Справа № 607/498/24
Суддя: Багрій Т. Я.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.09.2024 Справа №607/498/24 Провадження №2-а/607/7/2024

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Багрія Т.Я., з участю секретаря судового засідання Новосад С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА №1150325 від 23 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП.

Обгрунтовуючи позовні вимоги посилається на те, що 23 грудня 2023 року інспектором поліції 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції Гиндою Миколою Олеговичем була винесена постанова серії ЕНА № 1150325 «Про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі» відносно ОСОБА_1 за начебто вчинення ним адміністративного правопорушення, о 17 годині 05 хвилин 23 грудня 2023 р. по вул. Лучаківського, 15 у м. Тернополі, передбаченого ст. 125 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за переміщення транспортного засобу будучи причетним до ДТП, якою було накладено на ОСОБА_1 попередження.

Зазначає, що при складанні оскаржуваної постанови поліцейським не було враховано те, що ОСОБА_1 не був водієм транспортного засобу марки «Мітсубіші Карізма» державний номерний знак НОМЕР_1 , а лише перебував в салоні цього автомобіля, двигун якого був вимкнений, та відповідно не керував даним автомобілем, не вчиняв ДТП і його учасником не був, не переміщував транспортний засіб, доказів керування саме ним транспортним засобом, доказів руху цього автомобіля, його пошкодження, немає. Водієм даного транспортного засобу був саме його власник ОСОБА_2 , який до приїзду працівників поліції відійшов, пішов до дому за документами.

Більше того в оскаржуваній постанові жодним словом не наведено яке саме ДТП мав на увазі поліцейський, з яким саме транспортним засобом ОСОБА_1 його начебто вчинив, які пошкодження були і т.д. Зазначено, що до постанови додається відео з нагрудної камери № 472389 та пояснення якихось невідомих свідків. Фрагментом відеозапису жодним чином не відображено моменту вчинення ДТП та самовільного переміщення транспортного засобу, лише складання адміністративних матеріалів, а щодо свідків, це суб`єктивна їх упереджена думка, що базується на одних лише припущеннях, що саме ОСОБА_1 був водієм т/з.

При цьому позивач стверджує, що жодних належних і допустимих даних, отриманих за допомогою спеціального технічного засобу, з фіксацією правопорушення, яке йому інкримінується, з чітким зображенням транспортного засобу (його марки, кольору, номерного знаку), яким би він керував до винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності не пред`явлено, і не надано було позивачу на ознайомлення незважаючи на його неодноразові клопотання про це, заявлене, як на місці події, так і в подальшому. На сьогодні відповідач спирається у своїх доводах на фрагмент відеозапису із нагрудної камери, однак його якість погана, і не можливо ні розгледіти т/з, ні розгледіти дорожню обстановку, ні місце знаходження т/з, ні розгледіти пошкоджень у т/з. Так, поліцейський при винесенні постанови не керувався процесуальними документами, які б засвідчували про факт ДТП, такими як: протоколом огляду місця ДТП, план-схемою ДТП, фототаблицею місця події ДТП, заявою власника пошкодженого т/з, протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУПАП і т.д., про наявність таких документів поліцейським в спірній Постанові жодним словом не обумовлено. Наведене доводить про відсутність у відповідача будь-якого належного і допустимого доказу вчинення позивачем інкримінованого йому адміністративного правопорушення, в тому числі і відсутність свідків керування та моменту зупинення відповідачем керованого позивачем транспортного засобу та доводить, що відповідач у своїх висновках керувався виключно неналежними і недопустимими доказами та надуманими і передчасними висновками. ОСОБА_1 мав саме керувати транспортним засобом, вчинити ДТП, і при цьому усвідомлювати про вчинення ним ДТП, та самовільно поїхати з місця ДТП, і при цьому розуміти протиправний характер своєї дії, передбачити шкідливі наслідки і бажати їх настання, а постанова не містить будь-яких доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, вчинив ДТП і свідомо самовільно з`їхав з місця ДТП, на нього було винесено спірну постанову через те, що він перебував в салоні припаркованого автомобіля.

Крім того, розгляд адміністративних матеріалів, та прийняття по них рішення відносно позивача, складання відповідної спірної постанови інспектором поліції, відбулось без безпосередньої участі особи правопорушника ОСОБА_1 та адвоката, в салоні службового автомобіля інспектора поліції, що є грубим порушенням вимог процесуального права, КУпАП.

Також зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача у даній справі не складався, при цьому виходячи зі змісту ст..258 КУпАП, у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст..125 КУпАП, уповноважена посадова особа зобов`язана складати протокол про адміністративне правопорушення.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Від представника позивача адвоката Парубія М.М. надійшло клопотання про проведення судового засідання за його відсутності та за відсутності позивача ОСОБА_1 . Позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити.

