Справа № 620/7756/24
Суддя: Падій В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року Чернігів Справа № 620/7756/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Падій В.В.,

за участі секретаря Краснової О.Р.,

представник позивача Костюк Ю.В.

представника відповідача Паншиної І.В.

розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прохорське" до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прохорське" звернулось до суду з позовом до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення, в якому просить:

-визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.03.2024 № 3859/ж10/25-01-07-00 про зменшення розміру від`ємного значення ПДВ на 49 843,50 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що документальна позапланова перевірка здійснювалася з порушенням вимог ПК України. Також вказують, що під час перевірки первинні документи на підтвердження реальності здійснення господарської операції та використання її в діяльності Товариства, взагалі не були проаналізовані та не були враховані відповідачем.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду Падій В.В. від 18.06.2024 відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

Відповідачем подано відзив на позов, в якому заперечує проти задоволення позову, з підстав, що товариством було реалізовано насіння ріпаку вищого класу нижче звичайних (ринкових) цін, які склалися на дату здійснення господарської операції та в порушення пункту 188.1 статті 188 ПК України занижено суму податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 49843,50 грн, у тому числі за серпень 2023 року на суму 49843,50 грн.

Позивачем подана відповідь на відзив на позов, в якому наполягає на тому, що відповідачем порушено вимоги законодавства щодо підстав та мети для призначення документальної перевірки відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, а тому такі порушення зумовлюють протиправність оскаржуваного податкового повідомлення рішення.

Ухвалою суду від 06.08.2024 заяву Головного управління ДПС України у Чернігівській області про розгляд справи за правилами загального позовного провадження задоволена; вирішено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження; призначено підготовче засідання на 10:00 год. 19.08.2024.Ухвалою суду від 22.08.2024 без виходу до нарадчої кімнати, занесеною секретарем судового засідання до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження і призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год 00 хв 04.09.2024.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив на позов.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог та просив відмовити позивачу в їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує таке.

Судом встановлено, що ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» є юридичною особою, яка здійснює діяльність із 28.02.2000 за основним видом економічної діяльності: 01.11. Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур, що підтверджується даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємств та громадських формувань.

ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» перебуває на податковому обліку, є платником ПДВ та має індивідуальний податковий номер 40.

За наслідками здійснення своєї господарської діяльності ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» подано податкову декларації з податку на додану вартість № від 19.12.2023 за листопад 2023 року відповідно до якої, сума заявленого бюджетного відшкодування ПДВ становить 1 364 948 грн, сума від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду становить 7 589 186 грн, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду становить 6 224 238 грн.

Наказом в.о. начальника ГУ ДПС у Чернігівській області від 18.01.2024 за №33-п призначено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» відповідно до підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України.

За результатами перевірки 15.02.2024 складений Акт документальної позапланової виїзної перевірки щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі, заявленого до відшкодування з бюджету № 2075/ж5/25-01-07-03-01(далі Акт перевірки).

В Акті перевірки відповідачем викладено висновки про порушення позивачем:

- підпунктів 14.1.7, 14.1.219 пункту 14.1 статті 14, пункту 188.1 статті 188 Податкового кодексу України; пунктів 4, 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, що призвело до завищення від`ємного значення ПДВ, яке зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 49843,50 грн, в т.ч. за листопад 2023 року, за рахунок реалізації у серпні 2023 року насіння ріпаку вищого класу за ціною нижче звичайних цін;

- пункту 44.1 статті 44, пункту 198.5 статті 198, пункту 200.4, пунктів 200.7, 200.8, 200.9 статті 200 Податкового кодексу України; пунктів 4, 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування ПДВ за листопад 2023 року на суму 65146,71 грн, в т.ч. за листопад 2023 року, за рахунок списання засобу захисту рослин Талер, внесеного з перевищенням норм внесення, вказаних в мережі Інтернет.

На підставі Акту перевірки, відповідачем складено податкові повідомлення-рішення від 11.03.2024: № 3858/ж10/25-01-07-00 про зменшення розміру суми бюджетного відшкодування ПДВ на 65 146,71 грн та застосування штрафних (фінансових) санкцій у розмірі 16 286,68 грн; № 3859/ж10/25-01-07-00 про зменшення розміру від`ємного значення ПДВ на 49 843,50 грн.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями рішеннями відповідача, позивачем оскаржено вказані податкові повідомлення-рішення в адміністративному порядку.

Рішенням Державної податкової служби України від 23.05.2024 №15209/6/99-00-06-1-04-06 про результати розгляду скарги, скаргу позивача від 25.03.2024 за вих. № б/н задоволено та скасовано податкове повідомлення-рішення № 3858/ж10/25-01-07-00.

Рішенням Державної податкової служби України від 13.05.2024 №13890/6/99-00-06-01-04-06 про результати розгляду скарги, скаргу позивача від 25.03.2024 за вих. № б/н залишено без задоволення, а податкове повідомлення-рішення №3859/ж10/25-01-07-00 про зменшення розміру від`ємного значення ПДВ на 49 843,50 грн залишено без змін.

