Справа № 681/822/24
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 681/822/24

Головуючий у 1-й інстанції: Горщар А.Г.

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

11 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

в червні 2024 року представник позивача, адвокат Заруцький О.В., через систему «Електронний суд» звернувся з адміністративним позовом, в якому просив скасувати постанову по справі про адміністративні правопорушення серії ББА № 314502, винесену 17.03.2024 інспектором з реагування патрульної поліції сектору поліцейської діяльності № 1 Звягельського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області Псюком О.О., про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Ухвалою Полонського районного суду Хмельницької області від 01 липня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк в десять днів з дня отримання копії ухвали, для усунення недоліків заяви шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску.

03 липня 2024 року представник позивача через систему «Електронний суд» подав заяву про поновлення строку на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якій зазначив, що позивач ознайомився з текстом оскаржуваної постанови 25.06.2024, дізнавшись про її наявність від працівника ДВС в телефонному режимі та отримавши від нього її примірник.

Полонський районний суд Хмельницької області ухвалою від 16 липня 2024 року позов повернув позивачу. Судове рішення мотивоване тим, що представником позивача та позивачем у визначений судом строк усунення недоліків, в даному випадку до 12.07.2024, не надано до суду жодних доказів на підтвердження зазначених в заяві про поновлення строку на оскарження постанови обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Також зазначає, що на виконання ухвали позивач надав окрему заяву про поновлення строку на оскарження постанови у якій повторно повідомив, що строки на оскарження не пропущені, адже текст постанови ним отримано лише 25.06.2024р., до цього про наявність постанови та її зміст позивачу відомо не було, як наслідок він не міг її оскаржувати протягом встановлених 10 днів з дня винесення постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Вважає висновки суду першої інстанції вказані у тексті оскаржуваної ухвали, що позивачем не надано докази поважності пропуску строків на оскарження спірної постанови нелогічними, адже права позивача були грубо порушені оскаржуваною постановою, однак про її існування він дізнався лише на стадії виконавчого провадження через дзвінок державного виконавця м. Полонне, який відкрив виконавче провадження про примусове стягнення штрафу із позивача згідно постанови.

Розглянувши доводи позивача, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування суддею суду першої інстанції норм законодавства України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала судді суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Так, встановлений статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України строк звернення до суду обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Разом з тим, інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді, суду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку визнаються обставини, які не залежать від волі заінтересованої особи і перешкодили їй виконати процесуальні дії у межах встановленого законом проміжку часу. До їх числа відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Водночас, колегія суддів зазначає, що з аналізу наведених вище вимог КАС України видно, що повернення позовної заяви у зв`язку з пропуском строку звернення до суду може мати місце тільки при встановленні обставин, у який строк позивач мав подати заявлений позов з урахуванням його вимог, обставин щодо початку перебігу строку звернення до суду, з`ясування причин пропуску цього строку та наявності підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними.

Враховуючи, що на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, позивачем було подано заяву про поновлення строку звернення до суду із зазначенням, на його думку, поважних причин пропуску такого строку, відповідно, за правилами п. 9 ч. 4 ст. 169, ч. 2 ст. 123 КАС України, позовна заява могла бути повернута позивачу у зв`язку з визнанням судом неповажними вказаних позивачем підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду або у разі невиконня позивачем чіткої та зрозумілої вимоги суду.

Натомість, суд першої інстанції жодним чином не обгрунтовуючи, які саме докази мав надати позивач, передчасно вважав, що представником позивача та позивачем у визначений судом строк усунення недоліків, в даному випадку до 12.07.2024, не надано до суду жодних доказів на підтвердження зазначених в заяві про поновлення строку на оскарження постанови обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Поряд з цим, у разі виникнення у суду сумнівів щодо наявності у представника позивача чи позивача певних доказів, суд першої інстанції міг зобов`язати позивача та його представника надати відповідні докази, одночасно забезпечивши право позивача на доступ до правосуддя.

Крім того, колегія суддів зазначає, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначений підхід неодноразово був застосований Верховним Судом, зокрема у постановах від 21 травня 2021 року у справі № 1.380.2019.006107, від 22 липня 2021 року у справі № 340/141/21, від 16 вересня 2021 року у справі № 240/10995/20 та від 12 вересня 2022 року у справі №120/16601/21-а.

Постановою Великої палати Верховного Суду від 05.12.2018 в справі № П/9901/736/18 встановлено, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, необхідно уникати надто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішенні питання щодо прийняття скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

У низці рішень Європейського суду з прав людини, юрисдикцією якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів дійшла висновку, що суддею суду першої інстанції неправильно встановлено обставини справи, судове рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання, а тому наявні підстави для його скасування.

Згідно зі ст. 320КАС України суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції у випадку неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідності висновків суду обставинам справи; неправильного застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Полонського районного суду Хмельницької області від 16 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення скасувати.

Справу направити до Полонського районного суду Хмельницької області для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.