Справа № 200/4903/24
Суддя: Бабіч С.І.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року Справа№200/4903/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Бабіча С.І., розглянувши у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі - відповідач), відповідно до якого (з урахуванням уточненої позовної заяви) просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає в ненарахуванні та в невиплаті позивачу компенсації за втрату частини доходів у зв`язку із затримкою виплати щомісячної пенсії за період з 10.04.2019 року по 18.03.2024 року, виплаченої відповідачем у загальній сумі 310650,14 грн у березні 2024 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати щомісячної пенсії за період з 10.04.2019 року по 18.03.2024 року, виплаченої відповідачем у загальній сумі 310650,14 грн у березні 2024 року, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

В обґрунтування позову позивач зазначає про те, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року та окремої ухвали від 03.04.2023 року у справі № 200/4382/20-а відповідачем 18.03.2024 року було здійснено виплату позивачеві пенсійних коштів за період з 10.04.2019 року по 18.03.2024 року в сумі 310650,14 грн, однак при виплаті даної суми не було застосовано положення Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

У зв`язку з цим позивачу не була нарахована та виплачена компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Наведені обставини стали приводом для звернення до суду з цим позовом.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд повністю відмовити у задоволенні позову.

Обґрунтовуючи свої заперечення, відповідач зазначає, що у спірних правовідносинах діяв у межах повноважень, в порядку та у спосіб, що визначені законом.

Так, відповідач вказує, що постановою Правління Національного банку України № 162 від 28.12.2018 року "Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні" відповідно до вимог стандарту ISO 13616 було затверджено рахунки тільки за стандартом IBAN, які складаються з 29 літерно-цифрових символів.

Однак в мотивувальній частині окремої ухвали від 03.04.2023 року реквізити поточного рахунку № НОМЕР_1 , відкритого на ім`я позивача у Жовтневому відділенні Запорізького регіонального управління АТ КБ "Приватбанк", не відповідали стандартам міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні, а саме - рахунок складався із 31-го літерно-цифрового символу, замість необхідних 29-ти літерно-цифрових символів, що унеможливило провести виплату пенсії позивачу належним чином.

Про дані обставини відповідач повідомив позивача листом від 04.08.2023 року № 0500-0208-8/66581 і лише 10.01.2024 року заявою-клопотанням представника позивача відповідачу було надано оновлену заяву від 04.12.2023 року про поновлення виплати пенсії позивачу на поточний рахунок № НОМЕР_2 , відкритий в АТ КБ "Приватбанк".

На виконання рішення суду у справі № 200/4382/20-а, після опрацювання вищевказаної оновленої заяви, у березні 2024 року було проведено виплату нарахованих пенсійних коштів позивачу в розмірі 310650,14 грн за період з 10.04.2019 року по 31.03.2024 року.

Отже, на переконання відповідача, несвоєчасне проведення виплати пенсійних коштів позивачу було пов`язане із зазначеними вище обставинами, тож вина органу, що призначає та виплачує пенсію, у даному випадку відсутня.

Позивачем надано до суду відповідь на відзив, у якій він проти викладених у відзиві доводів відповідача заперечує та просить суд повністю задовольнити позов.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 02.08.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та про зобов`язання вчинити певні дії (з урахуванням уточненої позовної заяви) було прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 200/4903/24 за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Частиною 5 статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути дану справу на підставі наявних у суду матеріалів та прийняти дане рішення у порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно встановивши всі її обставини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , "В. Меламед. Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)".

10.04.2019 року позивач звернувся до органів пенсійного фонду із заявою (з доданими документами) про призначення пенсії за віком.

Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15.04.2019 року позивачу було відмовлено в призначені пенсії за віком, що стало приводом для звернення позивача до суду з позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 25.11.2019 року у справі № 200/12317/19-а зазначений позов задоволено частково, визнано протиправним і скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 15.04.2019 року про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу, зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 10.04.2019 року та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

Рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28.02.2020 року позивачу відмовлено у розгляді заяви щодо призначення пенсії за віком, внаслідок чого позивач звернувся до суду з позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року у справі № 200/4382/20-а вказаний позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 28.02.2020 року про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу, зобов`язано Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути по суті заяву позивача від 10.04.2019 року про призначення пенсії за віком та надати належну оцінку поданим до заяви документам, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

27.10.2020 року на виконання рішення у справі № 200/4382/20-а Донецьким окружним адміністративним судом були видані виконавчі листи.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 19.01.2021 року відкрито виконавче провадження (ВП № 64193698) з примусового виконання виконавчого листа у справі № 200/4382/20-а стосовно зобов`язання Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області розглянути по суті заяву позивача від 10.04.2019 року про призначення пенсії за віком та надати належну оцінку поданим до заяви документам, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 12.03.2021 року закінчено виконавче провадження № 64193698 у зв`язку з виконанням у повному обсязі (боржником повідомлено, що на виконання рішення суду у справі № 200/4382/20-а позивачу призначено з 10.04.2019 року пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Як вказує відповідач у відзиві на позовну заяву, виплата призначеної пенсії позивачу фактично не проводилась через відсутність реквізитів поточного рахунку позивача, наданих з урахуванням вимог чинного законодавства.

Матеріали справи свідчать про те, що у подальшому позивач неодноразово звертався до органів пенсійного фонду із заявами стосовно поновлення виплати пенсії на його поточний банківський рахунок, який відкритий у Жовтневому відділенні Запорізького регіонального управління АТ КБ "Приватбанк" (звернення від 18.03.2021 року та від 03.02.2022 року).

Листом від 24.03.2022 року № 4905-2946/М-15/8-0500/22, що був наданий на звернення представника позивача, відповідач відмовив позивачу у виплаті пенсійних коштів позивача на визначений ним банківський рахунок та повідомив про те, що для зарахування поточної пенсії позивачу необхідно особисто надати відповідну заяву, видану установою банку, що стало черговим приводом для звернення до суду з позовом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04.11.2022 року у справі № 200/4251/22 зазначений позов задоволено частково, визнано протиправним та скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 24.11.2020 року щодо припинення виплати пенсії позивачу, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови виплачувати пенсію позивачу на його особистий банківський рахунок, який відкритий у Жовтневому відділенні Запорізького регіонального управління АТ КБ "Приватбанк", та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити на особистий банківський рахунок, відкритий у Жовтневому відділенні Запорізького регіонального управління АТ КБ "Приватбанк", належні позивачеві пенсійні виплати, починаючи з 10.04.2019 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.02.2023 року вказане рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04.11.2022 року - скасовано, а провадження у справі № 200/4251/22 - закрито.

20.03.2023 року позивач звернувся до суду із заявою у справі № 200/4382/20-а, поданою в порядку статті 383 КАС України.

Окремою ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року дану заяву задоволено частково, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо невиплати позивачу призначеної пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року у справі № 200/4382/20-а на особистий банківський рахунок позивача, який відкритий у Жовтневому відділенні Запорізького регіонального управління АТ КБ "Приватбанк", а також зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вжити заходи щодо належного виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 14.09.2020 року у справі № 200/4382/20-а, шляхом виплати на особистий банківський рахунок, відкритий у Жовтневому відділенні Запорізького регіонального управління АТ КБ "Приватбанк", належні позивачеві пенсійні виплати, починаючи з 10.04.2019 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 10.07.2023 року вказана окрема ухвала Донецького окружного адміністративного суду залишена без змін.

Листом від 04.08.2023 року № 0500-0208-8/66581 відповідач повідомив представника позивача про те, що для виконання окремої ухвали Донецького окружного адміністративного суду від 03.04.2023 року у справі № 200/4382/20-а щодо зобов`язання виплати пенсійних виплат, належних позивачу, на особистий банківський рахунок, відкритий у Жовтневому відділенні Запорізького регіонального управління АТ КБ "Приватбанк", з 10.04.2019 року позивачу необхідно надати до органу Пенсійного фонду України заяву про виплату пенсії через уповноважену банківську установу.

Рішенням від 14.08.2023 року відповідачем, за наслідками розгляду заяви позивача від 03.02.2022 року, відмовлено позивачу у поновленні виплати пенсії на поточний банківський рахунок через те, що наданий банківський рахунок не відповідає стандартам IBAN згідно з постановою Правління Національного банку України № 162 від 28.12.2018 року (оскільки наданий поточний банківський рахунок позивача містить 31 літерно-цифровий символ, тоді як за стандартом IBAN повинен містити 29 літерно-цифрових символів).

04.12.2023 року позивачем до органів пенсійного фонду було подано заяву, в якій він просив перераховувати пенсію на особистий рахунок № НОМЕР_2 , що відкритий в АТ КБ "Приватбанк".

Факт подання цієї заяви відповідачем у відзиві на позов не заперечується.

10.01.2024 року представником позивача подано до органів пенсійного фонду заяву (як вказує відповідач у відзиві на позов, оновлену заяву від 04.12.2023 року) із виправленими реквізитами поточного рахунку позивача (№ UA1333489).

14.02.2024 року позивач звернувся до суду із заявою у справі № 200/4382/20-а, поданою в порядку статті 382 КАС України.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26.02.2024 року дану заяву задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати в Донецький окружний адміністративний суд у строк до 26.03.2024 року звіт про виконання рішення суду від 14.09.2020 року та окремої ухвали суду від 03.04.2023 року в адміністративній справі № 200/4382/20-а.

Матеріали справи містять звіт, наданий відповідачем на виконання вимог ухвали суду від 26.02.2024 року, в якому, серед іншого, повідомлено про те, що виплата нарахованих на виконання рішення та окремої ухвали суду пенсійних коштів за період з 10.04.2019 року по 18.03.2024 року в сумі 310650,14 грн була здійснена 18.03.2024 року.

Факт виплати зазначеної суми пенсійних коштів саме 18.03.2024 року підтверджується також наданою до суду копією виписки з банківського рахунку позивача.

24.06.2024 року представник позивача звернувся до відповідача із запитом, відповідно до якого просив надати розрахунок та виплатити компенсацію втрати частини доходів за період прострочення виплати пенсійних коштів з 10.04.2019 року по 18.03.2024 року.

Відповіді на дане звернення до суду не надано (як вказує позивач, така відповідь ним не отримувалась), проте у відзиві на позов відповідач не заперечує, що компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії ним не нараховувалась.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд дійшов наступних висновків.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основи соціального захисту, форми та види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (пункт 6 частини 1 статті 92 Конституції України).

Принципи, засади і механізми призначення, перерахунку і виплати пенсії визначаються положеннями Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 8 Закону № 1058-IV право на отримання пенсій із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно з цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.

Частиною 1 статті 9 Закону № 1058-IV передбачено такі види пенсійних виплат: пенсія за віком, пенсія по інвалідності, пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частиною 1 статті 47 Закону № 1058-IV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Положеннями частини 2 статті 46 Закону № 1058-IV визначено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Судом було встановлено, що виплата позивачу пенсійних коштів за період, починаючи з дати призначення пенсії (тобто з 10.04.2019 року), відповідачем не проводилась.

Наявними в матеріалах цієї справи документами підтверджено, що виплата позивачу пенсійних коштів за період з 10.04.2019 року здійснена відповідачем лише 18.03.2024 року.

Вказані обставини відповідачем жодних чином не заперечуються.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, урегульовані положеннями Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-ІІІ (далі - Закон № 2050-ІІІ), а також Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 (далі - Порядок № 159).

Відповідно до статті 1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону № 2050-III визначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші грошові доходи.

За статтею 3 Закону № 2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого і невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Положеннями статті 4 Закону № 2050-III передбачено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Згідно з пунктами 2, 3 Порядку № 159 установлено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у випадку затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001 року.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема: пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат); соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо); стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.

Аналіз наведених норм приводить до висновку, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується в усіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), і стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата, тощо).

Суд зазначає, що застосована у статті 1 Закону № 2050-ІІІ конструкція "... у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи)" свідчить про те, що вина власника або уповноваженого ним органу (особи) не є обов`язковою умовою для виплати компенсації втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати.

З огляду на це, судом відхиляються викладені у відзиві на позов доводи відповідача з приводу відсутності його вини у порушенні строків виплати пенсії позивачу.

Основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати грошових доходів і виплата нарахованих доходів.

При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Аналогічну за змістом правову позицію було висловлено у постановах Верховного Суду від 16.05.2019 року у справі № 134/89/16-а, від 10.02.2020 року у справі № 134/87/16-а та від 05.03.2020 року у справі № 140/1547/19 та інших.

Отримання позивачем пенсійних коштів за період з 10.04.2019 року по 18.03.2024 року з порушенням установлених законом строків, внаслідок їх несвоєчасної виплати, свідчить про наявність підстав для нарахування та виплати компенсації втрати доходів, пов`язаної з несвоєчасною виплатою позивачеві сум пенсії.

Відповідно до усталеної судової практики Верховного Суду України (постанова від 19.12.2011 року у справі № 6-58цс11) та Верховного Суду (постанова від 03.07.2018 року у справі № 521/940/17, постанова від 15.08.2019 року у справі № 674/24/17, тощо) нормативне регулювання компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати не встановлює першості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Слід зазначити, що кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Отже, право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває в незалежності від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але невиплачені.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїх постановах від 08.06.2022 року у справі № 200/5213/20-а, від 05.07.2022 року у справі № 420/7633/20 та інших.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968,96 грн (квитанція № 3897-4236-0913-4039 від 19.07.2024 року).

Судовий збір сплачено позивачем із застосуванням коефіцієнта для пониження розміру ставки судового збору за подання цього позову згідно з частиною 3 статті 4 Закону України від 08.07.2011 року № 3674-VI "Про судовий збір".

Визначаючи кількість вимог немайнового характеру, які були заявлені позивачем, суд враховує, що вимога про визнання протиправними акта, дії чи бездіяльності як передумова для застосування інших способів захисту порушеного права (скасування або визнання нечинним рішення чи окремих його положень, зобов`язання прийняти рішення, вчинити дії чи утриматися від їх вчинення тощо) як наслідків протиправності акта, дій чи бездіяльності є однією вимогою (постанова Верховного Суду від 06.10.2020 року у справі № 826/11984/16).

Судом були задоволені пов`язані між собою немайнові позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача та про зобов`язання відповідача вчинити певні дії, у зв`язку з чим за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача підлягають присудженню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 968,96 грн.

Керуючись нормами Конституції України, Законами України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати", постановою Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, а також Кодексом адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що полягає в ненарахуванні та в невиплаті ОСОБА_1 компенсації за втрату частини доходів у зв`язку із затримкою виплати щомісячної пенсії за період з 10.04.2019 року по 18.03.2024 року, виплаченої відповідачем у загальній сумі 310650,14 грн у березні 2024 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , "В. Меламед. Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)") компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати щомісячної пенсії за період з 10.04.2019 року по 18.03.2024 року, виплаченої відповідачем у загальній сумі 310650,14 грн у березні 2024 року, відповідно до Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 , "В. Меламед. Юридичний офіс (Ізраїль - Україна)") судові витрати по сплаті судового збору в сумі 968 (дев`ятсот шістдесят вісім) гривень 96 копійок.

Повне судове рішення складене 13 вересня 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або після прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подання апеляційної скарги до Першого апеляційного адміністративного суду, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.І. Бабіч