Справа № 274/8164/23
Суддя: Драчук Т. О.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 274/8164/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Черняхович І.Е.

Суддя-доповідач - Драчук Т. О.

10 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Драчук Т. О.

суддів: Полотнянка Ю.П. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2023 року позивач, - ОСОБА_1 , звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України, Департаменту з питань виконання кримінальних покарань про усунення перешкоди у праві ОСОБА_1 на отримання одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням йому інвалідності у відповідності до Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, шляхом:

- встановлення у судовому засіданні належного відповідача, який має прийняти та розглянути його заяву та подані документи позивача щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги, у зв`язку із встановленням інвалідності у відповідності до Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975;

- зобов`язання встановленого судом належного відповідача усунути перешкоду позивачу у використанні свого права на одноразову державну допомогу, прийняти документи позивача, щодо призначення та виплати одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності у відповідності до Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, та виконати всі дії відповідно до вказаних вище норм для забезпечення згідно чинного законодавства України дії, зокрема оформлення та направлення документів до відповідних державних органів, які у відповідності із законом та повноваженням Держави Україна, мають повноваження на виплату позивачу одноразової державної допомоги, про що винести відповідне рішення.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 позовну заяву повернуто позивачеві.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій апелянт просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу на продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 312 КАС України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Враховуючи положення ст. 312 КАС України, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Підставами залишення позову стало те, що заявлені ОСОБА_1 вимоги, вищезазначеним критеріям чіткості та зрозумілості не відповідають, адже з їх змісту неможливо встановити що є предметом спірних правовідносин, які саме протиправні, на переконання позивача, рішення/дії/бездіяльність відповідача/відповідачів порушують його права (в чому вони полягають) та оскаржуються ним в поданому позові.

В прохальній частині поданої позовної заяви ОСОБА_1 фактично просить суд визначити замість нього хто є відповідачем за поданим позовом, що суперечить нормам КАС України.

Крім того, суд першої інстанції в ухвалі від 13.02.2024 зазначив, що в поданій до суду позовній заяві не зазначив:

- власного реєстраційного номеру облікової картки платника податків;

- ідентифікаційного коду Міністерства внутрішніх справ України та Департаменту з питань виконання кримінальних покарань в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

Також, суд першої інстанції вказав, що в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що додатками до його позу є, зокрема: копія його паспорту та копія військового квитка. Однак судом встановлено, що фактично вищезазначені документи не були додані ним до позову.

З урахуванням вказаного, суд першої інстанції зазначив, що позивач має надати суду позовну заяву в новій редакції (та її копій для відповідачів):

- із уточненням у ній суб`єктного складу сторін (який суб`єкт/суб`єкти владних повноважень є відповідачем/відповідачами за поданим позовом);

- із уточненням в ній заявлених позовних вимог шляхом приведення їх у відповідність до норм частині 1 статті 5 КАС України та чіткої конкретизації, які саме протиправні, на переконання позивача, рішення/дії/бездіяльність відповідача/відповідачів порушують його права (в чому вони полягають) та оскаржуються ним в поданому позові;

- із зазначенням у ній реєстраційного номеру облікової картки платника податків ОСОБА_1 та ідентифікаційного коду в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України усіх відповідачів;

- завірених відповідно до вимог ч. 5 ст. 94 КАС України копій паспорту ОСОБА_1 та його військового квитка.

На виконання вимог вищезазначеної ухвали від 13.02.2024 ОСОБА_1 надав до суду копії свого паспорту то військового квитка серії НОМЕР_1 , а також заяву, в якій фактично висловлював свою незгоду із винесеною судом ухвалою про залишення його позовної заяви без руху. У вказаній заяві ОСОБА_1 зазначив, що вказані ним в пред`явленому позові позовні вимоги є чіткими та зрозумілими, а вимога суду щодо зазначення, який саме суб`єкт/суб`єкти владних повноважень є відповідачем/відповідачами за поданим позовом - безпідставними.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 позовну заяву повернуто позивачеві.

