Справа № 380/8986/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/8986/23 пров. № А/857/16766/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Кузьмича С.М.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Райзмана Олександра Яковича на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі № 380/8986/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії (головуючий суддя першої інстанції Крутько О.В., час ухвалення - у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження, місце ухвалення м. Львів, дата складання повного тексту 27.06.2024),

В С Т А Н О В И В:

Рішенням суду від 22.06.2023 адміністративний позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо нарахування не у встановленому порядку та невиплати ОСОБА_1 з 01.04.2013 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV з 01 квітня 2013 року з компенсацією втрати частини доходів. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява про встановлення судового контролю, оскільки суб`єктом владних повноважень вказане рішення не виконано.

Ухвалою від 08.04.2024 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області протягом тридцяти днів подати до Львівського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 22.06.2023 року у справі №380/8986/23.

08.05.2024 до суду надійшов звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою від 08.05.2024 призначено до розгляду звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання рішення суду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Представник позивача подав заяву про неприйняття звіту відповідача від 29.04.2024 про виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі №380/8986/23, накладення штрафу на начальника Головного управління ПФУ у Львівській області за невиконання судового рішення без поважних причин, зобов`язання відповідача подати новий звіт про виконання судового рішення.

Львівський окружний адміністративний суд відмовив у прийнятті звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про виконання Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі №380/8986/23, встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області новий строк для подання звіту про виконання вказаного рішення, зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подати до суду звіт про виконання судового рішення протягом 30-ти днів з дня набрання законної сили ухвалою про встановлення нового строку для подання звіту.

Не погодившись із цією ухвалою, представник позивача ОСОБА_1 адвокат Райзман Олександр Якович подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд першої інстанції не навів мотивів прийняття або відхилення доводів заявника щодо протиправних дій відповідача.

Зокрема, апелянт зазначає, що відповідач, як і раніше, не провів перерахунок та індексацію пенсії позивачу, починаючи з 01.04.2013, а протилежний висновок суду про виконання судового рішення у зазначеній частині суперечить раніше прийнятим у справі рішенням того ж суду та суду апеляційної інстанції (постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2024).

Відповідно, висновок суду про відсутність підстав для накладення штрафу на відповідача за тривале умисне невиконання судового рішення без поважних причин, зроблено на підставі помилкового висновку про часткове виконання відповідачем судового рішення, тоді як рішення не виконане протягом року в жодній частині.

Таким чином, апелянт вважає, що оскаржувану ухвалу суду прийнято при не з`ясуванні судом обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених у рішенні суду, обставин справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, неправильним застосуванням норм матеріального права, що регулює спірні правовідносини, внаслідок чого підлягає скасуванню.

З огляду на вищенаведене, апелянт просить скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі № 380/8986/23, винести нове рішення про задоволення вимог позивача у заяві від 01.04.2024, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області у 14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення у цій справі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом апеляційної інстанції встановлено і з матеріалів справи слідує, що відповідач здійснив обрахунок пенсії, позивача враховуючи наступні дані: загальний страховий стаж позивача складає 51 рік 9 місяців 16 днів. Коефіцієнт страхового стажу 0,69863 ((621/100*12)*1,35). Для обчислення заробітної плати під час обчислення пенсії враховано заробіток за 157 місяців страхового стажу за періоди роботи з 01.01.1977 по 31.12.1981 на підставі довідки про заробітну плату від 03.07.2006 №94, виданої ЛШП «Силует» та з 01.07.2000 по 31.07.2008 на підставі індивідуальних відомостей про застраховану особу. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати 1,01763. Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії становить 1 219,03 грн. (1197,91 х 1,01763). Розмір пенсії з 01.04.2013 становить 1244,36 грн, в тому числі: 851,65 грн розмір пенсії за віком (1219,03 грн х 0,69863); 198,64 грн доплата за 26 років понаднормового стажу понад 25 років (764,00 грн х 26%); 31,49 грн підвищення у зв`язку із зростанням середньої заробітної плати; 62,58 грн підвищення дітям війни; 100,00 грн доплата по Постанові №327 від 23.04.2012.

На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі № 380/8986/23, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 16.10.2023 у справі № 380/8986/23, ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 21.12.2023 у справі №380/8986/23, ухвали Львівського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 у справі №380/8986/23, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі №380/8986/23, пров. №А/857/1736/24, постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.02.2024 у справі №380/8986/23, пров, №А/857/66/24, ОСОБА_1 нараховано компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати 2501,16 грн.

У березні 2024 року ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанку» проведено наступні виплати: доплата за період з 01.04.2013 по 31.04.2024 в сумі 158 033,72 грн, перераховано на додаткові відомості березня 2024 року на банківський рахунок, відкритий згідно заяви від 21.07.2021; пенсія за лютий 2024 року 1244,36грн, дата виплати 18 число; пенсія за березень 2024 року 1244,36 грн, дата виплати 18 число. В квітні 2024 року ОСОБА_1 на рахунок НОМЕР_1 в АТ «Ощадбанку» проведено наступні виплати: пенсія за квітень 2024 року 1244,36 грн, дата виплати 6 число; компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати 2501,16 грн, дата виплати 16 число.

Разом з тим, як слідує із апеляційної скарги та заяви позивача про неприйняття звіту відповідача про виконання рішення суду ОСОБА_1 не погоджується з розрахунком та розміром призначеної пенсії, вказує, що відповідач не здійснив перерахунок та індексацію пенсії.

Однак долучені до звіту про виконання рішення докази свідчать, що відповідач з метою виконання рішення суду, поновив з 01.04.2023, перерахував пенсію позивача та здійснив її виплату.

Щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, то відповідач не надав розрахунку виплаченої компенсації за весь спірний період, виплатив таку у розмірі 2501,16 грн.

Постановляючи ухвалу про відмову в прийнятті звіту, суд першої інстанції виходив із тих мотивів, що рішення Львівського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у справі № 380/8986/23 відповідачем у повному обсязі не виконано.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погоджується, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи з огляду на наступне.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Ст. 129-1 Конституції України визначено, що держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Так, відповідно до вимог ч. 1 ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Згідно до ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Водночас суд апеляційної інстанції звертає увагу апелянта на те, що процесуальне законодавство не обмежує суд строками, які він встановлює для подання такого звіту. Тобто суд встановлює певний строк, керуючись своїм внутрішнім переконанням та враховуючи об`єктивні можливості для виконання рішення та подання звіту.

Аналізуючи цю справу, колегія суддів вважає, що спонукання відповідача подати звіт про виконання рішення суду у даній справі є дієвим механізмом щодо виконання судового рішення.

Щодо твердження апелянта про необхідність накладення штрафу, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до вимог ст. 382 КАС України, суд може: 1) прийняти звіт відповідача; 2) накласти штраф на відповідача; 3) встановити новий строк для подання звіту.

Проте суд апеляційної інстанції з матеріалів справи не вбачає умисних винних дій керівника суб`єкта владних повноважень - відповідача, що спрямовані на ухилення від виконання рішення, а тому до нього на теперішній час не можуть бути застосовані санкції, передбачені ст.382 КАС України.

Разом із тим, колегія суддів наголошує, що накладання на керівника суб`єкта владних повноважень - відповідача штрафу, у даному випадку, не вплине на виконання судового рішення, ухваленого на користь позивача, та, відповідно, не відновить його право на отримання присуджених бюджетних коштів.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 адвоката Райзмана Олександра Яковича залишити без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 24 червня 2024 року у справі № 380/8986/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
С. М. Кузьмич