Справа № 200/4579/24
Суддя: Христофоров А.Б.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року Справа№200/4579/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Христофорова А.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (юридична адреса: 18028 Черкаська область, м. Черкакси, просп. Хіміків, 50; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122 Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» 08 липня 2024 року звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №82 від 2 липня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (юридична адреса: просп. Хіміків, 50, м. Черкаси, 18028, ) перерахувати позивачу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: на підставі довідки за період з 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, за період з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, за період з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, починаючи з 01.01.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області (юридична адреса: Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3, ) виплатити, з урахуванням раніш виплачених сум, позивачу ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/26/24, за період з 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/27/24, за період з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/28/24, за період з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/29/24, починаючи з 01.01.2024 року.

Так, позивач у своєму позові вказує, що позивач є суддею у відставці, який був звільнений з посади судді апеляційного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку згідно постанови Верховної Ради України №634-VIII від 16.07.2015 року та згідно наказу №230к від 24.07.2015 року був відрахований зі штату апеляційного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку. Після звільнення у відставку позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити позивачеві перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року № 3.11-14/86/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року. Зазначеним рішенням Донецького окружного адміністративного суду, яке набрало чинності, встановлено право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідності до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII з 19 лютого 2020 року.

Вказує, що в порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було зроблено перерахунок довічного грошового утримання позивача, про що був складений протокол на підставі рішення 82 від 22.01.2021. Згідно з вказаним розрахунком загальний процент розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці від заробітку (розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді) складає 52%. Розрахунок довічного грошового утримання було здійснено на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року № 3.11-14/86/2020, відповідно до якої станом на 18.02.2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 184976.00 грн, в тому числі посадовий оклад - 115 610.00 грн, доплата за вислугу років (60%) 69366.00 грн. При обрахунку розміру суддівської винагороди станом на 18 лютого 2020 року Донецьким апеляційним судом було взято розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2020 року, визначений абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" 2102.00 грн. х 50 (кількість прожиткових мінімумів для працездатних осіб) х 1,1 (регіональний коефіцієнт).

Також зазначає, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року (справа№200/939/24), яке залишено без змін постановою Першого адміністративного апеляційного суду від 20 червня 2024 року зобов`язано Донецький апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідки за формою, встановленою додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді Донецького апеляційного суду, що працює на відповідній посаді, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня календарного року, та регіонального коефіцієнту 1,1, а також доплати за вислугу років 60%, а саме: - про суддівську винагороду станом на 01 січня 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01 січня 2021 року 2 270 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 124 850 грн (2 270 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) 199 760 грн; - про суддівську винагороду станом на 01 січня 2022 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1982-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01 січня 2022 року 2 481 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 136 455 грн (2 481 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) 218 328 грн; - про суддівську винагороду станом на 01 січня 2023 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 року 2 684 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 147 620 грн (2 684 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) 236 192 грн; - про суддівську винагороду станом на 01 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 01 січня 2024 року 3 028 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 166 540 грн (3 028 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) 266 464 грн. У подальшому, у виконання зазначеного рішення суду Донецький апеляційний суд надав позивачу довідки від 24 червня 2024 року №3.11-16/26/24, №3.11- 16/27/24, №3.11-16/28/24, №3.11-16/29/24.

25 червня 2024 року позивач через особистий кабінет на веб-порталі електронний послуг Пенсійного фонду України подав заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка у порядку екстериторіальності надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. До заяви позивач надав довідки, видані Донецьким апеляційним судом 24 червня 2024 року №3.11-16/26/24, №3.11-16/27/24, №3.11-16/27/24, №3.11-16/28/24, на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №82 від 2 липня 2024 року позивачу було відмовлено задоволенні його заяви від 25 червня 2024 року про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді законодавством не змінено. Зазначене рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області було надіслано Головному управлінню Пенсійного фонду України в Донецькій області, відповідно до п. 4.10. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління ПФУ № 22-1 від 25 листопада 2005 року (зі змінами).

Позивач вважає такі дії відповідачів протиправним, та таким, що порушують вимоги законів України, Конституції України та статті 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з наступних підстав, а тому звернувся до суду із цим позовом

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, не погодившись із позовними вимогами, надав до суду відзив, в якому заперечивши проти задоволення позову зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області (м. Селидове), як отримувач щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Позивачем було надано заяву про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці від 25.06.2024 № 7479, розглянувши яку, Головним управлінням Пенсійного фонду України Черкаської області, яким опрацьовано заяву за принципом екстериторіальності, прийнято рішення про відмову в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 02.07.2024 № 82 у зв`язку з відсутністю на те правових підстав.

Крім того представник наполягав, що Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не є належним відповідачем по справі, оскільки не приймало оскаржуване рішення.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області не погодившись із позовними вимогами, надав до суду відзив, в якому заперечивши проти задоволення позову зазначив, що позивач 25.06.2024 через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України звернувся із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці. За принципом екстериторіальності звернення ОСОБА_1 розглядалося Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області. За результатами розгляду вищевказаної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято рішення від 02.07.2024 № 82 про відмову в перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці оскільки на переконання відповідача, законодавець чітко визначив розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді - 2102 гривні, то саме цей розмір і необхідно застосовувати під час визначення грошового утримання.

Крім того Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області вважає, що даний позов повинен бути залишений судом без розгляду з підстав пропущеного строку звернення позивачем із ним.

У задоволенні позову просив відмовити повністю.

Ухвалою суду від 12 липня 2024 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження, без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженого Законом України Про затвердження Указу Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, який було неодноразово продовжено та який триває станом на дату розгляду цієї справи.

02 березня 2022 року опублікованими Радою суддів України 02.03.2022 Рекомендаціями щодо роботи судів в умовах воєнного стану року, судам України рекомендовано за можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через залучення до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя.

Донецький окружний адміністративний суд продовжує свою роботу у дистанційному режимі.

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до статті 258 КАС України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд враховує, що відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року, яка ратифікована Україною 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

Враховуючи вищезазначене, та зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо документів для розгляду справи по суті, заяв від учасників справи про поновлення/продовження процесуальних строків, для вчинення процесуальних дій, у відповідності до положень п. 3 розділу VI "Прикінцеві положення" КАС України, до суду не надходило, з метою недопущення невиправданого затягування судового процесу, суд проводить розгляд справи у письмовому провадженні за наявними у справі матеріалами.

З`ясовуючи те чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги, якими доказами вони підтверджуються, а також чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

Позивач є суддею у відставці, який був звільнений з посади судді апеляційного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку згідно постанови Верховної Ради України №634-VIII від 16.07.2015 року та згідно наказу №230к від 24.07.2015 року був відрахований зі штату апеляційного суду Донецької області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року зобов`язано Селидовське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області здійснити позивачеві перерахунок і виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці згідно із довідкою Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року № 3.11-14/86/2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19 лютого 2020 року. Зазначеним рішенням Донецького окружного адміністративного суду, яке набрало чинності, встановлено право позивача на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у відповідності до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII з 19 лютого 2020 року.

Судом встановлено, що в порядку виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 28.09.2020 року Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області було зроблено перерахунок довічного грошового утримання позивача, про що був складений протокол на підставі рішення 82 від 22.01.2021. Згідно з вказаним розрахунком загальний процент розрахунку довічного грошового утримання судді у відставці від заробітку (розміру суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді) складає 52%. Розрахунок довічного грошового утримання було здійснено на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 03.03.2020 року № 3.11-14/86/2020, відповідно до якої станом на 18.02.2020 року суддівська винагорода, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, складає 184976.00 грн, в тому числі посадовий оклад - 115 610.00 грн, доплата за вислугу років (60%) 69366.00 грн. При обрахунку розміру суддівської винагороди станом на 18 лютого 2020 року Донецьким апеляційним судом було взято розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2020 року, визначений абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" 2102.00 грн. х 50 (кількість прожиткових мінімумів для працездатних осіб) х 1,1 (регіональний коефіцієнт).

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року (справа№200/939/24), яке залишено без змін постановою Першого адміністративного апеляційного суду від 20 червня 2024 року, зобов`язано Донецький апеляційний суд видати ОСОБА_1 довідки за формою, встановленою додатком 2 до Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, про суддівську винагороду, яка враховується при призначенні/перерахунку щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці, виходячи з розміру суддівської винагороди судді Донецького апеляційного суду, що працює на відповідній посаді, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу, з урахуванням розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 1 січня календарного року, та регіонального коефіцієнту 1,1, а також доплати за вислугу років 60%, а саме: - про суддівську винагороду станом на 01 січня 2021 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 15 грудня 2020 року № 1082-ІХ «Про Державний бюджет України на 2021 рік» на 01 січня 2021 року 2 270 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 124 850 грн (2 270 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) 199 760 грн; про суддівську винагороду станом на 01 січня 2022 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 02 грудня 2021 року № 1982-ІХ «Про Державний бюджет України на 2022 рік» на 01 січня 2022 року 2 481 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 136 455 грн (2 481 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) 218 328 грн; - про суддівську винагороду станом на 01 січня 2023 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 03 листопада 2022 року № 2710-ІХ «Про Державний бюджет України на 2023 рік» на 01 січня 2023 року 2 684 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 147 620 грн (2 684 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) 236 192 грн; - про суддівську винагороду станом на 01 січня 2024 року, виходячи з базового розміру посадового окладу судді апеляційного суду 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено ст. 7 Закону України від 09 листопада 2023 року № 3460-ІХ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» на 01 січня 2024 року 3 028 грн, з урахуванням складових суддівської винагороди: посадового окладу 166 540 грн (3 028 грн х 50 х 1,1), доплати за вислугу років (60%) 266 464 грн.

У подальшому, у виконання зазначеного рішення суду Донецький апеляційний суд надав позивачу довідки від 24 червня 2024 року №3.11-16/26/24, №3.11- 16/27/24, №3.11-16/28/24, №3.11-16/29/24.

25 червня 2024 року позивач через особистий кабінет на веб-порталі електронний послуг Пенсійного фонду України подав заяву про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, яка у порядку екстериторіальності надійшла до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області. До заяви позивач надав довідки, видані Донецьким апеляційним судом 24 червня 2024 року №3.11-16/26/24, №3.11-16/27/24, №3.11-16/27/24, №3.11-16/28/24, на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29 березня 2024 року.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №82 від 2 липня 2024 року позивачу було відмовлено задоволенні його заяви від 25 червня 2024 року про проведення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з тих підстав, що прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді законодавством не змінено.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Щодо строку звернення до суду із цим позовом.

Частиною першою статті 122 КАС України встановлено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до абзацу першого частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

В межах цієї справи позивачем оскаржено рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №82 від 2 липня 2024 рок про відмову у перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці від 02 липня 2024 року.

Позовна заява подана до суду 08 липня 2024 року.

На спірні правовідносини поширюють свою дію приписи частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, якими закріплено право на звернення до суду в межах шести місяців з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, отже в межах строку, визначеного законодавством.

Щодо заявлених позовних вимог.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд визначає Закон України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIІІ).

Згідно з пунктом 24 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII розмір посадового окладу судді, крім зазначеного у пункті 23 цього розділу, становить з 01.01.2020 року: для судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; для судді апеляційного суду та вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

У свою чергу, пункт 25 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачав, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді), або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80 відсотків суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010 року № 2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90 відсотків суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними).

Конституційний Суд України дійшов до висновку, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. У разі збільшення розміру такої винагороди перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має здійснюватися автоматично. Встановлення різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів порушує статус суддів та гарантії їх незалежності.

Таким чином, Конституційний Суд України у рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020 вказав на те, що запровадження згідно із положеннями пункту 25 розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону № 1402-VIII різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів, які виходять у відставку, суперечить положенням частини першої статті 126 Основного Закону України щодо гарантування незалежності суддів Конституцією і законами України.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України Рішення від 18.02.2020 № 2-р/2020 Закон № 1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці і жоден інший закон не регулює дане питання, в тому числі й Закон № 2453-VI.

Таким чином, з 19.02.2020 правовідносини щодо виплати щомісячного довічного грошового утримання судді регулюється виключно Законом №1402-VIII, а застосування різних підходів до порядку обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів суперечить положенням частини першої статті 126 Конституції України.

Відповідно до частини третьої статті 142 Закону № 1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (частина четверта статті 142 Закону № 1402-VIII).

Згідно із частиною першою статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 135 Закону № 1402-VIII визначено, що суддівська винагорода складається з посадового окладу та доплат за:

1) вислугу років;

2) перебування на адміністративній посаді в суді;

3) науковий ступінь;

4) роботу, що передбачає доступ до державної таємниці.

Після рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці має бути співмірним із суддівською винагородою, яку отримує повноважний суддя. Закон № 1402-VIII встановлює суддівську винагороду для суддів та імперативно закріплює, що суддівська винагорода регулюється лише цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами (стаття 135 Закону № 1402-VIII).

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду від 27.10.2022 у справі № 640/10564/21, за змістом якої суд виснував, що довідка про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою не є юридичним фактом, з яким пов`язується виникнення права на перерахунок. Суддівська винагорода визначається безпосередньо законом.

Довідка про суддівську винагороду має виключно інформаційний характер. Видаючи таку довідку, голова суду чи інша особа, що діє від його імені, лише інформує Пенсійний фонд про розмір та складові суддівської винагороди судді, що працює на відповідній посаді. Суд також звернув увагу на юридичну позицію Конституційного Суду України, висловлену у Рішенні від 18.02.2020 № 2-р/2020 (частина шоста пункту 16) про «автоматичне» здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у разі збільшення розміру такої винагороди.

Положення пункту 1, 3 Розділу ІІ та пункту 2 Розділу ІІІ Порядку № 3-1, які передбачають необхідність звернення судді та надання довідки про суддівську винагороду працюючого судді за відповідною посадою для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання, не узгоджуються з принципом «автоматичності» перерахунку, про який йдеться у Рішенні Конституційного Суду України від 18.02.2020.

Зважаючи на вищенаведене, Верховний Суд у постанові від 27.10.2022 по справі №640/10564/21 дійшов висновку, що до внесення змін до законодавства щодо статусу суддів Верховного Суду України на виконання Рішення Конституційного Суду України від 18.02.2020 № 2-р/2020, Пенсійний фонд України та/або його органи повинен / повинні проводити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді Верховного Суду України у відставці у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді Верховного Суду, що працює на відповідній посаді, автоматично, незалежно від подання довідки про суддівську винагороду судді, що працює на відповідній посаді.

Відтак, при вирішенні спірних правовідносин, суд враховує викладені висновки Верховного Суду.

Суд зауважує, що право судді у відставці на перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання визначено законом (ч. 4 ст. 142 Закону № 1402-VIII). Умовою перерахунку є зміна розміру складових суддівської винагороди судді.

Суд акцентує, що виплата суддівської винагороди регулюється вищезгаданими статтею 130 Конституції України та статтею 135 Закону № 1402-VIII. Норми інших законодавчих актів до цих правовідносин (щодо виплати суддівської винагороди) застосовуватись не можуть.

Цей висновок узгоджується із змінами до Конституції України, внесеними Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)» від 02.06.2016 №1401-VIII (далі - Закон № 1401-VIII), що набрали чинності з 30.09.2016.

Конституція України у редакції Закону №1402-VIII вперше містить положення, які закріплюють спосіб визначення розміру суддівської винагороди, а саме, що розмір винагороди встановлюється законом про судоустрій.

З цією конституційною нормою співвідносяться норми частини першої статті 135 Закону № 1402-VIII, які дають чітке розуміння, що єдиним нормативно-правовим актом, яким повинен і може визначатися розмір суддівської винагороди є закон про судоустрій.

Розмір суддівської винагороди визначено у статті 135 Закону № 1402-VIII, який з огляду як на свою назву, так і сферу правового регулювання (означену в преамбулі) є законом про судоустрій в розумінні частини другої статті 130 Конституції України.

Тому, розмір посадового окладу судді, який є складовим елементом суддівської винагороди, безпосередньо залежить від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно статті 46 Конституції України визначення прожиткового мінімуму, закладення правової основи для його встановлення, затвердження тощо, наведено у Законі України «Про прожитковий мінімум» від 15.07.1999 № 966-XIV (далі - Закон № 966-XIV).

Згідно статті 1 Закону №966-XIV прожитковий мінімум - вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років; дітей віком від 6 до 18 років; працездатних осіб; осіб, які втратили працездатність. До працездатних осіб відносяться особи, які не досягли встановленого законом пенсійного віку.

У змісті наведеної норми Закону № 966-XIV закріплено вичерпний перелік основних соціальних і демографічних груп населення відносно яких визначається прожитковий мінімум.

Статтею 4 Закону № 966-XIV унормовано, що прожитковий мінімум на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення, щороку затверджується Верховною Радою України в законі про Державний бюджет України на відповідний рік. Прожитковий мінімум публікується в офіційних виданнях загальнодержавної сфери розповсюдження.

Відтак, Законом №966-XIV не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді».

При цьому, судді Законом №966-XIV не віднесені до соціальної демографічної групи населення, стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватися окремо.

Суд зазначає, що однією з гарантій належного здійснення правосуддя є створення необхідних умов для діяльності суддів, їх правового, соціального захисту та побутового забезпечення.

Визначені Конституцією України та спеціальним законодавчим актом гарантії незалежності суддів є невід`ємним елементом їх статусу, поширюються на всіх суддів України та є необхідною умовою здійснення правосуддя неупередженим, безстороннім і справедливим судом.

Слід зауважити, що зміни до Закону № 1402-VIII в частині, яка регламентує розмір суддівської винагороди за спірний період, а також до Закону № 966-XIV щодо визначення прожиткового мінімуму не вносилися, тож законні підстави для зменшення розміру прожиткового мінімуму, який встановлено для працездатних осіб на 1 січня календарного року, з метою визначення суддівської винагороди, відсутні.

Закон України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» фактично змінив складову для визначення базового розміру посадового окладу судді, що порушує гарантії незалежності суддів, одна з яких передбачена частиною другою статті 130 Конституції України і частиною третьою статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

При цьому, Законом України «Про судоустрій і статус суддів» закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Оскільки вказана конституційна гарантія незалежності суддів не може порушуватися і змінюватися без внесення відповідних змін до закону про судоустрій, суддівська винагорода не може обчислюватися із застосуванням величини, відмінної від тієї, що визначена Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Отже, для спірних правовідносин спеціальними є норми статті 135 Закону № 1402-VIII.

Окрім того, Закон про Державний бюджет України не повинен містити інакшого чи додаткового правового регулювання правовідносин, що охоплюються предметом регулювання інших законів України, особливо тієї сфери суспільних відносин, для яких діють спеціальні (виняткові) норми.

Конституція України не надає закону про Державний бюджет України вищої юридичної сили стосовно інших законів.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 10.11.2021 по справі № 400/2031/21 вказав, що Законом України «Про прожитковий мінімум» не визначено такого виду прожиткового мінімуму, як «прожитковий мінімум для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру судді». При цьому судді також цим Законом не віднесені до соціальної демографічної групи населення стосовно яких прожитковий мінімум повинен встановлюватись окремо.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм Закону України про Державний бюджет України, статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» викладена також у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2021 року у справі № 360/503/21, від 22 червня 2023 року у справі № 400/4904/21, від 12 липня 2023 року у справі № 140/5481/22 та від 24 липня 2023 року у справі № 280/9563/21.

Відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням наведеного, суд робить висновок, що відмова відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання має наслідком втручання у право на отримання ним щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі, встановленому чинним законодавством, а саме: Законом № 1402-VIII, і таке втручання у право позивача не має жодної підстави в національному законодавстві, що свідчить про порушення принципу правової визначеності, як складової верховенства права.

Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що відповідальність за подолання недоліків законодавства, правових колізій, прогалин, інтерпретаційних сумнівів лежить, в тому числі, і на судових органах, які застосовують та тлумачать закони (рішення у справах Вєренцов проти України (заява № 20372/11), Кантоні проти Франції (заява №17862/91).

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №82 від 2 липня 2024 року щодо відмови позивачу здійснити перерахунок та виплату раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці за період з 01 січня 2021, 2022, 2023 та 2024 року починаючи з 01.01.2024 є протиправними.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до вимог пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до вимог частин першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Нормами частини другої зазначеної статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд, відповідно до положень частини п`ятої статті 77 КАС України, вирішує справу на підставі наявних доказів.

Відповідно до пункту 10 частини другої статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення.

Порушене право позивача підлягає відновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11- 16/26/24, за період з 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11- 16/27/24, за період з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11- 16/28/24, за період з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11- 16/29/24, починаючи з 01.01.2024 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецької області виплатити, з урахуванням раніш виплачених сум, позивачу щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/26/24, за період з 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/27/24, за період з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/28/24, за період з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/29/24, починаючи з 01.01.2024 року.

Відповідно до ч. 1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

За подання позовної заяви у цій справі позивач сплатив судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Суд звертає увагу на те, що у зв`язку з початком функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), а саме: Електронний кабінет, Електронний суд та підсистеми відеоконференцзв`язку, статтю 4 Закону України Про судовий збір доповнено частиною третьою, згідно з якою при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Оскільки у цій справі позивач позовну заяву подав в електронній формі через підсистему Електронний суд, розмір судового збору становить 968,96 грн. (1211,20 грн. * 0,8) то підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь позивача судові витрати з судового збору у розмірі 968,96 грн.

Враховуючи встановлені судом обставини та висновок суду про протиправність дій відповідача, суд вважає за необхідне покласти на Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області судові витрати позивача в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-21, 72-79, 90, 94, 122, 123, 132,159-161,164,192-194,224-228,241-247, 255,253-263,293-295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (юридична адреса: 18028 Черкаська область, м. Черкакси, просп. Хіміків, 50; ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122 Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №82 від 2 липня 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (юридична адреса: 18028 Черкаська область, м. Черкакси, просп. Хіміків, 50; ) здійснити перерахунок ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці: на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11- 16/26/24, за період з 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11- 16/27/24, за період з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11- 16/28/24, за період з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11- 16/29/24, починаючи з 01.01.2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецької області (юридична адреса: 84122 Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3; ) виплатити, з урахуванням раніш виплачених сум, ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці: у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/26/24, за період з 01.01.2021 року до 31.12.2021 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/27/24, за період з 01.01.2022 року до 31.12.2022 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/28/24, за період з 01.01.2023 року до 31.12.2023 року, у розмірі, нарахованому на підставі довідки Донецького апеляційного суду від 24 червня 2024 року №3.11-16/29/24, починаючи з 01.01.2024 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (юридична адреса: 18028 Черкаська область, м. Черкакси, просп. Хіміків, 50; ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у сумі 968, 96 (дев`ятсот шістдесят вісім) грн 96 копійок.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 12 вересня 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя А.Б. Христофоров