Справа № 541/2880/24
Суддя: Дністрян О. М.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 541/2880/24
Номер провадження 2-а/541/32/2024
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 вересня 2024 року м.Миргород

Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді Дністрян О.М.,

при секретарі Непокупної Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миргород справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Свій позов мотивував тим, що постановою інспектора СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області капітана поліції Кропивного Руслана Вікторовича від 05 серпня 2024 року серії ВАД № 464111 на нього накладено адміністративне стягнення по статті 122 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за порушення пункту 8.4 Правил дорожнього руху України, у виді штрафу в сумі 340 гривень, а не в неоподатковуваному мінімумі доходів громадян, що суперечить змісту санкції цієї норми закону. Цю постанову вважає незаконною і такою, що порушує його права. Зазначив, що є інвалідом другої групи, яка пов`язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році. По причині наявної інвалідності має слабке здоров`я, часто лікується в медичних закладах, в умовах стаціонару та амбулаторно. Так, дійсно 05 серпня 2024 року о 12 годині 20 хвилин, по вул. Данила Апостола в м. Миргороді він керував належним йому легковим автомобілем та відчув сильну задуху в загрудинній ділянці, почалося різке головокружіння, тремтіння в руках та всього тіла, пережив панічний напад страху, проте здійснив вимушену зупинку для того, щоб в русі не завдати шкоди оточуючим людям та майну громадян. Саме після зупинки автомобіля до нього підійшли працівники поліції та не забезпечили надання медичної допомоги, почали звинувачувати в порушенні правил зупинки. Його пояснення та доводи з приводу події, пов`язаної зі станом, як учасника дорожнього руху, та причиною зупинки керованого транспортного засобу, ними були відхилені, хоча й не спростовані. Не вважає себе винним у порушенні жодних правил дорожнього руху, оскільки фактично на момент своєї зупинки діяв у стані крайньої необхідності. Також зазначив, що звинувативши його у порушенні вимог пункту 8.4 Правил дорожнього руху України, поліцейський, яким винесено оскаржувану постанову, не послався у ній на жоден з семи підпунктів цього пункту а), б), в), г), г*), є), д), який ніби - то був порушений, що робить обвинувачення не конкретним при банкетній диспозиції відповідної норми Кодексу України про адміністративні правопорушення. Також зазначив, що справа про адміністративне правопорушення відносно нього з додержанням вимог ст. 279 Кодексу України про адміністративні правопорушення ним фактично не розглядалася, поліцейський в супереч його заявам і клопотанням, не забезпечив участі при «розгляді» справи адвоката, незважаючи на стан його здоров`я в момент винесення постанови та наявної

інвалідності, а також оскаржувана постанова всупереч приписам ст. 251 ч. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містять посилання на жодний доказ винуватості. Просив постанову у справі про адміністративне правопорушення, серії БАД № 464111, винесену 05 серпня 2024 року інспектором СРПП Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області капітаном поліції ОСОБА_2 про накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 340 гривень, визнати не чинною і скасувати її, закривши провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ухвалою суду від 12.08.2024 р. відкрито провадження у справі, призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач, сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, в поданій позовній заяві просив розглянути справи за його відсутності.

Представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому повністю заперечує проти задоволення позовних вимог з наступних підстав. 05.08.2024 о 12 год 20 хв в м. Миргород по вул. Д. Апостола, 2, водій ОСОБА_1 керуючи ТЗ FORD G-MAX днз НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку Заборонено», чим порушив п.п. 8.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. В подальшому інспектором СРПП Миргородського РВП капітаном поліції Кропивим Р.В. було роз`яснено позивачу права відповідно до ст. 268 КУпАП, Конституції України, роз`яснено строк на оскарження за ст. 289 КУпАП та складено постанову серії БАД № 464111 за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Зазначив, що хоч доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, проте це не можна розуміти таким чином, що позивач взагалі звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, тому обов`язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. В даному випадку позивачем по справі до адміністративного позову не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Між іншим, незгода позивача з його притягненням до адміністративної відповідальності не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності. Просили залишити позов без задоволення. Крім того, надав заяву про розгляд справи за відсутності їх представника.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 05 серпня 2024 року інспектором СРПП Миргородського РВП капітаном поліції Кропивим Р.В. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД № 464111. Відповідно до зазначеної постанови, 05 серпня 2024 року о 12 год. 20 хв. в м. Миргород по вул. Д.Апостола, буд. 2 водій ОСОБА_1 ,керуючи ТЗ FORD G-MAX днз НОМЕР_1 здійснив зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку Заборонено», чим порушив п.п. 8.4 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 122 КУпАП. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та застосовано до порушника стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 гривень. Що також підтверджено у відзиві на позов представником відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч. 2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно до ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 цього Кодексу ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

Відповідно до ч.1 ст. 122 КУпАП, відповідальність настає за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП, а саме, за здійснення зупинки в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку Заборонено».

Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначив, що є особою з інвалідністю другої групи, має незадовільний стан здоров`я, часто потребує медичного обстеження та лікування. При зазначених в оскаржуваній постанові обставинах він керував транспортним засобом, але здійснив

вимушену зупинку свого транспортного засобу через стан здоров`я та з метою не завдати шкоди оточуючим людям та майну громадян. Зазначені обставини підтверджується довідкою МСЕ №0058061, а також довідкою амбулаторії загальної практики сімейної медицини «Ваш лікар», відповідно до якої встановлено, що 05.08.2024р. о 12-50 год. ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою, діагноз: гіпертонічний криз (а.с.6,7).

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху відповідач відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, вина водія у порушенні Правил дорожнього руху повинна доводитись певними доказами, серед яких показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, пояснення свідків тощо.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною 2ст.74 КАС України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах по деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідач, всупереч вимогам ст. 77КАС України, не надав суду жодного доказу на підтвердження обставини, що зазначено в оскаржуваній постанові.

Тобто, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За таких обставин постанова про накладення адміністративного стягнення є необґрунтованою та підлягає скасуванню.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не було надано суду належних доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 9, 74, 77, 241,243,245,246,250 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в

автоматичному режимі, від 05 серпня 2024 року серія БАД № 464111 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Полтавській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя: О. М. Дністрян