Представник відповідача - Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечила, посилаючись на доводи, зазначені у відзиві на позов. У відзиві представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на те, що за змістом ст. 222 КУпАП розгляд справ за ст. 125 КУпАП віднесено до компетенції органів Національної поліції. Частина 4 ст. 258 вказує, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 258 КУпАП, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 Кодексу, та правопорушень у сфері забезпечення дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі. П. 2.3 Рішення Конституційного суду від 26.05.2015 р. визначає, що перелік адміністративних правопорушень, за які адміністративні стягнення накладаються на місці їх вчинення, є вичерпним і може бути змінений лише законом. Враховуючи зміни, які були внесені до ч. 2 ст. 258 КУпАП, то такий перелік, викладений в ч. 1 ст. 258 КУпАП доповнено правопорушеннями, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції наведений в ч. 1 ст. 222 КУпАП. Притягнення особи до адміністративної відповідальності у вказаних випадках фактично відбувається у скороченому провадженні. Аналізуючи вищенаведене розгляд справи про адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху та притягнення особи до відповідальності має відбуватись у скороченому провадженні. Скорочене провадження у справі про зазначене адміністративне правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення - без складання відповідного протоколу. Вважає, що рішення у справі прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства та на підставі належних, достатніх та допустимих доказів, в тому числі відеозапису з нагрудної камери працівників поліції.

Позивач ОСОБА_1 подав відповідь на відзив, у якому зазначив, що представником відповідача у відзиві зазначено, що ОСОБА_1 начебто 23 грудня 2023р. о 17 годині 05 хвилин будучи причетним до ДТП здійснив переміщення транспортного засобу марки «Мітсубіші Карізма» державний номерний знак НОМЕР_1 , чим порушив вимоги пункту 2.10в Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене за ознаками ст. 125 КУпАП, однак при цьому відповідачем жодних доказів події ДТП не подано, а саме: не надано заяви та потерпілого-власника пошкодженого транспортного засобу в ДТП: не долучено протоколу огляду місця події ДТП; не надано план-схему до протоколу огляду місця події ДТП: не надано фототаблиці до протоколу огляду місця події ДТП; не надано протоколу огляду транспортних засобів як потерпілої сторони так і винуватця ДТП; не надано протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейськими про начебто вчинення ОСОБА_1 23.12.2023р. ДТП за ст. 124 КУПАП. Зазначає, що саме вищенаведені первинні письмові та електронні документи мали би доводити, що дійсно мало місце подія ДТП 23 грудня 2023р. о 17 годині 05 хвилин, і ОСОБА_1 начебто причетний до ДТП по вул. Лучаківського, 15 у м. Тернополі. Так, представником відповідача до відзиву було надано копії процесуальних як письмових так і електронних документів: письмові пояснення начебто очевидців події: ОСОБА_4 ; ОСОБА_5 від 23.12.2023р.; електроний рапорт оперативного чергового чергової частини УПП в Тернопільській області ДПП від 23.12.2023р.; оптичний диск із відеозаписами події правопорушення зафіксованих нагрудними відеореєстраторами поліцейських. Однак, виходячи із змісту спірної постанови у ній жодним словом не обумовлено про те, що доказами вини ОСОБА_1 є саме пояснення свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , рапорт оперативного чергового чергової частини УПП в Тернопільській області, відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, а відтак даними документами посадова особа УПП в Тернопільській області ДПП не керувалась у своїх висновках 23.12.2023р., як доказами вини при ухваленні процесуального рішення, при винесенні спірної постанови. У зв`язку з наведеним, вищенаведені додані представником відповідача документи не є тими допустимими і належними доказами в розумінні вимог процесуального Закону і слід їх вилучити із числа доказів та не брати їх до уваги. Також зазначає, що згідно постанови подія мала місце 23.12.2023р. о 17 год. 05 хв. у м. Тернополі по вул. Лучаківського. буд. №15, але у рапорті вказано зовсім іншу адресу: АДРЕСА_1 . Більше того, в рапорті зазначено, що о 17 годині 04 хвилин 23.12.2023р. відбувся виїзд СОГ на місце події ДТП, тобто слідчо-оперативна група поліцейських виїхала на місце ДТП, ще до моменту вчинення ОСОБА_1 ДТП, що свідчить про те, що жодного ДТП не було, а відбулась його фальсифікація з метою протиправного незаконного притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за те, чого він не вчиняв. Також зазначає, що виходячи із фрагментів відеозаписів з нагрудного відеорєстратора поліцейського №475112 від 23.12.2023р. о 18год. 16 хв. 32 сек. командир підрозділу поліцейських ОСОБА_6 надає вказівку своєму підлеглому співробітнику ОСОБА_7 про те, щоб вона здійснила відбір пояснень шляхом диктування нею певного викладеного ним змісту події вчинення ОСОБА_1 ДТП, що останньою і було вчинено при відібранні письмових пояснень у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Відповідно надані стороною відповідача відеофрагменти з нагрудних камер поліцейських саме доводять про те, що пояснення ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , містять суб`єктивний, упереджений виклад обставин події ДТП надиктований саме поліцейським, з метою подальшого незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за правопорушення, яких він не вчинював. Крім того, пояснення ОСОБА_4 , ОСОБА_5 суперечать письмовим поясненням ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які саме вказували, що саме вони керували 23.12.2023р. транспортним засобом марки «Мітсубіші Карізма» державний номерний знак НОМЕР_2 по вул. Лучаківського, 15 у м.Тернополі, а не ОСОБА_1 , останній лише був пасажиром в салоні наведеного автомобіля, і на водійське сидіння пересів без мети керування цим транспортам засобом, двигун в якому був вимкнутий, і ключів у нього від замка запалювання не було, вони знаходились у власника т/з.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 надав показання, що 23.12.2023 року до нього зателефонував ОСОБА_1 та попросив заночувати у нього, на що він погодився. Перед цим він зателефонував до сина ОСОБА_10 , якого попросив під`їхав на автомобілі та забрати їх, а після цього поїхати на бульв. Просвіти. Так, близько 17.00 год. ОСОБА_11 на автомобілі «Мітсубіші Карізма» під`їхав в двір буд. АДРЕСА_2 , оскільки у дворі його будинку на бульварі Просвіти не було місця для паркування. Припаркувавши автомобіль, він разом із ОСОБА_10 пішли в квартиру шукати документи, ОСОБА_12 залишився чекати в автомобілі, оскільки не хотів конфліктувати з тещею. Приблизно через 30-40 хв. зателефонував ОСОБА_13 та попросив перепаркувати автомобіль, після чого він дав ОСОБА_14 ключі та попросив піти у двір та перепакувати автомобіль. Через деякий час, вийшовши на вулицю він побачив ОСОБА_12 , біля якого були працівники поліції. При цьому, ОСОБА_13 не керував автомобілем цього дня і ключів від автомобіля у нього не було.

