Справа № 607/17486/24
Суддя: Мостецька А. А.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.09.2024 Справа №607/17486/24 Провадження №2-а/607/358/2024

м. Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Мостецької А. А.

за участю секретаря Ярош Н. В.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Лобач М. В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до відповідачаУправління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

В обґрунтування позовних вимог позивачем викладено обставини, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності є безпідставною, необґрунтованою та незаконною, винесеною з порушенням його прав.

Викладена у ній суть нібито вчиненого ним адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи та не підтверджена належними та допустимими доказами. Розгляд самої справи проведений з порушенням норм матеріального та процесуального права. Правил дорожнього руху він не порушував, а тому у поліцейського не було жодних підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. За змістом оскаржуваної постанови йому інкримінується те, що він рухався по крайній лівій смузі, не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, при вільній правій смузі.

При цьому, будь-які обставини, що стосуються напрямку його руху поліцейськими не встановлені та не досліджувались під час розгляду справи. Будь-які докази вчинення ним вказаного правопорушення відсутні.

При розгляді справи поліцейські лише опирались на короткий відеозапис з відеореєстратора, на якому відображено рух автомобіля білого кольору лівою смугою для руху в напрямку до перехрестя з вул. Омеляна Полового, перед яким водій вказаного транспортного засобу виконує вимушену зупинку. Так, він справді в обумовлений час керував даним транспортним засобом та з трьома пасажирами в салоні, рухався зі сторони центру міста в напрямку до вул. Канадської, де проживає його товариш, який на той час знаходився у салоні керованого ним автомобіля як пасажир. Рухаючись у вказаному напрямку він завчасно зайняв відповідне крайнє положення, тобто перестроївся у ліву смугу руху, щоб виконати випередження патрульного автомобіля, який рухався правою смугою, та надалі здійснити поворот ліворуч на вул. Омеляна Польового, якою проїхати до вул. Канадської. Однак, при наближенні до перехрестя проспекту Степана Бандери та вул. Омеляна Польового був зупинений працівниками поліції.

Більше того, при формальному розгляді справи його усне клопотання про встановлення усіх обставин справи було відхилено, а відповіді на письмове клопотання про скасування постанови через відсутність події та складу правопорушення і досі не надано, чим грубо порушено вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення, зокрема порядок провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідач не дослідив склад адміністративного правопорушення, а саме його суб`єктивну сторону, обов`язковою ознакою якої є вина, яка має бути доведена. Лише після її доведення відповідач мав право притягати його до відповідальності. А будь-яких належних доказів його вини у вчиненні зазначеного правопорушення у моїх діях немає.

Крім того, у змісті постанови відсутня будь-яка інформація про технічний засіб, на який здійснено фіксування інкримінованого позивачу правопорушення, зокрема у пункті 7 «До постанови додаються» зазначено лише, що до постанови додається відеозапис з НК475271 та відео з авто реєстратора та НК474453.

Відтак, позивач категорично не погоджується із зазначеним рішенням суб`єкта владних повноважень, а постанову вважає такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з бездіяльністю працівників поліції та неповним з`ясуванням обставин справи, а тому, просить суд скасувати постанову поліцейської взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядової поліції ОСОБА_2 серії ББА № 050245 від 02.08.2024 за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Представник відповідача подала відзив на позов, в якому вказала, що 28.07.2024 ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції по проспекту Бандери за порушення п. 2.3в) ПДР України, а саме не користувався засобами пасивної безпеки, тобто керував ТЗ будучи не пристебнутим ременем безпеки. Після чого позивач будучи обізнаним в чинному законодавстві відразу заявив клопотання про перенесення розгляду справи у зв?язку із необхідністю залучення захисника. Дане клопотання було задоволене, розгляд справи було перенесено на 29 липня 2024 року на 09 годину на Котляревського 24 (УПП в Тернопільській області ДПП). 29.07.2024 року на 09 годину позивач прибув в УПП та під час розгляду справи була здійснена перекваліфікація правопорушення з ч. 5 ст. 121 в ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, при вільній правій смузі руху. У зв?язку із відсутністю доказів про порушення водієм ч.5 ст.121 КУпАП. Позивач повторно заявив клопотання про перенесення розгляду справи, яке було задоволено. Розгляд перенесено на 02 серпня 2024 року. 02.08.2024 року на Н/К №475271 з 18 год. 41 хв по 18 год. 44 хв. позивача було ознайомлено з правами за ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову.

Твердження позивача викладені в позовній заяві в повній мірі спростовуються наявними по справі доказами, а саме відеозаписами з нагрудних камер(далі Н/K) №475271, 474453 та відео з автомобільного реєстратора службового ТЗ.

Як зазначає ОСОБА_1 , що жодного правопорушення не вчиняв та нічого не порушував. Це не відповідає дійсності, на відео з А/Р зафіксовано рух керованого позивачем ТЗ в лівій смузі руху при вільній праві з 01 по 18 секунду доданого відеозапису.

На відео з автомобільного реєстратора чітко видно, як керований позивачем автомобіль здійснює рух в лівій смузі руху при вільній праві. При чому проїжджає більше 3 (трьох) поворотів ліворуч та не здійснює поворот ліворуч. Щодо повороту на вул. Польового позивач перед ним був зупинений працівниками поліції, проте можна зробити висновок, що повертати на дану вулицю водій наміру також не мав, тому що, завчасно не подав світловий покажчик лівого повороту. Це чітко видно на відео з автомобільного реєстратора службового Т3.

Твердження, що постанова не містить інформації про докази вчинення правопорушення, взагалі не відповідає дійсності. В доданій до матеріалів справи копії постанови в графі 7. До постанови додаються: Відео з Н/К 475271; 474453, відео з службового ТЗ. Та, що відповідач не надав жодних доказів, що є порушенням ст. 251 КУпАП спростовується наявними доказами.

Отже, був проведений повний розгляд справи про адміністративне правопорушення, здійснено оцінку всіх наявних по справі доказів, водія ознайомлено з правами за ст. 63 Конституції України та за ст. 268, 289 КУпАП. На клопотання позивача надати відеодоказ правопорушення поліцейський надав наявне відео.

У зв?язку із цим можна зробити висновок, що оскаржувана постанова винесена відповідно до вимог чинного законодавства, а всі твердження позивача не знайшли свого підтвердження, маючи на меті уникнення адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення.

Візуальна інформація матеріалів відеофіксації відображає факт вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а також хід розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав та обґрунтувань зазначених у ній.

Представник відповідача у судовому засіданні підтримала свою позицію з підстав наведених у відзиві на позов, заперечила щодо задоволення позовної заяви та просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі.

При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши, дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд дійшов наступного висновку, виходячи з фактичних обставин справи, мотивів та застосованих норм права.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Суд, встановив, що поліцейським взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП рядової поліції Іляш Г.І. складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №050245 від 02.08.2024, відповідно до якої, 28.07.2024 о 11 год 47 хв в м. Тернополі по проспекту Бандери, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, при вільній правій смузі, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

На підставі вищевказаної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст. 55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XII встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 11.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 на дорогах, які мають дві або більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно до ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Так, з оглянутих у судовому засіданні відеозаписах, які долучені до відзиву представником відповідача в якості доказу вчинення адміністративного правопорушення позивачем, не вбачається факту порушення ОСОБА_1 п. 11.5 Правил дорожнього руху, оскільки з відеозаписів неможливо встановити наявність обставин, зазначених в оскаржуваній постанові серії ББА № 050245 від 02.08.2024, а саме те, що позивач 28.07.2024 о 11 год 47 хв в м. Тернополі по проспекту Бандери, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Skoda Octavia», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по крайній лівій смузі не маючи наміру здійснити поворот ліворуч, при вільній правій смузі.

На долученому відеозаписі з автомобільного реєстратора вбачається, що автомобіль «Skoda Octavia» під керуванням водія ОСОБА_1 рухався крайньою лівою смугою по проспекту Бандери в м. Тернополі. В подальшому працівники поліції здійснили зупинку вказаного транспортного засобу при цьому не врахувавши те, що ОСОБА_1 завчасно зайняв відповідне положення на проїзній частині, для здійснення маневру повороту ліворуч, відтак водій увімкнув правий поворот та здійснив зупинку свого транспортного засобу, а тому, на думку суду, кваліфікація дій особи працівниками поліції, щодо порушення ним п. 11.5 ПДР було передчасним.

В свою чергу слід зазначити, пункт 10.4 Правил дорожнього руху передбачає, що перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку.

Разом з тим, суд звертає увагу, що на відео працівник поліції вказує ОСОБА_1 іншу причину зупинки, а саме порушення ним правил користування ременем безпеки, що в подальшому не знайшла свого підтвердженні, а то провадження у справі було закрито на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та у судовому засіданні послідовно викладає свою версію подій, які мали місце 28.07.2024, а спростувати його твердження неможливо через відсутність звуку на відео з автомобільного реєстратора, а саме моменту увімкнення працівниками поліції звукового сигналу вимоги про зупинку транспортного засобу, а відтак суд не вбачає складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, будь-яких інших доказів, які б спростовували твердження позивача про те, що правил дорожнього руху він не порушував, та доводили факт вчинення позивачем вказаного у спірній постанові правопорушення, представником відповідача суду не надано.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У статті 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Як зазначено вище, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідач, як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.

Положеннями статті 283 КУпАП закріплено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтями 73-76 КАС України докази повинні бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Статтею 74 КАС України встановлено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Також, суд зауважує про процесуальний обов`язок відповідача, передбачений частиною 2 статті 71 КАС України, щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Крім того, постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Верховний Суд зауважив, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15 листопада 2018 року у справі № 524/5536/17, від 30 травня 2018 року у справі № 337/3389/16, від 17 липня 2019 року у справі №295/3099/17.

Сама лише постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є доказом вчинення адміністративного правопорушення, а лише рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення.

Відповідно до ст. 159 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на встановлені судом обставини, враховуючи відсутність достатніх та належних доказів на підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку, що прийняте рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності є необґрунтованим, прийнятим без повного та всебічного з`ясування усіх обставин справи, а тому, підлягає скасуванню, а справа закриттю.

Частиною 1 статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

За даних обставин, слід стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача сплачений судовий збір.

На підставі наведеного, керуючись ст. 19, 55 Конституції України, статтями 9, 122, 251, 252, 280, 283, 289, 293 КУпАП, керуючись статтями 2, 5, 9, 71, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 143, 159, 241-246, 250, 255, 268-272,286, 295, 297 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Задовольнити позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 050245 від 02 серпня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень скасувати.

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 122 КУпАП провадженням закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання АДРЕСА_1 ;

відповідач Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40108646, місцезнаходження вул. Котляревського, буд. 24, м. Тернопіль.

Рішення суду складено та підписано 13 вересня 2024 року.

Головуючий суддяА. А. Мостецька