Справа № 420/18991/24
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправними та скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень ВП №74017301 та ВП №74017455, винесених 20.05.2024 року державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву.

Ухвалою від 24.06.2024 року судом зупинено провадження у цій справі до одержання витребуваних судом доказів.

Протокольною ухвалою від 30.08.2024 року судом поновлено провадження у цій справі.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що постанови про закінчення виконавчих проваджень ВП №74017301 та ВП №74017455 від 20.05.2024 року є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки рішення суду не виконані боржником взагалі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі. З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає, зазначає, що на примусовому виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №74017301 з примусового виконання виконавчого листа №420/26407/21, виданого Одеським окружним адміністративним судом від 06.12.2023 року про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплати на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 28.02.2018 року включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. 31.01.2024 року державним виконавцем Відділу було відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» було спрямовано сторонам виконавчого провадження до відома та виконання. 31.01.2024 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про розмірі мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269 грн. 12.02.2024 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 28400 грн. 14.02.2024 року боржником було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується трек-номером Укрпошти. 28.02.2024 року за невиконання рішення без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, на боржника накладено штраф у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та зобов`язано боржника виконати вимоги виконавчого документу в 10-денний строк та попереджено про кримінальну відповідальність у разі повторного невиконання вимог виконавчого документу без поважних причин, копію вищезазначеної постанови боржнику спрямовано відповідно до ст. 28 Закону. 03.04.2024 року за повторне невиконання рішення без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, накладено на боржника штраф у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, копію вищезазначеної постанови спрямовано боржнику відповідно до ст.28 Закону. Враховуючи викладене та керуючись ст. 63 Закону, у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Так, 20.05.2024 року на адресу Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 спрямовано повідомлення про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду. 20.05.2024 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону. Також, на виконанні перебувало виконавче провадження №74017455 з виконання виконавчого листа №420/26407/21, виданого Одеським окружним адміністративним судом від 26.10.2023 року про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати, а саме за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати індексації. 31.01.2024 року державним виконавцем Відділу було відкрито виконавче провадження, про що винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку в порядку ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» було спрямовано сторонам виконавчого провадження до відома та виконання. 31.01.2024 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про розмірі мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 269 грн. 12.02.2024 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 28400 грн. 14.02.2024 року боржником було отримано постанову про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується трек-номером Укрпошти. 28.02.2024 року за невиконання рішення без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, на боржника накладено штраф у розмірі 300 (триста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та зобов`язано боржника виконати вимоги виконавчого документу в 10-денний строк та попереджено про кримінальну відповідальність у разі повторного невиконання вимог виконавчого документу без поважних причин, копію вищезазначеної постанови боржнику спрямовано відповідно до ст. 28 Закону. 03.04.2024 року за повторне невиконання рішення без поважних причин у встановлений державним виконавцем строк, накладено на боржника штраф у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, копію вищезазначеної постанови спрямовано боржнику відповідно до ст.28 Закону. Відповідно до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань від 20.05.2024 року керівником Військової частини НОМЕР_1 є ОСОБА_2 . Враховуючи викладене та керуючись ст. 63 Закону, у разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Так, 20.05.2024 року на адресу Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 спрямовано повідомлення про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду. 20.05.2024 року державним виконавцем Відділу винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, на підставі п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону. Таким чином державним виконавцем Відділу було вжито всі заходи визначені Законом. Твердження позивача щодо того, що накладення штрафів та звернення державного виконавця з повідомленням до правоохоронних органів про притягнення до кримінальної відповідальності, свідчить саме про вжиття заходів примусового виконання рішення суду, які визначенні положенням ст. 63 Закону та є вичерпними. Отже, позовна заява ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування постанов про закінчення виконавчого провадження ВП №74017301 та ВП №74017455 Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Одеса) від 04.06.2024 року є безпідставною та такою, що задоволенню не підлягає.

Згідно з ч. 9 ст. 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи вищевикладені приписи КАС України суд прийшов до висновку про можливість продовження розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі №420/26407/21 визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не здійсненні нарахування та виплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 28 лютого 2018 року включно, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року по цій справі апеляційні скарги Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_1 задоволені частково. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати - скасовано. В цій частині ухвалено нове рішення, яким зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати, а саме за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати індексації. В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року - залишено без змін.

31.01.2024 року за заявою стягувача від 24.01.2024 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахутою Дмитром Вікторовичем відкрито виконавче провадження ВП №74017455 з виконання виконавчого листа №420/26407/21 від 26.10.2023 року про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати, а саме за період з 01.01.2016 року по день фактичної виплати індексації.

Постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахути Дмитра Вікторовича від 31.01.2024 року ВП №74017455 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визначено для боржника мінімальні витрати на загальну суму 269 грн.

Постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахути Дмитра Вікторовича від 12.02.2024 року ВП №74017455 про стягнення виконавчого збору постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 28400 грн.

28.02.2024 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахутою Дмитром Вікторовичем винесено постанову ВП №74017455 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. у зв`язку із невиконанням вимог виконавчого документа.

03.04.2024 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахутою Дмитром Вікторовичем винесено постанову ВП №74017455 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. зв`язку із невиконанням вимог виконавчого документа.

20.05.2024 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахутою Дмитром Вікторовичем на адресу Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 направлено повідомлення про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду, яким запропоновано вирішити питання щодо притягнення керівника Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду, яке не може бути виконано без участі боржника.

Також, 20.05.2024 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахутою Дмитром Вікторовичем винесено постанову ВП №74017455 про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, 31.01.2024 року за заявою стягувача від 24.01.2024 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахутою Дмитром Вікторовичем відкрито виконавче провадження ВП №74017301 з виконання виконавчого листа №420/26407/21 від 06.12.2023 року про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

Постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахути Дмитра Вікторовича від 31.01.2024 року ВП №74017301 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження визначено для боржника мінімальні витрати на загальну суму 269 грн.

Постановою старшого державного виконавця Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахути Дмитра Вікторовича від 12.02.2024 року ВП №74017301 про стягнення виконавчого збору постановлено стягнути з боржника виконавчий збір у розмірі 28400 грн.

28.02.2024 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахутою Дмитром Вікторовичем винесено постанову ВП №74017301 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. у зв`язку із невиконанням вимог виконавчого документа.

03.04.2024 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахутою Дмитром Вікторовичем винесено постанову ВП №74017301 про накладення штрафу у розмірі 10200 грн. зв`язку із невиконанням вимог виконавчого документа.

20.05.2024 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахутою Дмитром Вікторовичем на адресу Відділу поліції №1 Одеського районного управління поліції №1 направлено повідомлення про притягнення боржника до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду, яким запропоновано вирішити питання щодо притягнення керівника Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за невиконання рішення суду, яке не може бути виконано без участі боржника.

Також, 20.05.2024 року старшим державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Плахутою Дмитром Вікторовичем винесено постанову ВП №74017301 про закінчення виконавчого провадження відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 39, ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Позивач не погодився із правомірністю постанов про закінчення виконавчих проваджень ВП №74017301 та ВП №74017455 від 20.05.2024 року та звернувся до суду з позовною заявою щодо її скасування.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 1, 3, 5, ч. 2, п. 1 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів.

Примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно із п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Відповідно до ч.1 ст.41 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Приписами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі «ЄСПЛ») у рішенні «Юрій Миколайович Іванов проти України» наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Саме на державу покладено обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення, винесені проти її органів, установ чи підприємств, виконувалися відповідно до зазначених вище вимог Конвенції. Держава не може виправдовувати нестачею коштів невиконання судових рішень, винесених проти неї або проти установ чи підприємств, які перебувають в державній власності або контролюються державою. Держава несе відповідальність за виконання остаточних рішень, якщо чинники, які затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

ЄСПЛ неодноразово наголошував, що у таких категоріях справ, коли державні органи належним чином сповіщені про наявність судового рішення, вони мають вживати всіх належних заходів для його виконання або направлення до іншого органу для виконання. Сама особа, на користь якої ухвалено рішення, не повинна ще займатись ініціюванням виконавчих процедур.

Відтак, виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Таким чином закінчення виконавчого провадження на підставі п.11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» можливо лише за умови виконання послідовності вказаних виконавчих дій, а саме:- накладення на боржника штрафу і перевірка стану виконання рішення (у разі невиконання вимог державного виконавця без поважних причин); - накладення штрафу в подвійному розмірі (у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин); - звернення до правоохоронних органів з поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності відповідно до закону.

Якщо після вжиття державним виконавцем усіх заходів примусового виконання рішення боржник відмовляється виконувати рішення немайнового характеру, а виконати його без участі боржника неможливо, державний виконавець звертається до правоохоронних органів із повідомленням про злочин, після чого закінчує виконавче провадження.

При цьому, суд зазначає, що невиконання боржником рішення після накладення на нього штрафу не може свідчити про вжиття заходів примусового виконання рішення й не свідчить про неможливість його виконання.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду в постанові від 18.06.2019 року у справі за №826/14580/16 (пункти 40, 43) підтримав правову позицію, відповідно до якої накладення на боржника повторного штрафу і звернення до правоохоронних органів із поданням (повідомленням) про притягнення боржника до кримінальної відповідальності є лише заходами з метою притягнення до відповідальності боржника за невиконання без поважних причин виконавчого документа.

За цією позицією накладення штрафів і внесення подання (повідомлення) правоохоронним органам не є достатніми заходами виконання рішення суду, якщо при цьому відсутні докази, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. Тож звернення з таким повідомленням до правоохоронних органів не є підставою для висновку про те, що державним виконавцем ужито всіх можливих заходів для виконання рішення суду та встановлено неможливість його виконання.

Направлення повідомлення про притягнення до кримінальної відповідальності боржника, не є останньою дією після вчинення державним виконавцем усіх можливих дій із виконання рішення суду, після якої державний виконавець повинен винести постанову про закінчення виконавчого провадження, а свідчить лише про вжиття ним передбачених Законом заходів щодо повідомлення уповноважених органів про невиконання обов`язкового рішення суду.

Отже, розглядаючи адміністративний позов про законність дій державного виконавця органу виконавчої служби, суд має враховувати, що Законом України «Про виконавче провадження» на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні відповідні та належні докази того, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі №420/26407/21, на виконання якого були видані виконавчі листи, виконано.

При цьому, суд звертає увагу на те, що за наслідками прийняття оскаржуваних постанов державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження та відповідно порушує права позивача.

Приписами ч.3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення; (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем вказаних приписів чинного законодавства.

Отже, постанови старшого державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесені передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 26 жовтня 2023 року справа № 420/1511/23 та від 02 листопада 2023 року № 580/4398/22, в яких Верховним Судом були скасовані рішення суду перших та апеляційних інстанції та прийняті нові рішення про задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про протиправність оскаржуваних постанов та наявність підстав для їх скасування, оскільки постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №74017301 та ВП №74017455 від 20.05.2024 року винесені передчасно та за відсутності реального виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 14, 90, 243-246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Старицького, буд. 10 А, м. Одеса, 65036, ) про визнання протиправними та скасування постанов про закінчення виконавчих проваджень ВП №74017301 та ВП №74017455, винесених 20.05.2024 року державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження ВП №74017301 від 20.05.2024 року.

Визнати протиправною та скасувати постанову Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження ВП №74017455 від 20.05.2024 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА