Справа № 260/11094/23
Суддя: Калинич Я.М.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про задоволення заяви про відвід судді

13 вересня 2024 рокум. Ужгород№ 260/11094/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді - Калинич Я.М.,

при секретарі судового засідання - Деяк О.М.,

за участю:

представника позивача: не з`явився,

представник відповідача: не з`явився,

розглянувши в підготовчому засіданні заяву про відвід головуючої судді Калинич Я.М. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Закарпатській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2023 року на електронну пошту Закарпатського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Закарпатській області, у якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Закарпатській області форми «Ф»: №0-0706 від 05.05.2020 на суму 15749,60 грн.; №1-0706 від 29.12.2021 року на суму 29021,56 грн.; №12341-5033-0701 від 06.03.2020 року на суму 15749,60 грн.; №12339-5033-0701 від 06.03.2020 року на суму 7316,64 грн.; №36415-2403-0701 від 06.04.2021 року на суму 29021,56 грн.; №36414-2403-0701 від 06.04.2021 року на суму 7З16,64 грн.; №-0701 від 22.09.2022 року на суму 31923,71 грн.; №-0701 від 22.09.2022 року на суму 31923,71 грн.; №-0701 від 22.09.2022 року на суму 10283,99 грн.; №7-0709 від 29.05.2020 року на суму 3164,54 грн; №6-0706 від 24.05.2021 року на суму 3164,54 грн.; №-0709 від 19.06.2020 року на суму 1284,90 грн.; №-0706 від 19.06.2021 року на суму 1284,90 грн.; №1065-23 за 2015 рік на суму 7253,48 грн. в яких зазначена сума податкового богу у розмірі 155218,92 гривні Головного управління ДПС у Закарпатській області до фізичної особи ОСОБА_1 - скасувати.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень разом з доданими до неї матеріалами було повернуто позивачеві.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14 березня 2024 року у справі №260/11094/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 28 грудня 2023 року про повернення позовної заяви у справі №260/11094/23 скасовано та прийнято постанову, якою справу №260/11094/23 направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Адміністративна справа №260/11094/23 надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду 05 квітня 2024 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року відмовлено у відкритті провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено, ухвалу судді Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року про відмову у відкритті провадження у справі №260/11094/23 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Адміністративна справа №260/11094/23 надійшла до Закарпатського окружного адміністративного суду 11 червня 2024 року.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 червня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження.

15 липня 2024 року представником позивача подано до суду заяву про недовіру та відвід головуючій судді Калинич Я.М.

Однак, 15 липня 2024 року представником позивача у підготовчому судовому засіданні було заявлено клопотання про відкладення підготовчого судового засідання для можливості внесення виправлень у подану ним заяву про недовіру та відвід головуючій судді Калинич Я.М. Дане клопотання було задоволено, а підготовче судове засідання було відкладено на 26.07.2024 року на 14:00 год.

16 липня 2024 року представником позивача було повторно подано до суду заяву про недовіру та відвід головуючій судді Калинич Я.М.

Заява обґрунтована тим, що позивач вважає винесення двох ухвал суддею Калинич Я.М. про відмову у відкритті провадження та розгляді поданих нею позовів на неправомірні дії та рішення ГУ ДПС в Закарпатській області - як упереджене ставлення та перешкоджання в доступі до правосуддя, чим на думку заявника, суддею було грубо порушено процесуальні норми, а тому у позивача виникають сумніви щодо неупередженості судді при розгляді даної адміністративної справи.

В підготовче засідання сторони не з`явились, причини неявки суду не повідомили, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце проведення такого.

У відповідності до статті 205 частини 1, 3 пункту 1 КАС України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі, зокрема, неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

На виконання вимог ч.13 ст.10 та ч.1 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України суд під час судового розгляду адміністративної справи здійснює повне фіксування судового засідання за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (ч.4 ст.229 КАС України).

Розглянувши подану представником позивача заяву про відвід головуючої судді Калинич Я.М., суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 36 КАС України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з ч.3 ст.39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Як передбачено ч.3 ст.40 КАС України, питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Зі змісту закону вбачається, що особа, яка заявляє відвід судді, має навести конкретні обставини, які можуть викликати сумнів у неупередженості. При цьому, для того, щоб ці обставини лягли в основу заяви про відвід, вони повинні бути доведеними.

