Справа № 160/16776/24
Суддя: Серьогіна Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Серьогіної О.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) у м. Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправною бездіяльності та скасування податкової вимоги та рішення, -
27.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 року позовну заяву було залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали для усунення недоліків.
03.07.2024 року позивачем були усунені недоліки зазначені в ухвалі Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.07.2024 року.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 05.08.2024 року.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи Дніпропетровським окружним адміністративним судом, що підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи.
Згідно з ч. ч. 5, 8 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Згідно з довідкою начальника відділу управління персоналом Аліни Шевченко від 02.09.2024 року №273 суддя ОСОБА_2 в період з 05.08.2024 року по 09.08.2024 року, з 12.08.2024 року по 16.08.2024 року, з 19.08.2024 року по 23.08.2024 року та з 26.08.2024 року по 08.09.2024 року перебувала у щорічній відпустці.
У зв`язку з перебуванням судді Серьогіної О.В. у відпустці, рішення суду ухвалене в перший робочий день судді 09.09.2024 року.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , перебуває на обліку як платник податків у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області.
07.02.2018 року контролюючим органом проведено документальну позапланову невиїзну перевірку з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати до бюджету податку на доходи фізичних осіб та військового збору за результатами якої складено акт №5688/04-36-13-04/ відносно ОСОБА_1 від 07.02.2018 року.
03.07.2018 року позивачем було сплачено 655,00 грн.
В порядку ст. 129 Податкового кодексу України була нарахована пеня на загальну суму 0,37 грн.
Таким чином, сума податкового боргу з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування склала 162406,37 грн.
Також, 13.12.2019 року контролюючим органом проведено камеральну перевірку з питань своєчасності сплати узгодженої суми податкового зобов`язання з військового податку за результатами якої складено акт №160840/04-36-50-40/ відносно ОСОБА_1 від 13.12.2019 року.
Позивачем 03.07.2018 року сплачено 196,5 грн.
З урахуванням вимог ст. 56 та ст. 57 ПК України, у зв`язку з несплатою ОСОБА_1 у встановлені строки нарахованих сум, грошові зобов`язання набули статусу податкового боргу.
Таким чином, вжиті заходи стягнення не призвели до погашення відповідачем податкового боргу, а тому Головне управління ДПС у Дніпропетровській області звернулося до суду з позовом про стягнення податкового боргу з ОСОБА_1
05.07.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якій Головне управління ДПС у Дніпропетровській області просило стягнути суму податкового боргу в розмірі 183736,85 грн. з платника податків ОСОБА_1 .
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.11.2021 року по справі №160/10501/21 позовні вимоги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволені повністю та стягнуто суму податкового боргу в розмірі 183736,85 грн. з платника податку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

21 квітня 2022 року Другий Правобережний відділ державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) відкрив виконавче провадження ВП №68854232.

21 лютого 2023 року ОСОБА_1 сплатив борг, який було призначено відповідно рішення від 22.11.2021 року по справі №160/10501/21.

22 лютого 2023 року постановою про закінчення виконавчого провадження Другого Правобережного відділу державної виконавчої служби у Чечелівському та Новокодацькому районах міста Дніпра Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) виконавча справа була закрита. Чинність арешту майна боржника припинено та скасовані інші заходи примусового виконання рішення.

Однак ГУ ДПС у Дніпропетровській області не зняло податкову заставу на рухоме майно.

24.04.2024 року позивач звернувся до відповідача із проханням надати інформацію стосовно податкової застави.

Листом ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 30.04.2024 року №112/ЗПІ/04-36-13-05-03 позивачу повідомлено наступне. Згідно інформаційно-комунікаційної системи ДПС України по ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) 29.06.2018 року виник борг на загальну суму 203048,38 грн.: з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 7938,43 грн; з податку на доходи, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування у сумі 180232,40 грн.; військового збору, що сплачується фізичними особами за результатами декларування у сумі 14877,55 грн. У зв`язку із наявністю податкового боргу, актом опису майна від 07.07.2020 року №87 відповідно до ст. 89 ПКУ, описано у податкову заставу будь-яке майно платника податків, яке перебуває у його власності у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, також інше майно, на яке платник податків набуває право власності у майбутньому, в межах податкового боргу, яке зареєстровано в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 08.07.2020 року №27923976. Станом на 26.04.2024 року по ОСОБА_1 обліковується податковий борг у сумі 72138, 77 грн. При цьому ГУ ДПС у Дніпропетровській області посилається на податкову вимогу форми «Ю» від 18.07.2018 року №73564-17/66.

Крім того, на усне звернення позивача щодо природи появи боргу в сумі 72138, 77 грн., останній отримав відповідь, що це пеня на борг який було не сплачено відповідно податкової вимоги форми «Ю» від 18.07.2018 року №73564-17/66.

Відповідно до розрахунків пені на суму грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, пеня у сумах 43 619,70 грн. 4 795,26 грн, 3 634,99 грн, 352,12 грн була нарахована за період з 02.07.2018 року по 29.02.2020 року.

Вважаючи, що нарахована підлягає анулюванню у зв`язку із закінченням 1095 днів, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків, позивач звернувся до суду із цією позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У цій справі спірним є питання нарахування позивачу пені за податковий борг минулих років, сплачений позивачем в примусовому порядку на підставі та на виконання судового рішення. Позивач вважає, що минули визначені Податковим кодексом України строки для її нарахування та стягнення.

У статті 14 ПК України наведено визначення термінів, які вживаються у цьому Кодексі, відповідно до яких:

14.1.39. грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня;

14.1.152. погашення податкового боргу - зменшення абсолютного значення суми такого боргу, підтверджене відповідним документом;

14.1.153. податкова вимога - письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу;

14.1.157. податкове повідомлення-рішення - письмове повідомлення контролюючого органу (рішення) про обов`язок платника податків сплатити суму грошового зобов`язання, визначену контролюючим органом у випадках, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами, контроль за виконанням яких покладено на контролюючі органи, або внести відповідні зміни до податкової звітності;

14.1.162. пеня - сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки;

14.1.175. податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Порядок нарахування пені регламентовано статтею 129 ПК України.

Так, відповідно до підпункту 129.1.1. пункту 129.1 цієї статті нарахування пені розпочинається, зокрема, при нарахуванні контролюючим органом податкового зобов`язання у встановлених цим Кодексом випадках, не пов`язаних з проведенням перевірки, або при нарахуванні контролюючим органом грошового зобов`язання, визначеного за результатами перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 129.3.1. пункту129.3 статті 129 ПК України, нарахування пені закінчується у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

У цій справі, пеня нарахована позивачу у зв`язку з несвоєчасною сплатою ним суми грошового зобов`язання.

Таким чином, порядок та строки нарахування пені обчислюються у відповідності до підпункту 129.1.1 пункту 129.1 та підпункту 129.3.1 пункту 129.1 статті 129 ПК України, а саме: починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків такого зобов`язання, визначеного в податковому повідомленні-рішенні згідно із цим Кодексом по день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань.

Положеннями пункту 57.3. статті 57 ПК України встановлено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Відповідно до пункту 129.4 статті 129 ПК України, на суми грошового зобов`язання, визначеного підпунктами 129.1.1 та 129.1.2 пункту 129.1 цієї статті (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені), та в інших випадках визначення пені відповідно до вимог цього Кодексу, коли її розмір не встановлений, нараховується пеня за кожний календарний день прострочення сплати грошового зобов`язання, включаючи день погашення, з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на кожний такий день.

Зазначений розмір пені застосовується щодо всіх видів податків, зборів та інших грошових зобов`язань, крім пені, яка нараховується за порушення строку розрахунку у сфері зовнішньоекономічної діяльності, що встановлюється відповідним законодавством (пункт129.5 статті 129 ПК України).

Поряд з цим, з 01 січня 2021 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16.01.2020 року №466-IX.

Відповідно до цього Закону включено пункт 129.9 у статтю 129 ПК України такого змісту:

«129.9. Пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню в таких випадках:

129.9.1. закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків;

129.9.2. вчинення діяння (дії або бездіяльності) особою, що діяла у відповідності до індивідуальної чи узагальнюючої податкової консультації та/або висновку про застосування норми права Верховного Суду України;

129.9.3. вчинення діяння (дії або бездіяльності) внаслідок незаконних рішень, дій або бездіяльності контролюючих органів, визнаних такими у встановленому законом порядку;

129.9.4. вчинення діяння (дії чи бездіяльності) з вини банку, органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, установи - учасника платіжної системи, еквайрія;

129.9.5. виявлення в роботі електронного кабінету технічної та/або методологічної помилки чи технічного збою і визнання такої помилки/збою технічним адміністратором та/або методологом електронного кабінету або згідно з повідомленням на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або підтвердження її існування рішенням суду, якщо порушення були зумовлені виключно технічною та/або методологічною помилкою чи технічним збоєм у роботі електронного кабінету;

129.9.6. протягом строку прийняття спадщини - на грошові зобов`язання та/або податковий борг спадкодавців;

129.9.7. в інших випадках, передбачених цим Кодексом".

Отже, з 01.01.2021 року пеня не нараховується, а нарахована підлягає анулюванню, зокрема, у разі закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Положення ПК України, у тому числі статті 129 ПК України, не містять прямої вказівки на те, коли у контролюючого органу виникає право нарахувати пеню платнику податків. Такі норми визначають лише момент коли розпочинається нарахування пені і закінчується. Відтак, "вислів за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків" вжитий у підпункті 129.9.1 пункту 129.9 статті 129 ПК України необхідно розуміти як початок строку, визначеного ПК України для нарахування пені, який у спірному випадку визначається з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

За результатами розгляду справи про банкрутство №922/3062/20, в межах якої податковим органом були заявлені вимоги про стягнення нарахованої пені, Верховний Суд у постанові від 02 червня 2022 року зробив такі правові висновки щодо застосування норм податкового законодавства:

"71. Аналіз приписів статті 129 ПК України зі змінами внесеними Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" N466-IX від 16.01.2020 року дає підстави для висновку, що грошові вимоги у сумі нарахованої контролюючим органом пені можуть бути заявлені до боржника у справі про банкрутство до їх анулювання в силу закону відповідно до пункту 129.9 статті 129 ПК України, отже до спливу 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

72. Розглядаючи грошові вимоги контролюючого органу до боржника заявлені у розмірі пені, нарахованої на податкове зобов`язання чи штрафні санкції, господарський суд зобов`язаний встановити, зокрема:

1) базу нарахування пені (правові підстави виникнення податкового зобов`язання та момент його узгодження (у т. ч. з урахуванням результатів оскарження), правові підстави та строк сплати штрафу);

2) з якого моменту у контролюючого органу виникло право нараховувати пеню платнику податку та чи було таке право реалізовано у передбачений ПК України спосіб;

3) період нарахування пені, таким чином перевірити дотримання 1095 денного строку з дня коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків;

4) заявлення цих вимог до боржника у межах справи про банкрутство до настання строку/умов анулювання пені відповідно до підпункту 129.9 статті 129 ПК України.

73. Такі обставини підлягають перевірці господарським судом і у випадку якщо основне зобов`язання (на яке нараховано заявлену до стягнення пеню) стягнуто з боржника за рішенням суду, адже за таких обставин спеціальний закон не передбачає іншого підходу до нарахування та/чи анулювання пені ніж відповідно до статті 129 ПК України".

Відповідно до розрахунку виникнення податкової заборгованості платника податків ОСОБА_1 :

- з податку на доходи з фізичних осіб пеня нарахована 03.07.2018 року у розмірі 0,37 грн; 23.02.2023 року у розмірі 43619,70 грн. та у розмірі 4795,26 грн. Також нараховані штрафні санкції 29.06.2018 року на суму 17590,18 грн, 29.06.2018 року на суму 170 грн, 24.02.2020 року на суму 65.50 грн, 01.02.2021 року на суму 65,50 грн, 23.02.2024 року на суму 340 грн;

- з військового збору пеня нарахована 03.07.2018 року у розмірі 0,11 грн; 23.02.2023 року у розмірі 3634,99 грн та у розмірі 352,12 грн. Також нараховані штрафні санкції 29.06.2018 року на суму 1465,74 грн, 24.02.2020 року на суму 19,65 грн, 01.02.2021 року на суму 19,65 грн.

Всього податкова заборгованість платника податків ОСОБА_1 становить 52402,55 грн по пені та 19736,22 грн. по штрафним санкціям, що складає 72138,18 грн.

Пеню на податковий борг з податку на додану вартість податковий орган нарахував 08.06.2022. Станом на цей день минуло більше 1095 днів, що настають за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків (16 серпня 2013 року).

Враховуючи те, що Закон України "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві" від 16.01.2020 року №466-IX набрав чинності 01 січня 2021 року, нараховуючи пеню у сумах 43619,70 грн., 4795,26 грн., 3634,99 грн, 352,12 грн позивачу за період з 02.07.2018 року по 29.02.2020 року, податковий орган діяв правомірно. Однак, після набрання вищевказаним законом чинності та включення до статті 129 ПК України пункту 129.9, який прямо визначав, що нарахована пеня підлягає анулюванню у випадку закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків, контролюючий орган зобов`язаний був нараховану пеню анулювати. Станом на момент початку нарахування пені (02.07.2018 року) минуло більше 1095 днів, що настають за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків. Вказаний строк закінчився 02.07.2021 року.

За таких обставин, пеня у розмірі 52402,55 грн. з ОСОБА_1 підлягає анулюванню у зв`язку із закінченням 1095 днів, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до Податкового кодексу України виникло право нарахувати таку пеню платнику податків.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови в здійсненні анулювання пені, яка нарахована за період з 02.07.2018 року по 29.02.2020 року на суму 52402,55 грн. та зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області анулювати борг по пені, яка нарахована за період з 02.07.2018 року по 29.02.2020 року на суму 52402,55 грн.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання скасувати податкову вимогу суд зазначає, що податкова вимога форми «Ю» від 18.07.2018 року №73564-17/66 є виконаною позивачем шляхом сплати 21 лютого 2023 року боргу в порядку примусового виконання, який було призначено відповідно рішення від 22.11.2021 року по справі №160/10501/21, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Крім того, позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення №73564-17/66 про опис майна у податкову заставу згідно акту опису майна від 07.07.2020 року №87, яка зареєстрована в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна 08.07.2020 року №27923976 задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними, так як на даний час, враховуючи зобов`язання суду анулювати борг по пені в сумі 52402,55 грн, у позивача залишається заборгованість по штрафним санкціям в розмірі 19736,22 грн.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною першою статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд керується вимогами частини третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з якими при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Судом встановлено, що позивач сплатив судовий збір за подання даного адміністративного позову до суду у загальній сумі 3309,26 грн.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в сумі 1654,63 грн.

Згідно ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо відмови в здійсненні анулювання пені, яка нарахована ОСОБА_1 за період з 02.07.2018 року по 29.02.2020 року на суму 52402,55 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, ) анулювати борг по пені, яка нарахована ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з 02.07.2018 року по 29.02.2020 року на суму 52402,55 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1654,63 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду оскаржується шляхом подання апеляційної скарги до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Серьогіна