Справа № 480/10271/23
Суддя: А.І. Сидорук
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
судді Сидорука А.І.,
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1
до відповідачів:1. Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області;
2. Державної судової адміністрації України;
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Стислий виклад позицій сторін. Заяви сторін. Процесуальні дії суду.
19.09.2023 позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд:
1) визнати протиправними дії ТУ ДСА в Сумськй області щодо нарахування та виплати, у період з 01.01.2021 по дату ухвалення судового рішення у даній справі, винагороди із відповідними доплатами судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 та допомоги на оздоровлення (за 2021-2023 роки) із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2102 грн;
2) зобов`язати ТУ ДСА в Сумській області та ДСА України нарахувати та виплатити судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_1 : суму недоплаченої у період з 01.01.2021 по 31.12.2021 винагороди судді із відповідними доплатами та допомоги на оздоровлення за 2021 рік із застосуванням у розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2270 грн; суму недоплаченої у період з 01.01.2022 по 31.12.2022 винагороди судді із відповідними доплатами та допомоги на оздоровлення за 2022 рік із застосуванням у розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2481 грн; суму недоплаченої у період з 01.01.2023 по день ухвалення рішення у даній справі винагороди судді із відповідними доплатами та допомоги на оздоровлення за 2023 рік із застосуванням у розрахунку прожиткового мінімуму для працездатних осіб в розмірі 2684 грн, відпорвідно до вимог ст. 135 Закону України ''Про судоустрій і статус суддів'', виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, з урахуванням раніше виплачених сум та з утриманням передбачених законом податків і обов`язкових платежів.
Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 01.01.2021 відповідач неправомірно здійснював позивачу нарахування суддівської винагороди із застосуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2102 грн, а не у сумі 2270 грн у 2021 році, 2481 грн - у 2022 році та 2684 грн - у 2023 році. Також, у 2021-2023 роках позивачу виплачувалась грошова допомога на оздоровлення, з урахуванням суддівської винагороди, розрахованої з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2102 грн, а не з з такого розміру у сумах 2270 грн, 2481 грн та 2684 грн. До спірних правовідносин підлягає застосуванню норма ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", а не Законів України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та "Про Державний бюджет України на 2023 рік".
28.09.2023 судом було відкрито провадження у справі.
12.10.2023 до суду від відповідача - ТУ ДСА України в Сумській області, надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить суд у задоволенні позову відмовити.
Вказаний відповідач зазначає, що управління здійсює всі нарахування і виплати лише у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом. Законом №1928-ІХ запроваджено розрахункову величину для визначення базового розміру посадового окладу судді, яка складає 2102 грн. Таким чином, з прийняттям Закону України № 1928-ІХ зміни зазнав не розмір суддівської винагороди, а розрахункова величина. Причиною обрання відповідачем саме цього розміру прожиткового мінумуму є не самовільні дії, а пряма вказівка Законів України "Про Державний бюджет України на 2021 рік", "Про Державний бюджет України на 2022 рік" та "Про Державний бюджет України на 2023 рік".
05.07.2024 судом було постановлено ухвалу про витребування доказів. До суду надійшли письмові пояснення позивача, в якій уточнює вимоги, шляхом визнання протиправними дій ТУ ДСА України в Сумській області та зобов`язання ТУ ДСА України в Сумській області та ДСА України нарахувати та виплатити суддівську винагороду за період з 01.01.2021 до 30.09.2023, та допомогу на оздоровлення за 2021-2023 роки, з урахуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму встановленого для працездатних осіб станом на 1 січня календарного року. Суд приймає вказану заяву до розгляду.
25.07.2024 до суду надійшли письмові пояснення ТУ ДСА України в Сумській області з відповідними доказами.
Відповідач - ДСА України, про відкриття провадження у справі повідомлена належним чином, правом подання відзиву не скористалась. Тому суд, на підставі норми ч. 6 ст. 162 КАС України, вирішує справу за наявними
Встановлені судом фактичні обставини.
Указом Президента України № 465/2009 від 22.06.2009 позивача призначено на посаду судді Ковпаківського районного суду міста Сум строком на 5 років (а.с.6-7).
Також, Указом Президента України № 348/2017 від 02.11.2017 позивача призначено на посаду судді Ковпаківського районного суду міста Сум та наказом Ковпаківського районного суду міста Суми № 11-ОС від 06.11.2017 зараховано до штату суду (а.с.8-12).
При нарахуванні та виплаті позивачу суддівської винагороди за період з 01.01.2021 до 30.09.2023 та допомоги на оздоровлення у 2021-2023 роках ТУ ДСА України в Сумській області застосувало розрахункову величину для визначення посадового окладу судді - прожитковий мінімум у сумі 2102 грн, що не заперечується сторонами. Факт виплати допомоги на оздоровлення у 2021-2023 роках відповідачем не спростовано.
Вважаючи, що винагорода судді у період з 01.01.2021 до 30.09.2023 та допомога на оздоровлення у 2021-2023 роках повинна виплачуватися з урахуванням розрахункової величини - прожиткового мінімуму у сумі 2270 грн у 2021 році, 2481 грн - у 2022 році та 2684 грн - у 2023 році, а не у сумі 2102 грн, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Висновки суду та їх мотиви.
Статтею 126 Конституції України встановлено, що незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України.
Відповідно до ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється законом про судоустрій.
Статтею 4 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII закріплено, що судоустрій і статус суддів в Україні визначаються Конституцією України та законом. Зміни до цього Закону можуть вноситися виключно законами про внесення змін до ЗУ «Про судоустрій і статус суддів».
Згідно з ч.1-2 ст.135 цього Закону суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим Законом. Така винагорода складається з посадового окладу та доплат.
Пунктом 1 ч.3 цієї статті передбачено, що базовий розмір посадового окладу судді місцевого суду становить 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.
Суддям надається щорічна оплачувана відпустка тривалістю 30 робочих днів з виплатою, крім суддівської винагороди, допомоги на оздоровлення в розмірі посадового окладу (ст.136 Закону № 1402-VIII)
Статтею 7 Закону України ''Про Державний бюджет України на 2021 рік'' № 1082-ІХ установлено, що з 01.01.2021 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць складає 2189 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 1921 грн, дітей віком від 6 до 18 років - 2395 грн, працездатних осіб - 2270 грн, працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні, осіб, які втратили працездатність - 1769 грн.
Статтею 7 Закону України ''Про Державний бюджет України на 2022 рік'' № 2849-ІХ установлено, що з 01.01.2022 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць складає 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2100 грн, дітей віком від 6 до 18 років - 2618 грн, працездатних осіб - 2481 грн, працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні, осіб, які втратили працездатність - 1934 гривні.
Статтею 7 Закону України ''Про Державний бюджет України на 2023 рік'' № 2710-ХIV установлено, що з 01.01.2023 прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2589 грн, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років - 2272 грн; дітей віком від 6 до 18 років - 2833 грн; працездатних осіб - 2684 грн; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 грн; осіб, які втратили працездатність, - 2093 грн.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що виплата суддівської винагороди регулюється ст. 130 Конституції України та ст. 135 Закону № 1402-VIII, а норми інших законодавчих актів до цих правовідносин застосовуватися не можуть.
Відповідно до ст.1 Закону № 966-XIV прожитковий мінімум - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність.
Вказаною нормою закону встановлено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення, стосовно яких окремо визначається прожитковий мінімум, і судді не віднесені до жодної з таких груп.
Суд звертає увагу, щозміни до Закону № 1402-VIII у частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди у спірний період, а також до Закону України № 966-XIV, щодо визначення суддів однією з демографічних груп населення для яких встановлюється окремо розмір прожиткового мінімуму не вносились.
Враховуючи те, що спеціальним Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року і вказана гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до цього закону, а допомога на оздоровлення виплачується у розмірі посадового окладу судді, суд дійшов висновку, що у період з 01.01.2021 до 30.09.2023 базовий посадовий оклад судді, в тому числі допомога на оздоровлення, повинні розраховуватися виходячи з розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб у сумі 2270 грн у 2021 році, у сумі 2481 грн - у 2022 році та у сумі 2684 грн - у 2023 році.
Суд звертає увагу, що з`ясовував питання щодо процедури формування потреби в коштах.
Враховуючи вказане, суд дійшов висновку, що у період з 01.01.2021 до 30.09.2023 ТУ ДСА в Сумській області здійнювало нарахування та виплату позивачу суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за 2021-2023 роки, виходячи з розміру прожиткового мінімуму у сумі 2102 грн.
Суд звертає увагу, що ТУ ДСА в Сумській області, як розпорядник бюджетних коштів, мав першочергово забезпечити виплату суддівської винагороди, в тому числі допомоги на оздоровлення, у повному обсязі за рахунок видатків Державного бюджету України на 2021-2023 роки на забезпечення здійснення правосуддя місцевими судами. Такий обов`язок та пріоритетність виплати суддівської винагороди, в тому числі допомоги на оздоровлення, випливає також із особливого статусу судді, необхідності неухильного дотримання гарантій його незалежності.
Натомість, ТУ ДСА в Сумській області зазначений обов`язок не був виконаний через помилкове застосування до спірних правовідносин норм ст.7 Законів України ''Про Державний бюджет України на 2021 рік", ''Про Державний бюджет України на 2022 рік" та ''Про Державний бюджет України на 2023 рік", а не через відсутність відповідних бюджетних призначень, оскільки у потребі для виплати суддівської винагороди закладено розмір прожиткового мінімуму у сумі 2102 грн, що ним не спростовано. Жодних доказів того, що саме ДСА України не забезпечило відповідних видатків, суду не надано.
Крім того, суд ще раз звертає увагу, що спір виник саме між позивачем та ТУ ДСА у Сумській області, як особою, яка нараховує (виплачує) кошти і суддею. Це не є спором з ДСА України (третьою ланкою у правовідносинах) та суддею. Оскільки ТУ ДСА порушило права позивача, то саме проблемою ТУ ДСА, а не позивача, є подальше вирішення спірної ситуації з ДСА України.
Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме шляхом визнання протиправними дій ТУ ДСА в Сумській області щодо нарахування та виплати позивачу у період з 01.01.2021 до 30.09.2023 суддівської винагороди та у 2021-2023 роках допомоги на оздоровлення, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн, які не відповідають критеріям правомірності, встановленим нормою ч.2 ст.2 КАС України. Також, суд зобов`язує ТУ ДСА в Сумській області нарахувати та виплатити таку винагороду та допомогу із застосуванням прожиткового мінімуму у сумі 2270 грн у 2021 році, у сумі 2481 грн - у 2022 році та у сумі 2684 грн - у 2023 році, з урахуванням виплачених сум.
В іншій частині позовних вимог суд відмовляє, в зв`язку з їх необгрунтованістю, зокрема, стосовно вимог до ДСА України.
Судові витрати.
Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі норми п.1 ч.1 ст.5 Закону України ''Про судовий збір'', його розподіл не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 90, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
1. Позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Державної судової адміністрації України, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.
2. Визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області щодо нарахування та виплаті ОСОБА_1 у період з 01.01.2021 до 30.09.2023 суддівської винагороди та у 2021-2023 роках допомоги на оздоровлення, із застосуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн.
4. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області, Державної судової адміністрації України - відмовити.
5. Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення рішення.
6. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення складено та підписано суддею 12.09.2024.

Суддя А.І. Сидорук