Вважаючи податкове повідомлення-рішення протиправним та такими, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до адміністративного суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналіз даної норми дає змогу дійти висновку, що діяльність органів державної влади та місцевого самоврядування здійснюється у відповідності до спеціально-дозвільного типу правового регулювання, який побудовано на основі принципу «заборонено все, крім дозволеного законом; дозволено лише те, що прямо передбачено законом». Застосування такого принципу суттєво обмежує цих суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону і тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи органом місцевого самоврядування, їх посадовою особою дій у межах компетенції, але не передбаченим способом, у не передбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Обсяг судового контролю в адміністративних справах визначено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій зазначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускається бездіяльності.

Спеціальним законом з питань оподаткування є Податковий кодекс України від 02.12.2010 №2755-VI (далі ПК України, в редакції станом на момент виникнення спірних правовідносин), який регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Щодо правових підстав документальної позапланової перевірки за підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що ключовим питанням, що належить вирішити суду є предмет та межі документальної позапланової перевірки, призначеної контролюючим органом на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України.

Порядок проведення документальних позапланових перевірок регулюється статтею 78 ПК України.

Згідно пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема: 78.1.8. платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Верховний Суд неодноразово (зокрема, але не виключно, у постановах від 19 лютого 2021 року (справа №821/1235/17), від 21 липня 2021 року (справа №420/2382/20)) за наслідками аналізу вищенаведеної норми права висловлював правову позицію, що зміст наведеної норми свідчить про два окремі випадки проведення документальної позапланової перевірки: перший - подання декларації, в якій заявлено до відшкодування з бюджету суми податку на додану вартість; другий - подання декларації з від`ємним значенням податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Судом встановлено, що за наслідками здійснення своєї господарської діяльності ТОВ «ПРОХОРСЬКЕ» подано податкову декларації з податку на додану вартість № від 19.12.2023 за листопад 2023 року відповідно до якої, сума заявленого бюджетного відшкодування ПДВ становить 1 364 948 грн, сума від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду становить 7 589 186 грн, сума від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду становить 6 224 238 грн.

При цьому товариством подана податкова декларація з ПДВ за листопад 2023 року, в

якій окремо сформовано показники сум ПДВ не лише заявленого до бюджетного відшкодування, але ж і суми від`ємного значення, що перевищують більше 100 тис. гривень, які зараховуються у рахунок сплати зобов`язань наступного періоду, що не було враховано податковим органом (сума заявленого бюджетного відшкодування).

Стаття 200 ПК України встановлює порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків.

За правилами пункту 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Відповідно до пункту 200.4 статті 200 ПК України при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на відповідний рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

За правилами підпункту 2 пункту 5 розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28 січня 2016 року №21 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 29 січня 2016 року за № 159/28289 (далі - Порядок №21), якщо в результаті розрахунку значення різниці між сумою податкових зобов`язань (рядок 9) і податкового кредиту (рядок 17) отримано від`ємне значення, то заповнюється рядок 19 декларації.

Аналіз норми підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України у взаємозв`язку з пунктами 200.1, 200.4 статті 200 ПК України і Порядку №21 дають підстави для формулювання наступного правового висновку.

Податок на додану вартість підлягає або сплаті до бюджету, або бюджетному відшкодуванню в залежності від того, яке значення має різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду: позитивне чи від`ємне. Наслідком накопичення за результатами звітного (податкового) періоду податкового кредиту в більшому розмірі, ніж податкових зобов`язань з податку на додану вартість, є виникнення від`ємного значення з цього податку, яке в подальшому призводить до виникнення права на бюджетне відшкодування ПДВ.

Для висновку про правомірність декларування платником податків від`ємного значення ПДВ податковий орган в межах проведення документальної позапланової перевірки, призначеної на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, перевіряє правильність декларування платником податків як податкового зобов`язання з ПДВ, так і податкового кредиту з цього податку за звітний (податковий) період. Податковий орган при проведенні такої перевірки не обмежений розміром від`ємного значення ПДВ, який задекларовано у податковій декларації, оскільки повинен пересвідчитись у правильності визначення платником податків від`ємного значення різниці між сумами податкового зобов`язання та податкового кредиту. Протилежний підхід суперечитиме поняттю «від`ємне значення ПДВ» у розумінні норм ПК України та нівелюватиме мету проведення перевірки на підставі підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України, яка носить превентивний характер, що полягає у запобіганні безпідставному декларуванню від`ємного значення ПДВ.

Встановлене в абзаці другому підпункту 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 ПК України обмеження щодо предмета документальної позапланової перевірки, призначеної з цієї підстави, закріплює неможливість перевірки своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати інших передбачених Податковим кодексом України податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про правомірність проведеної відповідачем документальної позапланової перевірки позивача.

Щодо підстав визнання недійсними і скасування податкового повідомлення - рішення від 11.03.2024 №3859/ж10/25-01-07-00 у зв`язку з реалізацією позивачем 70,5 т насіння ріпаку вищого класу по ціні нижче звичайних (ринкових) цін, які склалися на дату здійснення господарської операції, за відсутності державного регулювання ціни суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 23.1 статті 23 ПК України базою оподаткування визнаються конкретні вартісні, фізичні або інші характеристики певного об`єкта оподаткування.