Згідно ч.4 ст.229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи та проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

З оскаржуваної постанови серії ЕНА №1150325 від 23 грудня 2023 року вбачається, що ОСОБА_1 23 грудня 2023 року о 17:05 год. в м.Тернопіль, по вул.Лучаківського, 15, керуючи транспортним засобом марки MITSUBISHI CARISMA, номерний знак НОМЕР_1 , будучи причетним до ДТП здійснив переміщення транспортного засобу або предметів, що причетні до ДТП, чим порушив вимоги п.2.10в ПДР України. Зазначені дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.125 КУпАП.

Так, Статтею 125 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу.

Згідно частини п`ятої статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Правилами дорожнього руху України (далі - ПДР України) визначається порядок дорожнього руху на всій території України, за порушення якого особи несуть відповідальність передбачену законодавством.

Відповідно до п. 2.10 ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, зокрема: а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди; б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил.

Згідно ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - Кодекс) передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Згідно зі ст. 280 зазначеного Кодексу - орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Із врахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку, що при притягнені позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідачем не в повному обсязі були дотримані вищенаведені вимоги закону, а також не були вжиті всі заходи щодо повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно вимог ст.72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 77 зазначеного Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, з цієї правової норми вбачається, що законодавцем встановлено презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується (повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх).

На підтвердження обставин щодо вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, відповідачем надано: відеозаписи з нагрудної камери працівників поліції; витяг з бази ІПНП від 13 лютого 2024 року; копію письмового пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 23 грудня 2023 року; копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630558 від 23 грудня 2023 року; рапорт поліцейського взводу №2 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції ОСОБА_15 .

Із дослідженого в судовому засіданні відеозапису зафіксованого на нагрудну камеру працівника поліції №475112, зокрема вбачається, що 23 грудня 2023 року о 17:18 год. ОСОБА_1 перебуває в салоні автомобіля «Mitsubishi Carizma»,д.н.з. НОМЕР_1 у дворі будинку №15 по вул. Лучаківського, в м. Тернополі, однак не керує ним, автомобіль перебуває в нерухомому стані, з вимкненим двигуном. Відеоматеріалами не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 вказаним транспортним засобом та його переміщення після ДТП. Надалі працівники поліції перевірили документи ОСОБА_1 та запитали чи вживав останній алкогольні напої, на що від відповів, що так, однак не керував автомобілем та не керує. Після цього, поліцейський вказує на ознаки алкогольного сп`яніння виявлені у ОСОБА_1 та пропонує останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Alcotest 7510 OIML» прилад ARMF-0310, на що останній знову повідомив, що транспортним засобом не керував.

Таким чином, наданий представником відповідача відеозапис не є прямим доказом обставин можливого вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП та не спростовує його доводів про те, що він не керував транспортним засобом, оскільки зі змісту вказаного відеозапису неможливо достовірно встановити особу, яка керувала транспортним засобом «Mitsubishi Carizma», д.н.з. НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_3 23 грудня 2023 року о 17:18 год. в м.Тернополі по вул.Лучаківського. Крім того, на вказаному відеозаписі не зафіксовано факту того, що ОСОБА_1 будучи причетним до ДТП здійснив переміщення транспортного засобу або предметів, що причетні до ДТП.

Також позивач надав суду копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630558 від 23 грудня 2023 року, в якому зазначено, що ОСОБА_1 23 грудня 2023 року о 17 год. 05 хв. в м. Тернополі на вул. Лучаківського, 15, керуючи транспортним засобом марки «Mitsubishi Carizma», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою та її зміною, не переконалася у безпечності свого маневру, розпочинаючи рух вперед допустив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_4 , який припаркував ОСОБА_4 . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим вказаними діями порушив вимоги п.п. 2.3б, 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем категорично заперечується факт вчинення ним зазначеного в оскаржуваній постанові правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, а також заперечується факт вчинення ДТП.

При цьому, судом встановлено, що постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2024 року (справа №607/118/24) провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП. Крім того, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 липня 2024 року (справа №607/115/24), закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з недоведеністю факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Mitsubishi Carizma», д.н.з. НОМЕР_1 23 грудня 2023 року о 17 год. 05 хв.

У зв`язку з наведеним, суд критично оцінює надану представником відповідача копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №630558 від 23 грудня 2023 року, оскільки провадження у адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито.

Також, суд критично оцінює наданий представником відповідача рапорт поліцейського взводу №2 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП капрала поліції Сепленюк Н.М., оскільки у вказаному рапорті зазначено лише про те, що прибувши на місце події було встановлено ОСОБА_1 , який спав в автомобілі у стані алкогольного сп`яніння посеред дороги, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився. В рапорті не зазначено жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 здійснив переміщення транспортного засобу або предметів, що причетні до ДТП. Не зазначено таких відомостей і в письмових поясненнях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 23 грудня 2023 року.

Крім того, суд вважає обгрнутованими посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що у рапорті (витягу з ІПНП України від 13.02.2024 року) вказано адресу: АДРЕСА_1 , при цьому згідно оскаржуваної постанови місцем вчинення правопорушення є: АДРЕСА_2 .

Будь-які інші належні та допустимі докази, які свідчили би про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Згідно з частиною першою статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 20.10.2011 у справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб.

Також Європейський суд з прав людини у справі «Лелас проти Хорватії» зазначив, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати своєчасного виконання своїх обов`язків.

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», «Ґаші проти Хорватії», «Трґо проти Хорватії»).

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідачем, всупереч вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, факт порушення позивачем Правил дорожнього руху та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено, належних та допустимих доказів, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суду не надано.

Відповідно до положень ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На підставі ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

На підставі наданих доказів та вимог чинного законодавства, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови, відповідачем не надано доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.125 КУпАП, вина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, твердження позивача не спростовані, а тому, постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1150325 від 23 грудня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП, слід скасувати та закрити провадження у справі.

У відповідності до вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір в розмірі 605,60 грн. підлягає стягненню на користь позивача з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок їх бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст. 5,77, 139,194, 205,229, 241-243, 250, 255, 257, 271, 286, 297, п.п. 15.5 п.1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, ст. 7, 9, 33, 122, 245, 251, 252, 258, 268, 280, 283, 287-289, 293 КУпАП, суд,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія серія ЕНА №1150325 від 23 грудня 2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді попередження - скасувати. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.125 КУпАП - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати щодо сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного судуабо через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня його проголошення, а учасниками справи, яким повне рішення не було вручене у день його проголошення, у той же строк з дня його вручення.

Головуючий суддяТ. Я. Багрій