Справа № 520/10943/24
Суддя: Кухар М.Д.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

11 вересня 2024 року № 520/10943/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кухар М.Д. розглянувши у порядку скороченого провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, 1/29,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61052, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд :

-визнати протиправною бездіяльність відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області у відношенні до позивача ОСОБА_1 щодо не нарахування та невиплати грошової компенсації за невикористані щорічні оплачувані відпустку за 2015 рік у кількості 03 діб, за 2016 рік у кількості 10 діб основної відпустки, за 2017 ріку кількості 16 діб основної відпустки, за 2018 рік 10 діб основної відпустки, за 2019 у кількості 10 діб основної відпустки, за 2020 у кількості 11 діб (10 діб основної та 01 доба додаткової відпустки), за 2022 рік у кількості 33 доби (30 діб основної та 03 доби додаткової відпустки), загальна кількість 93 дні;

-зобов`язати відповідача Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити позивачу ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані щорічні оплачувані відпустку за 2015 рік у кількості 03 діб, за 2016 рік у кількості 10 діб основної відпустки, за 2017 ріку кількості 16 діб основної відпустки, за 2018 рік 10 діб основної відпустки, за 2019 у кількості 10 діб основної відпустки, за 2020 у кількості 11 діб (10 діб основної та 01 доба додаткової відпустки), за 2022 рік у кількості 33 доби (30 діб основної та 03 доби додаткової відпустки), загальна кількість 93 дні.

Ухвалою від 29.04.2024 відкрито спрощене провадження по справі.

Суддя Кухар М.Д. з 19.06.2024 по 21.06.2024 та з 04.07.2024 по 05.07.2024 перебувала у відрядженні, з 08.07.2024 по 09.08.2024 перебувала у щорічній відпустці.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

З матеріалів справи вбачається, що з 07.11.2015 по 04.03.2023 позивач проходив службу в Головному управлінні Національної поліції в Харківській області та був звільнений відповідно до наказу начальника ГУНП у Харківській області по особовому складу від 22.02.2023 №92 о/с за п.6 ч.1 ст. 77 у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

07 серпня 2023 року до Харківського окружного адміністративного суду подано позов про визнання протиправним та скасування наказу №92 від 22.02.2023, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу (справа №520/19393/23).

22 квітня 2024 року по вказані справі було винесено рішення.

16 серпня 2023 року відповідно до Витягу із наказу ГУНП в Харківській області №360 о/с було внесено зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області №92 о/с по особовому складу від 22.02.2023 в частині зміни дати звільнення з 22.02.2023 на 04.03.2023 з виплатою компенсації за невикористану частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 у кількості 6 діб. Стаж служби в поліції на день звільнення для встановлення поліцейському надбавки за вислугу років та надання додаткової оплачуваної відпустки складає - 09 рок. 02 міс. 06 дн., у календарному обчисленні складає - 09 рок. 02 міс. 06 дн., час навчання - немає, у пільговому обчисленні (без урахування вислуги в календарному обчисленні) складає - немає. Відрахувати з грошового забезпечення та інших виплат поліцейського вартість предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, у розмірі 2265,81 грн.

27 квітня 2023 року позивач звернувся до ГУНП в Харківській області з заявою, в якій просив надати інформацію про нараховані та виплачені суми при звільненні з зазначенням дати розрахунку та проведення виплат, видати трудову книжку, провести зі мною розрахунок після звільнення згідно чинного законодавства (виплатити заробітні платні та виплатити компенсацію за не використані відпустки з 2015 року по 2023 рік).

12 травня 2023 року від ГУНП в Харківській області надійшла відповідь на заяву, в якій зазначено, що у зв`язку із повномасштабною військової агресією російської федерації особові справи співробітників ГУНП в Харківській області були евакуйовані, в тому числі і його особова справа. Видати трудову книжку та інші документи буде можливість тільки після усунення умов, що спричинили їх евакуацію. Що стосується компенсації за невикористану відпустку, то відповідно до вимог Закону України "Про Національну поліціїю" за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Таким чином, в наказі щодо звільнення з Національної поліції була вказана компенсація за невикористану відпустку за 2023 рік.

15 травня 2023 року від ГУНП в Харківській області надійшла відповідь на заяву, в якій зазначено, що наказом ГУНП в Харківській області від 22.02.2023 №92 о/с позивача звільнено зі служби з 22.02.2023 згідно з Законом України "Про Національну поліцію" від 02.07.2014 №580-VIII за п. 6 ч.1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з виплатою компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 01.01.2023 по 22.02.2023 у кількості 3 діб. Відрахувати з грошового забезпечення та інших виплат поліцейського вартість предметів однострою особистого користування строк носіння (експлуатації) яких не закінчився у розмірі 2265,81 грн. ОСОБА_1 було нараховано грошове забезпечення за 22 дні лютого 2023 року у сумі 5968,24 грн., три дні компенсації за невикористану щорічну чергову оплачувану відпустку за період з 01.01.2023 - 22.02.2023 року у сумі 759,59 грн.

06.03.2024 року Головне управління Національної поліції в Харківській області на адвокатський запит від 28.02.2024 надало відповідь, що під час проходження служби в ГУ НІІ в Харківській області з 07.11.2015 по 04.03.2023 ОСОБА_1 не використав щорічну оплачувану відпустку за 2015 рік у кількості 03 діб, за 2016 рік у кількості 10 діб основної відпустки, за 2017 ріку кількості 16 діб основної відпустки, за 2018 рік 10 діб основної відпустки, за 2019 у кількості 10 діб основної відпустки, за 2020 у кількості 11 діб (10 діб основної та 01 доба додаткової відпустки), за 2022 рік у кількості 33 доби (30 діб основної та 03 доби додаткової відпустки). Щорічну оплачувану основну та додаткову відпустку за 2021 рік використав у повному обсязі. За невикористану частину щорічної оплачуваної відпустки за період з 01.01.2023 по 04.03.2023 у кількості 6 діб при звільненні отримано грошову компенсацію.

Позивач вважає, що станом на день прийняття наказу про звільнення зі служби в поліції відповідач не провів з позивачем розрахунків щодо виплати грошової компенсації за невикористану щорічну оплачувану відпустку за 2015 рік у кількості 03 діб, за 2016 рік у кількості 10 діб основної відпустки, за 2017 ріку кількості 16 діб основної відпустки, за 2018 рік 10 діб основної відпустки, за 2019 у кількості 10 діб основної відпустки, за 2020 у кількості 11 діб (10 діб основної та 01 доба додаткової відпустки), за 2022 рік у кількості 33 доби (30 діб основної та 03 доби додаткової відпустки), загальна кількість 93 дні, а тому звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 6 Закону «Про Національну поліцію» № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 47 КЗпП України Роботодавець зобов`язаний у день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, письмове повідомлення про нараховані та виплачені йому суми при звільненні (стаття 116) та провести з ним розрахунок у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок.

Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати. У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Відповідно до ст. 117 КЗпП України У разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника.

Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

Відповідно до частини 1 статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні положення містяться у частині 1 статті 24 Закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 №504/96- ВР. Закон України «Про Національну поліцію» визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Приписами частини 1 та 2 статті 92 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 №580-VIII (далі - Закон №580) встановлено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Законом України "Про відпустки" від 15.11.1996 № 504/96-ВР (далі - Закон № 504/96- ВР) визначені державні гарантії права на відпустки, умови, тривалість і порядок надання їх працівникам для відновлення працездатності, зміцнення здоров`я, а також для виховання дітей, задоволення власних життєво важливих потреб та інтересів, всебічного розвитку особи.

Згідно зі статтею 4 Закону №504/96-ВР установлюються такі види відпусток: 1) щорічні відпустки: основна відпустка (стаття 6 цього Закону); додаткова відпустка за роботу із шкідливими та важкими умовами праці (стаття 7 цього Закону); додаткова відпустка за особливий характер праці (стаття 8 цього Закону); інші додаткові відпустки, передбачені законодавством; 2) додаткові відпустки у зв`язку з навчанням (статті 13, 14 і 15 цього Закону); 3) творча відпустка (стаття 16 цього Закону); 3-1) відпустка для підготовки та участі в змаганнях (стаття 16-1 цього Закону); 4) соціальні відпустки: відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами (стаття 17 цього Закону); відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (стаття 18 цього Закону); відпустка у зв`язку з усиновленням дитини (стаття 18-1 цього Закону); додаткова відпустка працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину, особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (стаття 19 цього Закону); 5) відпустки без збереження заробітної плати (статті 25, 26 цього Закону).

Законодавством, колективним договором, угодою та трудовим договором можуть установлюватись інші види відпусток.

У разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи (частина перша статті 24 Закону № 504/96-ВР).

Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону № 580-VIII). Згідно з частинами першою та другою статті 92 Закону №580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки. Частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 93 Закону №580-VIII передбачено, що тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово.

Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки.

За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів.

Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби. Відповідно до частин восьмої, дев`ятої, десятої та одинадцятої статті 93 Закону №580- VIII поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів.

Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення.

За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Частинами першою та другою статті 94 Закону №580-VIII обумовлено, що поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України. Положення Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.04.2016 №260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799 (далі - Порядок №260) визначають критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських .

Пунктом 3 розділу І Порядку №260 передбачено, що грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з абзацами сьомим і восьмим пункту 8 розділу ІІІ Порядку №260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства.

Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів.

Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, визначені у статті 92 Закону №580-VIII.

Так, поліцейським можуть бути надані такі відпустки: щорічні чергові оплачувані відпустки, додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року №8-рп/2002в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби адміністративний суд, встановивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - КЗпП України.

У зв`язку з відсутністю правового врегулювання положеннями закону України "Про Національну поліцію" і Порядку №260, у вирішенні питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки застосовується Кодекс законів про працю України і закону України "Про відпустки".

Відповідно до частини 1 статті 24 закону України "Про відпустки" і частини 1 статті 83 КЗпП України у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи.

У випадку звільнення поліцейського з органів Національної поліції України виплачується компенсація за всі невикористані дні, як основної, так і додаткової відпустки.

У випадку звільнення поліцейського з органів Національної поліції України йому виплачується компенсація за всі невикористані дні, як основної, так і додаткової відпустки.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив грошову компенсацію за невикористані щорічні оплачувані відпустки за 2015 рік у кількості 03 діб, за 2016 рік у кількості 10 діб основної відпустки, за 2017 ріку кількості 16 діб основної відпустки, за 2018 рік 10 діб основної відпустки, за 2019 у кількості 10 діб основної відпустки, за 2020 у кількості 11 діб (10 діб основної та 01 доба додаткової відпустки), за 2022 рік у кількості 33 доби (30 діб основної та 03 доби додаткової відпустки), загальна кількість 93 дні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 2, 6-11, 14, 77, 139, 243 - 246, 250, 255, 295, 297 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, 1/29, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61052, ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність відповідача Головного управління Національної поліції в Харківській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за не використані щорічні оплачувані відпустку за 2015 рік у кількості 03 діб, за 2016 рік у кількості 10 діб основної відпустки, за 2017 ріку кількості 16 діб основної відпустки, за 2018 рік 10 діб основної відпустки, за 2019 у кількості 10 діб основної відпустки, за 2020 у кількості 11 діб (10 діб основної та 01 доба додаткової відпустки), за 2022 рік у кількості 33 доби (30 діб основної та 03 доби додаткової відпустки), загальна кількість 93 дні.

Зобов`язати відповідача Головне управління Національної поліції в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані щорічні оплачувані відпустку за 2015 рік у кількості 03 діб, за 2016 рік у кількості 10 діб основної відпустки, за 2017 ріку кількості 16 діб основної відпустки, за 2018 рік 10 діб основної відпустки, за 2019 у кількості 10 діб основної відпустки, за 2020 у кількості 11 діб (10 діб основної та 01 доба додаткової відпустки), за 2022 рік у кількості 33 доби (30 діб основної та 03 доби додаткової відпустки), загальна кількість 93 дні.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Харківській області (вул. Ярославська, 1/29, м. Харків, Харківська обл., Харківський р-н, 61052, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн.20 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Кухар М.Д.