База оподаткування - це фізичний, вартісний чи інший характерний вираз об`єкта оподаткування, до якого застосовується податкова ставка і який використовується для визначення розміру податкового зобов`язання.

За приписами пункту 188.1 статті 188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

При цьому база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення; електричної енергії, ціна на яку склалася на ринку електричної енергії.

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

До бази оподаткування включаються вартість товарів/послуг, які постачаються (за виключенням суми компенсації на покриття різниці між фактичними витратами та регульованими цінами (тарифами) у вигляді виробничої дотації з бюджету та/або суми відшкодування орендодавцю - бюджетній установі витрат на утримання наданого в оренду нерухомого майна, на комунальні послуги та на енергоносії), та вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо отримувачем товарів/послуг, поставлених таким платником податку.

У випадках, передбачених статтею 189 цього Кодексу, база оподаткування визначається з урахуванням положень статті 189 цього Кодексу.

З огляду на те, що спірна у цих правовідносинах господарська операція стосується постачання позивачем самостійно вирощеного насіння ріпаку вищого класу, базу оподаткування податком на додану вартість необхідно визначати, ґрунтуючись на договірній вартості такої операції, але база оподаткування у такому випадку не може бути нижчою за звичайні ціни.

Підпунктом 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.

Згідно з підпунктом 14.1.219 пункту 14.1 статті 14 ПК України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.

Отже ціна господарської операції, яка визначена сторонами у договорі, за загальним правилом та допоки не доведено зворотне, уважається такою, що відповідає рівню ринкових цін.

В свою чергу ринковою ціною може бути: договірна ціна за умови, що правочин відбувся на добровільній основі та обидві сторони є взаємно незалежними; ціна, яка склалася на ринку ідентичних товарів у подібних економічних умовах.

Тому особа, яка вважає, що платник податку здійснював продаж, самостійно виробленої продукції, за цінами, нижчими за рівень ринкових цін, має право довести цю обставину зважаючи на рівень ціни, яка склалася на ринку ідентичних товарів у подібних економічних умовах.

У спірних правовідносинах контролюючий орган установив невідповідність розміру ціни реалізації 70,5 т насіння ріпаку вищого класу на загальну суму 638 941,50 грн., в т.ч. ПДВ 78 466,50 грн СТОВ «Злагода» по заниженій ціні, тобто по 7950 грн/т без ПДВ, рівню звичайної ціни (13000,00 грн за 1 тонну), що призвело до заниження податкового зобов`язання з податку на додану вартість за серпень 2023 року на 49843,50 грн.

Суд зауважує, що в цій справі особливо важливе значення має факт доведення реалізації самостійно виготовлених товарів за цінами, які не відповідають ринковим та цей факт має доводити особа, яка вважає, що ціна товарів, визначена сторонами договору, не відповідає ринковим.

В акті перевірки контролюючий орган посилається на аналіз електронної зернової біржи України, проте жодних доказів щодо реалізації продукції товариства за цінами, які не відповідають звичайним, контролюючим органом під час судового розгляду справи не надано.

Суд звертає увагу, що у податковому законодавстві сформовано так звану «презумпцію ринкової ціни угоди», відповідно до якої сформована договірними сторонами ціна буде вважатися ринковою, допоки її невідповідність не буде доведено у встановленому порядку.

Сформульована у підпункті 14.1.71 пункту 14.1 статті 14 ПК України презумпція ринкової ціни угоди може бути спростована особою, яка вважає рівень договірної ціни нижчим за ринковий, і саме ця особа (у спірному випадку - контролюючий орган) має довести невідповідність ціни договору рівню ринкових цін.

Суд вважає, щo тягар дoказування невідповідності договірних цін рівню ринкових пoкладається саме на кoнтрoлюючий oрган, oскільки позивач декларує такі ціни у відповідних первинних документах, які надаються на перевірку контролюючому органу.

Зі свого боку, податковий орган у разі виникнення сумнівів щодо відповідності визначених у договорі цін рівню ринкових має право звернутися до уповноважених державних органів за інформацією про рівень ринкових цін на відповідний товар.

Проте судом встановлено, і не спростовано відповідачем того факту, що при проведенні перевірки контролюючим органом аналіз цін на насіння ріпаку вищого класу за серпень 2023 року, не здійснювався. Доказів на підтвердження цих обставин матеріали справи не містять.

З`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 11.03.2024 № 3859/ж10/25-01-07-00.

При вирішенні даної справи судом були враховані положення частини 2 статті 2 та частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України.

Всупереч наведеним вимогам відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду достатніх беззаперечних доказів в обґрунтування обставин і не довів правомірності винесення оскаржуваного податкового повідомлення-рішення.

Отже виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 11.03.2024 № 3859/ж10/25-01-07-00 про зменшення розміру від`ємного значення ПДВ на 49843,50 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прохорське" судовий збір у сумі 2422 (дві тисячі чотириста двадцять дві) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили в строк і порядку, передбачені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293, 295 - 297 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 12 вересня 2024 року.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Прохорське" (вул. Кеслера, буд. 6, с. Курінь, Ніжинський район, Чернігівська область, 16544, код ