Справа № 596/1312/24
Суддя: Лисюк І. О.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" вересня 2024 р. Справа № 596/1312/24

Провадження № 2-а/596/37/2024

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду Лисюк І.О.,

за участю секретаря Туткалюк В.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Гусятин в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вальчук Мирослави Миколаївни до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Вальчук М.М. звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі та просить: скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2205085 від 22 травня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування позову посилається на те, що 22 травня 2024 року щодо ОСОБА_1 (громадянина Польщі) складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2205085 від 22 травня 2024 року, згідно якої його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн..

Постанову вважає протиправною, оскільки не було всебічно, повно та об`єктивно з`ясовано усіх обставин справи, ОСОБА_1 не вчиняв даного правопорушення та не порушував Правил дорожнього руху, а також йому як громадянину Польщі не залучено перекладача при розгляді справи та винесені постанови, оскільки він не володіє українською мовою. Жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 здійснив зупинку т/з на перехресті 22.05.2024 року о 00:25год. в с. Городниця по вул. Синківці Відповідачем не надано.

Також в позові позивач просить визнати причину пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду для оскарження постанови поліцейського поважною, поновити даний строк.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.07.2024 року, справу передано судді Лисюк І.О..

Ухвалою Гусятинського районного суду Тернопільської області від 16 липня 2024 року прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представником Головного Управління національної поліції в Тернопільській області 26.07.2024 року подано відзив на позов, в обґрунтування якого відповідач посилається на те, що 22.05.2024 року поліцейським СРПП ВП № 2 (м. Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській Максимом Мандзюком винесено постанову серії ЕНА №2205085 від 22.05.2024 року за ч.І ст.122 області та накладено штраф в розмірі 340,00 грн. на гр. ОСОБА_1 котрий керував транспортним засобом BMW 318 1 та здійснив зупинку на перехресті чим порушив норми п 15.9 г ПДР та норм ч.1 ст. 122 КУпАП.

У позовній заяві позивачем вказано, що постанова про адміністративне правопорушення винесена безпідставно, оскільки ним не здійснено жодного порушення вимог ПДР та КУпАП та за відсутності доказів.

Однак працівники поліції надали відеозаписи із нагрудних камер, де зафіксовано автомобіль позивача, та факт зупинки на перехресті і позивача, котрий в ході бесіди з поліцейським визнає факт порушення правил зупинки (запис Нагрудна камера 1). Отже, як вбачається з матеріалів справи, позивач дійсно допустив порушення п.п. 15.9 ґ) ПДР та норм ст.122 КУпАП, а тому оскаржувану постанову винесено працівником поліції у межах повноважень та у суворому дотриманні закону, відповідно до об`єктивних обставин справи, а тому позов до задоволення не підлягає.

Також сторона відповідача звертає увагу на пропуск строку на оскарження постанови позивачем без поважних причин, посилаючись на те, що оскаржувану постанову винесено 22.05.2024 року, то термін на її оскарження відповідно до норм п. 1 ст. 120 КАС України розпочався з 23.05.2024.

Позовна заява датована 10.07.2024 року, а позивач отримав її копію на місці події 22.05.2024 та з цього періоду обраховує строк на оскарження.

Єдиною причиною пропуску строку на оскарження постанови в тексті позову зазначається те, що позивачу не були зрозумілі його права при винесенні постанови через погане володіння українською мовою.

З даного приводу відповідач звертає увагу на те, що відеозаписом «Нагрудна камера 1 »(запис з 50 сек. по 1 хв.) та «Нагрудна камера 2» (запис з 20 сек. по 1хв. 05 сек.) чітко зафіксовано розуміння української мови загалом та згоду позивача з розумінням роз`яснених йому прав зокрема та в бланку постанови зафіксовано власноручний підпис позивача про підтвердження факту роз`яснення йому прав.

Вважає, що позивач пропустив десятиденний строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення. Тобто, позивач звернувся до суду із пропуском строку на звернення.

В судове засідання учасники справи не з`явились, про дату, час і місце судового засідання сповіщені належним чином. Подали клопотання про неучасть в справі.

Суд, дослідивши письмові докази, подані учасниками справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що 22.05.2024 року поліцейським СРПП ВП № 2 (м. Гусятин) Чортківського РВП ГУНП в Тернопільській Максимом Мандзюком винесено постанову серії ЕНА №2205085 від 22.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено штраф в розмірі 340,00 грн., за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого за ч.1 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яке полягає в тому, що 22.05.2024 року о 00 годин 25 хвилини, в с.Городниця здійснив зупинку на перехресті чим порушив норми п 15.9 г ПДР та норм ч.1 ст. 122 КУпАП. (а.с.6).

Згідно приписів ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ст.122 КУпАП.

Статтею 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

На підтвердження правомірності постанови поліцейського стороною відповідача надано матеріали відеофіксації на диску.

Судом оглянуто, наданий стороною відповідача диск з відеозаписом.

При його перегляді встановлено, що поліцейським не повідомлено ОСОБА_1 про причини зупинки та під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно позивача, який є громадянином Республіки Польща (а.с.5), не забезпечили можливості користуватись перекладачем.

Як слідує з відеозапису, ОСОБА_1 пояснив, що не в повній мірі йому зрозуміла українська мова ( не на 100%). Як встановлено, пасажир автомобіля, під час притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, вчиняла функції перекладача.

Тобто, з відеозапису видно, що перекладач був необхідний особі, що притягувалася до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який є іноземцем, проте послуги перекладача відповідно до приписів ст.268 КУпАП йому не забезпечили.

Інші докази винуватості ОСОБА_1 на підтвердження правомірності оспорюваної постанови відповідачем не надано.

Згідно зі ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Частиною 1 ст.72 КАС України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що вищезазначеними нормами законодавства саме на суб`єкта владних повноважень покладено обов`язок забезпечити іноземцю реальну можливість реалізувати свої права, зокрема право на перекладача, яке перебуває у взаємозв`язку з правом знати за що він притягається до адміністративної відповідальності і яка саме санкція до нього застосовується, оскільки від цього безпосередньо залежить наявність у нього чіткої практичної можливості оскаржити дії, які становлять втручання в його права.

Статтею 63 Конституції України, передбачено, що при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права й обов`язки.

Відповідно до ст. 268 КУпАП які, окрім іншого, передбачають при розгляді справи користуватись послугами адвоката, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Право іноземця на допомогу перекладача регламентовано не тільки внутрішніми нормативно-правовими актами України, а й пунктом 1 статті 5 Декларації про права людини у відношенні осіб, що не є громадянами країни, в якій вони проживають, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 13.12.1985 на виконання Міжнародних пактів про права людини, що ратифіковані Україною, а також на важливості забезпечення права особи на перекладача неодноразово наголошувалось в рішеннях Європейського суду з прав людини (рішення від 28.11.1978 у справі "Лудіке, Белкасем і Коч проти ФРН", від 19.12.1989 у справі "Камазінскі проти Австрії", від 30.05.1980 у справі "Артіко проти Італії").

Отже, дотримання права іноземця на перекладача при прийнятті суб`єктом владних повноважень постанови про накладення штрафу відносно нього є достатньою і необхідною правовою підставою вважати, що він обізнаний з його змістом і сутністю, а отже, знає або повинен знати про втручання в його права.

Проте, в матеріалах адміністративної справи немає жодних доказів, які б підтверджували, що при винесенні постанови було залучено перекладача, який забезпечив достовірне роз`яснення позивачу змісту постанови, обсяг його прав та обов`язків зрозумілою для нього мовою, та забезпечив достовірний переклад суті інкримінованого правопорушення.

А згідно з положеннями КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності (ч.1,2 статті 7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (стаття 245).

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем, на якого покладено обов`язок доказування, порушено порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим, суд приходить до висновку про те, що притягнення позивача до адміністративної відповідальності шляхом винесення спірної постанови не може вважатися законним і обґрунтованим, внаслідок чого, ця постанова підлягає скасуванню, як протиправна.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

В пункті 42 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бендерський проти України" від 15 листопада 2007 року, заява № 22750/02, зазначено, що відповідно до практики, яка відображає принцип належного здійснення правосуддя, судові рішення мають у достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватися в світлі обставин кожної справи.

Оцінивши докази, які наявні у справі щодо їх належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає що позов підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

За подання даного адміністративного позову позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 605,60 грн., що підтверджується платежем № від 11.07.2024 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, слід стягнути з Головного управління національної поліції в Тернопільській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 620,60 грн.

З врахуванням наведених процесуальних порушень, а саме недотримання права іноземця на перекладача при прийнятті суб`єктом владних повноважень постанови про накладення штрафу відносно нього, суд вважає обгрунтованими доводи сторони позивача щодо поважності пропусків звернення до суду.

Отже, підстави (причини), зазначені в заяві про поновлення строку звернення до суду є поважними, тому слід поновити строки звернення до суду.

Керуючись ст.ст.122, 123, 242- 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Поновити позивачу ОСОБА_1 пропущений строк звернення до адміністративного суду з позовом.

Позов ОСОБА_1 (персональний номер НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 ) - адвоката Вальчук Мирослави Миколаївни (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 , ел.адреса: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (, юридична адреса: м.Тернопіль, вул. Валова,11, Тернопільської області, поштовий індекс 46001, електронна адреса: ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2205085 від 22 травня 2024 року, винесену поліцейським відділення поліції №3 (м.Гусятин) Чортківського районного відділу поліції Головного управління національної поліції в Тернопільській області сержантом поліції Мандзюком Максимом Юрійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн..

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП.

Стягнути в користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області судові витрати в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Повний текст рішення складено 13.09.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , Персональний номер НОМЕР_1, місце проживання: АДРЕСА_1 ) .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, місце знаходження: 46001, вул. Валова, 11, м. Тернопіль, .

Суддя: Ірина ЛИСЮК