З`ясувавши мотиви, зазначені заявником у заяві про відвід, суд вважає, що останнім не доведено підстав, які б свідчили про пряму чи опосередковану заінтересованість судді в результаті розгляду справи. Також і відсутні інші обставини, які б могли викликати сумнів у неупередженості або необ`єктивності судді.

Частиною 4 ст.36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Доказів, які б вказували на пряму чи опосередковану заінтересованість складу суду в результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не встановлено.

З урахуванням викладеного, суд приходить висновку про необґрунтованість обставин та мотивів за якими заявником заявлено відвід головуючійу справі судді - Калинич Я.М.

Однак, суд зазначає, що згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини безсторонність (неупередженість) суду в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися згідно з (i) суб`єктивним критерієм, враховуючи особисті переконання та поведінку конкретного судді, тобто чи мав суддя особисту упередженість або чи був він об`єктивним у цій справі, та (i) об`єктивним критерієм, іншими словами, шляхом установлення того, чи забезпечував сам суд та серед інших аспектів його склад достатні гарантії для того, щоб виключити будь-який обґрунтований сумнів у його безсторонності (рішення у справах «Фей проти Австрії», «Ветштайн проти Швейцарії»).

Проте між суб`єктивною та об`єктивною безсторонністю не існує беззаперечного розмежування, оскільки поведінка судді не тільки може викликати об`єктивні побоювання щодо його безсторонності з точки зору стороннього спостерігача (об`єктивний критерій), а також може бути пов`язана з питанням його або її особистих переконань (суб`єктивний критерій) (див. рішення у справі «Кіпріану проти Кіпру»).

У деяких випадках, коли докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді отримати складно, додаткову гарантію надасть вимога об`єктивної безсторонності (рішення у справі «Пуллар проти Сполученого Королівства»). У цьому сенсі навіть вигляд має певну важливість - іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється».

У справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Європейський суд з прав людини диференціює чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги: чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах Piersack проти Бельгії, 8692/79, Grieves проти Сполученого Королівства, 57067/00). Об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття (Розділ ІІ показник: Об`єктивність. Бангалорські принципи поведінки суддів).

Поняття незалежності та об`єктивної безсторонності пов`язані. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

У Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09.11.2006 року у справі «Білуха проти України» та Рішенні від 28.10.1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь - який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 26.10.1984 року у справі De Cubber проти Бельгії зазначив, що судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведеним (рішення).

Суд звертає увагу на те, що у п. 30 Рішення Європейського суду з прав людини від 01.10.1982 року у справі «П`єрсак проти Бельгії» вказано: «Не дивлячись на те, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередження чи схильності, її відсутність, чи навпаки, наявність може бути перевірена різними способами відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції. У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, що відображає особисті переконання конкретного судді з конкретної справи, і об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-який сумнів з цього приводу тому будь-який суддя, щодо якого є обґрунтовані підстави побоюватися браку безсторонності, має бути відведений».

Суд вважає, що інститут відводу судді від участі у розгляді конкретної справи - це одна із найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Він покликаний ліквідувати найменшу підозру у заінтересованості судді в результатах розглянутої справи, навіть якщо такої заінтересованості немає, бо тут головним є публічний інтерес. У даному випадку, підставою для відводу не обов`язково має бути доведений факт необ`єктивності чи заінтересованості судді.

Враховуючи встановлене у позивача враження щодо упередженості та необ`єктивності головуючої судді Калинич Я.М. при розгляді даної адміністративної справи, та для того, щоб за суб`єктивним критерієм з боку стороннього спостерігача не виникали сумніви у неупередженості головуючої судді під час вирішення даної справи суд приходить висновку, що заява представника позивача про відвід судді Калинич Я.М. є обґрунтованою лише за суб`єктивним критерієм, а тому підлягає задоволенню частково.

Відповідно до ч.12 ст.40 КАС України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У відповідності до ч.1 ст.41 КАС України у разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Керуючись ст.ст. 36, 40, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ :

Заяву представника позивача Биркович Олександра Івановича про відвід головуючої судді Калинич Я.М. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень - задовольнити частково.

Відвести суддю Калинич Я.М. від розгляду справи №260/11094/23.

Адміністративну справу №260/11094/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Закарпатській області про скасування податкових повідомлень-рішень - передати до відділу документального забезпечення Закарпатського окружного адміністративно суду для здійснення подальшого повторного автоматизованого розподілу справи.

У задоволенні решти вимог заяви - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, зазначеному в статті 256 КАС України.

Суддя Я. М. Калинич