Справа № 640/1947/22
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/1947/22
10 вересня 2024 року м. Київ
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача Аліменка В.О.,
суддів Безименної Н.В., Кучми А.Ю.
за участю секретаря Мельник К.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №640/1947/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) про визнання протиправними та скасування рішень, поновлення на роботі
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради, у якому просила суд:
- визнати протиправним та скасувати висновок щодо оцінювання результатів службової діяльності державних службовців у 2021 році, затверджений наказом директора Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14.12.2021 року №232 ОС, в частині оцінювання результатів службової діяльності головного спеціаліста відділу підготовки містобудівних умов та обмежень управління регулювання забудови міста Департаменту- містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради «Київської міської державної адміністрації» ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ директора Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 14.12.2021 № 232 ОС у частині затвердження висновку щодо оцінювання результатів службової діяльності у 2021 році головного спеціаліста відділу підготовки містобудівних умов та обмежень управління регулювання забудови міста Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради «Київської міської державної адміністрації» ОСОБА_1 ;
- визнати протиправним та скасувати наказ директора Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 15.12.2021 № 236 ОС «Про звільнення ОСОБА_1 »;
- поновити ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на посаді головного спеціаліста відділу підготовки містобудівних умов та обмежень управління регулювання забудови міста Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради «Київської міської державної адміністрації» або на рівнозначній посаді з 15 грудня 2021 року;
- допустити негайне виконання рішення у частині поновлення на роботі ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та стягнення заробітної плати у місячному розмірі.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 12 жовтня 2023 року, залишеного без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 30 липня 2024 року позов задоволено повністю.

02 серпня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №640/1947/22, в якій позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код юридичної особи 26345558, місцезнаходження: вулиця Хрещатик, 32, м. Київ, 01001) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на правничу професійну допомогу адвоката в розмірі 14 700,00 гривень.

Розгляд вищевказаної заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення було призначено у відкрите судове засідання об 11:50 год. на 13 серпня 2024 року.

13 серпня 2024 року розгляд заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №640/1947/22 не здійснювався, у зв`язку зі збоєм роботи локальної мережі суду, подальший розгляд вказаної заяви було призначено на 10 вересня 2024 року о 12:00 год.

Розглянувши подану заяву, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що остання підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції при прийнятті постанови від 30 липня 2024 року не було вирішено питання про розподіл судових витрат.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною 5 ст. 134 КАС України передбачено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. ч. 6-7 ст. 134 КАС України).

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

З матеріалів справи вбачається, що представником позивача під час подання відзиву на апеляційну скаргу зазначалося, що у зв`язку з апеляційним розглядом справи позивач понесе витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 21 000,00 грн., та зазначав, що докази будуть надані суду в порядку та в строки встановлені КАС України.

02 серпня 2024 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі №640/1947/22, в якій позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (ідентифікаційний код юридичної особи 26345558, місцезнаходження: вулиця Хрещатик, 32, м. Київ, 01001) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на правничу професійну допомогу адвоката в розмірі 14 700,00 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.11.2021 року між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Крисенко та партнери» було укладено з договір про надання правової допомоги №2-11/21. Відповідно до умов вказаного договору, Бюро зобов`язувалося надати клієнту (позивачу) правову допомогу, а клієнт, - відповідно прийняти та оплатити таку допомогу. При цьому обсяг правової допомоги, що надається за цим договором, підлягає узгодженню сторонами в кожному конкретному випадку в усній або письмовій формі. Безпосереднє представництво, захист прав та інтересів клієнта від імені Бюро за даним договором здійснює адвокат Крисенко Анна Євгенівна (остання діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 3029, виданого на підставі рішення Донецької обласної кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури від 08.10.2008 №50).

Представник Самолюк-Кузьмінської Г.В. зазначає, що в рамках додатку № 3 від 24.12.2023 року до договору про надання правової допомоги №2-11/21 від 24.11.2021 року, адвокатським бюро «Крисенко та партнери» позивачу було надано професійну правничу допомогу загальною вартістю 14 700,00 гривень, та надає акт приймання-передачі послуг від 31.07.2024 року.

В свою чергу, Департаментом містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київська міська державна адміністрація) подано клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в обґрунтування якого відповідачем зазначено, що вказана сума заявлених до відшкодування витрат у розмірі 14 700,00 грн є неспівмірною.

Колегія суддів звертає увагу, що процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання, водночас, на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення не співмірності витрат.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач у заяві про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката зазначає, що не погоджується із заявленим розміром витрат на правничу допомогу, оскільки заявлений до стягнення розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та об`ємом виконаних адвокатом робіт та просить зменшити розмір витрат до розміру 5000,00 грн.

Колегія суддів звертає увагу, що Верховний Суд у постановах від 29 листопада 2021 року у справі №420/13285/20, від 14 липня 2021 року у справі №808/1849/18 вказував, що відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц).

Такі ж критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції, зокрема, згідно з його практикою, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Колегія суддів, визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції враховує, що: представником позивача заявлено, що на підготовку відзиву на апеляційну скаргу витрачено 4 години, водночас, відзив на апеляційну скаргу є необ`ємним за розміром, у наявному в матеріалах справи відзиві на апеляційну скаргу від 26.12.2023 №26-12/2023 загалом нараховується 5 сторінок.

Крім того, колегія суддів звертає увагу, що мотивувальна частина відзиву фактично повторює доводи, які викладались представником позивача в заявах по суті справи при її розгляді в суді першої інстанції.

Також, колегія суддів звертає увагу, що доводи і правова позиція Департаменту у справі в судах першої та апеляційної інстанцій не змінювались, додаткових доказів Департаментом не подавалось, отже, заявлений обсяг часу на підготовку відзиву в 4 години є явно завищеним від реально витраченого, оскільки жодної необхідності вивчати додаткові джерела права, законодавство, документи та докази в даному випадку у представника позивача не виникало.

Беручи до уваги вищевказані обставини, колегія суддів вважає розумно обґрунтованими, справедливими та співмірними заявлені витрати на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції за складення та подання відзиву на апеляційну скаргу, які підлягають компенсації позивачу у розмірі 6000,00 грн.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини

Враховуючи приписи ч.7 ст. 139 КАС України витрати на надану професійну правничу допомогу підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною чи тільки має бути сплачено.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 04.06.2021 у справі № 160/13273/19, від 25.05.2021 у справі № 640/2076/19.

У рішенні по справі «Бєлоусов проти України» (Заява №4494/07) ЄСПЛ дійшов висновку, що витрати, які мають бути сплачені за договором адвокату, слід розглядати як фактично понесені, зазначивши наступне: «... хоча заявник ще не сплатив адвокатський гонорар, він має сплатити його згідно із договірними зобов`язаннями. Отже, представник заявника має право висувати вимоги щодо сплати гонорару згідно з договором. Відповідно Суд вважає витрати за цим гонораром «фактично понесеними» (див. вищезазначене рішення у справі «Савін проти України» (Savin v. Ukraine), п. 97)».

Також, колегія суддів звертає увагу, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання боржника утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів учасника справи.

Аналогічна правова позиція міститься у постановах Верховного Суду від 24.01.2022 у справі №911/2737/17 та від 21.10.2021 у справі №420/4820/19.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає за необхідне задовольнити частково вказану заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у даній справі.

Керуючись ст. ст. 132, 139, 241, 242, 252, 325, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Прийняти додаткову постанову, якою вирішити питання про розподіл судових витрат.

Стягнути з Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати на правничу професійну допомогу адвоката в розмірі 6000,00 грн (шість тисяч гривень 00 копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту містобудування та архітектури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Додаткова постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду у строк визначений ст. 329 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді Н.В. Безименна

А.Ю. Кучма

Повний текст додаткової постанови складено « 10» вересня 2024 року.