Справа № 160/3020/24
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/3020/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Чередниченка В.Є., Іванова С.М.,

секретар Корсун Ю.В.

за участі представника позивача Кравцова В.В.,

представника відповідача Уманець Б.Б. (в режимі відеоконференцзв`язку),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційні скарги Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року (суддя Златін С.В., повне судове рішення складено 15 травня 2024 року) в справі № 160/3020/24 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (далі ГУ ДПС) звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради (далі КП «Жовтоводський водоканал») про стягнення податкового боргу в розмірі 4 397 427,88 грн.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року позов задоволено частково, стягнуто податковий борг з Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради до бюджету у розмірі 3 918 874,85 грн шляхом стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; в іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення в частині відмови у задоволенні позовних вимог з підстав порушення судом першої інстанції норм процесуального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Вказує, що судом першої інстанції в порушення вимог статей 192, 204 КАС України після закриття підготовчого провадження прийнято подані відповідачем докази про сплату частини податкового боргу в розмірі 370 555,80 грн, проте таке клопотання мало бути залишено без розгляду.

Судом першої інстанції не приведено мотивів відмови у стягненні суми податкового боргу в розмірі 478 553,03 грн, а зазначено виключно про сплату податкового боргу у розмірі 370 555,80 грн.

В апеляційній скарзі відповідач просить скасувати рішення, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Вважає необґрунтованим висновок суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що податковий борг у 2003 році переривався, адже із врахуванням факту сплати всіх податків, які зазначені у другій податковій вимозі № 2/66 від 11 березня 2003 року, а інші податкові вимоги не виставлялись, вважається що податкові вимоги відкликані. Тому після набрання чинності Податковим кодексом України позивач повинен був дотримуватися процедури погашення податкового боргу, встановленого ПК.

Листи контролюючого органу про наявність податкового боргу не є належним доказом існування боргу, як й інтегрована картка платника податків.

Крім того, в позові не наведено обґрунтованого розрахунку ціни позову.

В судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, в задоволенні апеляційної скарги відповідача просив відмовити.

Представник відповідача в судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити, в задоволенні апеляційної скарги позивача просив відмовити.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача та представника відповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд доходить до висновку, що апеляційна скарга позивача має бути задоволена частково, апеляційна скарга відповідача не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідач має заборгованість з податку на додану вартість та з податку на прибуток на підставі податкових повідомлень-рішень:

№ від 30 березня 2020 року на суму 370 555,80 грн;

№ від 01 липня 2020 року на суму 1 225 959,42 грн;

№ від 28 травня 2020 року на суму 26 121,05 грн;

№ від 20 червня 2020 року на суму 611 418,49 грн;

№ від 03 жовтня 2023 року на суму 29 469,98 грн;

№ від 05 вересня 2023 року на суму 588 161,21 грн;

№ від 30 листопада 2023 року на суму 25 531,21 грн;

№ від 05 лютого 2020 року на суму 20 199,06 грн.

Відповідачу позивачем нарахована пеня у розмірі 1 399 458,63 грн по податку на додану вартість та 100 553,03 грн з податку на прибуток.

Податкові повідомлення-рішення направлялися відповідачу за податковою адресою, докази чого містяться у матеріалах справи.

Позивач направив відповідачу першу та другу податкову вимогу, які отримані відповідачем, що підтверджується підписом представника останнього на корінцях вимог.

Суд першої інстанції дійшов висновку про підтвердження наявності у відповідача суми податкового боргу, зазначивши, що суд позбавлений можливості перевірки правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені у податкових повідомленнях-рішеннях, як й позбавлений можливості здійснити і оцінку правомірності нарахування пені, оскільки правомірність та правильність такого нарахування має здійснити суд у провадженні за позовом платника податків про оскарження дій податкового органу з нарахування пені або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов (правова позиція Верховного Суду у постанові від 15 червня 2023 року у справі № 160/13436/22).

Також суд першої інстанції відхилив доводи відповідача про те, що податковий борг з 2003 року переривався, а тому податковий орган повинен був направити відповідачу нову податкову вимогу, оскільки податковий орган надав суду разом із додатковими пояснення від 28 березня 2024 року докази наявності у відповідача заборгованості з грошових зобов`язань з податку на прибуток підприємств з 2003 року по день розгляду справи, а саме: листи податкового органу про наявність податкового боргу у відповідача з податку на прибутку від 26 січня 2008 року, від 29 жовтня 2008 року, від 09 грудня 2008 року, від 18 березня 2009 року, від 20 листопада 2009 року, від 27 лютого 2010 року, від 16 березня 2010 року, від 06 грудня 2010 року, від 14 лютого 2011 року, від 06 січня 2012 року, від 18 липня 2012 року, роздруківку зворотного боку інтегрованої картки відповідача.

Врахувавши, що станом на момент розгляду справи відповідач погасив податковий борг у розмірі 370 555,80 грн, що виник на підставі податкового повідомлення - рішення від 30 березня 2020 року № , суд першої інстанції дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню у розмірі 3 918 874,85 грн з урахуванням часткової сплати податкового боргу відповідачем.

Здійснюючи апеляційний перегляд справи в межах доводів та вимог апеляційних скарг, суд визнає приведені висновки не в повній мірі обґрунтованими, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що згідно з інтегрованою карткою платника податків КП «Жовтоводський водоканал» має податковий борг, загальний розмір якого на день подання позову складає 4 397 427,88 грн, в тому числі:

з податку на додану вартість в розмірі 4 276 675,79 грн, який виник внаслідок несплати платником податків сум грошових зобов`язань, нарахованих податковими повідомлення-рішеннями, які є узгодженими, в сумі 2 877 217,16 грн та нарахованої пені в розмірі 1 399 458,63 грн;

з податку на прибуток в загальному розмірі 120 752,09 грн, в тому числі 20 199,06 грн - внаслідок несплати платником податків сум грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, та пені в розмірі 100 553,03 грн.

Підстави виникнення податкового боргу не є спірними під час апеляційного перегляду справи.

Контролюючим органом сформовано та направлено відповідачу податкові вимоги: першу податкову вимогу від 31 січня 2003 року № 1/36 на суму податкового боргу в розмірі 87 702,35 грн (а.с. 5 т.1), другу податкову вимогу від 11 березня 2003 року № 2/66 на суму податкового боргу в розмірі 103 574,07 грн (а.с. 5зв т.1).

Податкові вимоги отримані відповідачем, що не є спірним питанням.

КП «Жовтоводський водоканал» сплачено штрафні санкції, нараховані податковим повідомленням-рішенням від 30 березня 2020 року № , у розмірі 370 555,80 грн (а.с. 32-33 т.2).

Інформація про сплату частини суми податкового боргу надана відповідачем суду першої інстанції у квітні та травні 2024 року (а.с. 6-11, 30-33 т.2).

Спірним від час апеляційного перегляду справи є питання дотримання контролюючим органом процедури погашення податкового боргу, а також дотримання судом першої інстанції норм процесуального права.

Стосовно питання дотримання судом першої інстанції норм процесуального права в частині прийняття доказів після закриття підготовчого засідання суд зазначає таке.

Ухвалою від 02 лютого 2024 року судом першої інстанції прийнято позовну заяву та відкрите провадження в адміністративній справі; вирішено розглядати справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 28 лютого 2024 року о 10:00; встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для подання відзиву на позовну заяву; встановлено позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; встановлено відповідачу п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.

Ухвалою від 17 квітня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Відповідно до статті 192 КАС України завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів, а також розподіл судових витрат.

Статтею 204 КАС України встановлено, що головуючий з`ясовує, чи мають учасники справи заяви чи клопотання, пов`язані з розглядом справи, які не були заявлені з поважних причин у підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом, та вирішує їх після заслуховування думки інших присутніх у судовому засіданні учасників справи.

Суд залишає без розгляду заяви та клопотання, які без поважних причин не були заявлені в підготовчому провадженні або в інший строк, визначений судом.

Враховуючи, що податковий борг в розмірі 370 555,80 грн остаточно погашений відповідачем 29 квітня 2024 року, тобто після закриття підготовчого судового засідання, відсутні підстави вважати, що відповідачем клопотання про надання доказів погашення цієї частини податкового боргу не заявлене в підготовчому судовому засіданні або в іншій строк, визначений судом, без поважних причин.

Тому суд доходить до висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи по суті правомірно прийняті докази, які стосуються предмету доказування.

Відтак, суд відхиляє доводи позивача про порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині безпідставного прийняття доказів погашення частини податкового боргу поза межами підготовчого провадження.

Враховуючи, що належними доказами підтверджено сплату відповідачем частини податкового боргу (370 555,80 грн), суд доходить до висновку про правомірність зменшення судом податкового боргу, що стягнутий з відповідача.

Стосовно питання дотримання контролюючим органом процедури погашення податкового боргу суд зазначає таке.

Статтею 67 Податкового кодексу України (далі ПК України) встановлено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з пунктами 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Зважаючи на доведеність несплати відповідачем узгоджених сум грошового зобов`язання з податку на додану вартість, податку на прибуток у строки, встановлені ПК України, такі суми набули статусу податкового боргу, який стягується з платника податків в судовому порядку.

Відповідач, не спростовуючи наявність й розмір податкового боргу (за виключенням суми боргу, що сплачена та у задоволенні позовних вимог про стягнення якої суд першої інстанції відмовив), вважає, що відсутні підстави для стягнення податкового боргу через порушення позивачем процедури погашення податкового боргу в частині не направлення контролюючим органом платнику податків податкової вимоги на суму податкового боргу.

При цьому за позицією відповідача перша податкова вимога від 31 січня 2003 року № 1/36 на суму податкового боргу в розмірі 87 702,35 грн та друга податкова вимога від 11 березня 2003 року № 2/66 на суму податкового боргу в розмірі 103 574,07 грн вважаються відкликаними у зв`язку з погашенням податкового боргу, зазначеного в цих податкових вимогах.

Крім того, відповідач вказує на переривання суми податкового боргу у 2003 році, тому позивач мав виставити нову податкову вимогу.

Суд визнає необґрунтованими такі доводи відповідача стосовно відсутності підстав для стягнення податкового боргу через недотримання контролюючим органом процедури погашення податкового боргу.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Згідно з пунктом 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Зважаючи на те, що у відповідача податковий борг виник та не переривається з січня 2003 року, внаслідок чого контролюючим органом вручено платнику податків перша податкова вимога від 31 січня 2003 року № 1/36 та друга податкова вимога від 11 березня 2003 року № 2/66, а відповідачем не погашені суми податкового боргу, вказані в цих податкових вимогах, в повному обсязі, контролюючим органом в силу приписів Податкового кодексу інші податкові вимоги не формувались.

Доводи відповідача про те, що податковий борг з 2003 року переривався, суд відхиляє, адже в актах звіряння розрахунків платника податків з бюджетом відсутні відомості про погашення відповідачем податкового боргу з податку на прибуток.

Крім того, наданими контролюючим органом доказами (листами про наявність податкового боргу у відповідача з податку на прибутку від 26 січня 2008 року, від 29 жовтня 2008 року, від 09 грудня 2008 року, від 18 березня 2009 року, від 20 листопада 2009 року, від 27 лютого 2010 року, від 16 березня 2010 року, від 06 грудня 2010 року, від 14 лютого 2011 року, від 06 січня 2012 року, від 18 липня 2012 року, зворотним боком інтегрованої картки платника податків) доведено наявність у відповідача податкового боргу з податку на прибуток з 2003 року по цей час.

Також є неприйнятними доводи відповідача стосовно того, що податкова вимога вважається відкликаною, адже, як неодноразово зазначалось судом, платником податків не погашена уся сума податкового боргу, вказана у податкових вимогах, тому відсутні підстави, визначені пунктом 6.4 статті 6 Закону України «Про порядок погашення зобов`язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами» від 21 грудня 2000 року № 2181-III (який втратив чинність з 01 січня 2011 року) та статтею 60 ПК України, для відкликання податкових вимог.

Відповідно, суд доходить до висновку про відсутність підстав вважати, що контролюючим органом не дотримана процедура погашення податкового боргу.

Відтак, у зв`язку з невиконанням відповідачем податкового обов`язку судом першої інстанції обґрунтовано прийняте рішення про стягнення з відповідача податкового боргу.

Разом з тим, є доречними доводи позивача про відсутність обґрунтування в рішенні підстав для відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача податкового боргу в розмірі 478 553,03 грн, а зазначено виключно про сплату податкового боргу у розмірі 370 555,80 грн.

Дійсно, суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення податкового боргу в розмірі 478 553,03 грн, жодним чином це не обґрунтував, зазначивши лише про відсутність підстав для стягнення податкового боргу в розмірі 370 555,80 грн як погашеного.

Судом також не встановлено жодних підстав для відмови у задоволенні позову в частині стягнення податкового боргу в розмірі 478 553,03 грн.

Відтак, з відповідача має бути стягнутий податковий борг в розмірі 4 026 872,08 грн (сума боргу, заявлена до стягнення, 4 397 427,88 грн - сума погашеного боргу 370 555,80 грн).

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не в повній мірі відповідають обставинам справи, що є підставою для зміни судового рішення.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року в справі № 160/3020/24 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року в справі № 160/3020/24 залишити без задоволення.

Змінити резолютивну частину рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 15 травня 2024 року в справі № 160/3020/24 за позовом Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Жовтоводський водоканал» Дніпропетровської обласної ради про стягнення податкового боргу.

В абзаці другому резолютивної частини рішення цифри та слова « 3 918 874,85 грн.» замінити цифрами та словами « 4 026 872 (чотири мільйони двадцять шість тисяч вісімсот сімдесят дві) грн 08 коп.».

В іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття 11 вересня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 12 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя В.Є. Чередниченко

суддя С.М. Іванов