Підставою для повернення позову стало те, що ОСОБА_1 в поданому позові фактично просить суд на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі визначити замість нього, який суб`єкт владних повноважень: Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України чи Департамент з питань виконання кримінальних покарань, має бути відповідачем за його позовом, що не передбачено нормами КАС України.

Крім того, із заявлених ОСОБА_1 позовних вимог неможливо встановити що є предметом спірних правовідносин, які саме протиправні, на його переконання, рішення/дії/бездіяльність відповідача (відповідачів) порушують його права (в чому вони полягають) та оскаржуються ним в поданому позові. В поданій позовній заяві ОСОБА_1 , в порушення частини 1 статті 5 КАС України, не заявляє до жодного із вищезазначених суб`єктів владних повноважень (Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх справ України чи Департаменту з питань виконання кримінальних покарань) позовної вимоги про визнання протиправними їх рішень, дій чи бездіяльності.

Залишаючи позовну заяву ОСОБА_1 без руху, суд в ухвалі чітко визначив позивачу спосіб усунення недоліків його позовної заяви, який полягав у необхідності надання до суду позовної заяви в новій редакції із зазначенням в ній який саме суб`єкт/суб`єкти владних повноважень є відповідачем/відповідачами за поданим позовом, а також із уточненням в ній заявлених позовних вимог шляхом приведення їх у відповідність до норм частині 1 статті 5 КАС України та чіткої конкретизації, які саме протиправні, на переконання позивача, рішення/дії/бездіяльність відповідача/відповідачів порушують його права (в чому вони полягають) та оскаржуються ним в поданому позові

Разом з тим, ОСОБА_1 вимоги ухвали про залишення позовної заяви без руху не виконав, та вищевказаної позовної заяви в новій редакції до суду не надав.

Відтак, суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені ухвалі від 13.02.2024 про залишення позовної заяви без руху недоліки позивачем не усунені.

З огляду на те, що у встановлений строк недоліки позовної заяви усунено не було, суд першої інстанції дійшов висновку про її повернення позивачу.

Колегія суддів погоджується з загальним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.2 ст.44 КАС України законодавець покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч.1 ст.168 КАС України, позов пред`являється шляхом подання позовної заяви в суд першої інстанції, де вона реєструється та не пізніше наступного дня передається судді.

Згідно з ч.1, 2 ст.169 КАС України, встановлено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Якщо позивач усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, вона вважається поданою у день первинного її подання до адміністративного суду та приймається до розгляду, про що суд постановляє ухвалу в порядку, встановленому статтею 171 цього Кодексу.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 13.02.2024 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк на усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Вказану ухвалу позивачем отримано 27.02.2024. Отже останнім днем для усунення недоліків є 08.03.2024.

11.03.2024 до суду першої інстанції надійшла заява від ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали суду від 13.02.2024 (направлено до суду засобами поштового зв`язку 04.03.2024).

В свою чергу, Житомирський окружний адміністративний суд в своїй ухвалі від 05.06.2024 зазначив, що позивачем фактично в повній мірі не усунено недоліки висвітлені в ухвалі суду від 13.02.2024, а саме не усунув недоліки в частині:

- на етапі вирішення питання про відкриття провадження у справі покладає обов`язок щодо визначення відповідача серед суб`єктів владних повноважень: Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України чи Департамент з питань виконання кримінальних покарань на суд першої інстанції, що не передбачено нормами КАС України;

- із заявлених ОСОБА_1 позовних вимог неможливо встановити що є предметом спірних правовідносин, які саме протиправні, на його переконання, рішення/дії/бездіяльність відповідача (відповідачів) порушують його права (в чому вони полягають) та оскаржуються ним в поданому позові (в поданій позовній заяві ОСОБА_1 , не заявляє до жодного із вищезазначених суб`єктів владних повноважень позовної вимоги про визнання протиправними їх рішень, дій чи бездіяльності;

- ненадання до суду позовної заяви в новій редакції із зазначенням в ній який саме суб`єкт/суб`єкти владних повноважень є відповідачем/відповідачами за поданим позовом, а також із уточненням в ній заявлених позовних вимог.

Щодо питання в частині визначення відповідача, колегія суддів зазначає, що як вбачається з позовної заяви та заяви на виконання вимог ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 13.02.2024, відповідачами в даній справі є Міністерство оборони України, Міністерство внутрішніх справ України, Департамент з питань виконання кримінальних покарань.

Крім того, як зазначено позивачем в своїй заяві на виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 13.02.2024 (а.с.32), позивач чітко вказує хто є відповідачем у справі.

В свою чергу, згідно з ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, адреса електронної пошти, відомості про наявність або відсутність електронного кабінету;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Проте, позивачем в супереч п.2 ч.5 ст.160 КАС України не зазначено належних та повних даних щодо відповідачів, на що вказує суд першої інстанції.

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що вказані дані є загальнодоступними, а тому вважає, що відсутність певних складових передбачених п.2 ч.5 ст.160 КАС України (щодо відповідачів - суб`єктів владних повноважень), не є окремо безумовною обставиною для повернення адміністративного позову.

Щодо питання предмету спірних правовідносин, належної вимоги до одного або декількох відповідачів та способу усунення недоліків встановленого судом, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до п.4, 5 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються: зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини

Як передбачено п.9 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначаються у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Згідно з п.3 ч.2 ст.45 КАС України з урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Крім того, згідно з п.3 ч.9 ст.171 КАС України про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, в якій зазначаються предмет та підстави позову.

З урахуванням вказаного, колегія суддів зазначає, що предмет та підстава позову є невід`ємною частиною адміністративного позову, які мають визначатись самим позивачем (його належним представником), і на підставі них має бути встановлена вимога, яка спрямовується до певного суб`єкта владних повноважень або іншої особи визначеної законодавством (відповідача).

В свою чергу, як вбачається з адміністративного позову, хоча ОСОБА_1 і визначено відповідачів, в описовій частині позову зазначено про право на отримання одноразової грошової допомоги відповідно до вимог п.6 постанови КМ України №975 від 15.12.2013 та зазначено про звернення до різних суб`єктів владних повноважень, однак позивачем фактично не визначено предмет позову, який полягає саме у правовій вимозі позивача до відповідача, відносно якої суд повинен постановити рішення.

Разом з цим, будь-яких дій, бездіяльності, рішень суб`єктів владних повноважень, позивач не оскаржує, що фактично унеможливлює для суду виконати основне його завдання, а саме справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи наведене вище, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правомірно залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 та в подальшому повернуто позовну заяву особі, яка його подала.

Щодо способу усунення недоліків визначеного судом першої інстанції, колегія суддів зазначає, що як передбачено ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

В свою чергу, спосіб усунення недоліків, як подання позовної заяви в новій редакції із зазначенням в ній який саме суб`єкт/суб`єкти владних повноважень є відповідачем/відповідачами за поданим позовом, а також із уточненням в ній заявлених позовних вимог шляхом приведення їх у відповідність до норм частині 1 статті 5 КАС України та чіткої конретизації, які саме протиправні, на переконання позивача, рішення/дії/бездіяльність відповідача/відповідачів порушують його права (в чому вони полягають) та оскаржуються ним в поданому позові, на думку колегії суддів є належним і найбільш коректним способом усунення встановлених судом першої інстанції недоліків в межах даної справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо повернення адміністративного позову особі, яка його подала.

Щодо доводів апелянта в частині встановлення судом апеляційної інстанції належного відповідача, колегія суддів зазначає, що згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Тобто, суд апеляційної інстанції перевіряє правомірність судового рішення суду першої інстанції, а не встановлює належних сторін у справі при перегляді правомірності ухвали про повернення адміністративного позову особі, яка його подала.

Крім того, колегія суддів зазначає, що повернення адміністративного позову не позбавляє позивача на повторне звернення до суду в порядку, встановленому законом та з чітким визначенням підстав, предмету позову, з висвітленими вимогами до одного або декількох відповідачів, з урахуванням вимог передбачених ст.160, 161 КАС України.

Відповідно до ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З урахуванням вказаного, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження, а відтак, відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно з ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Житомирського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Драчук Т. О.

Судді Полотнянко Ю.П. Смілянець Е. С.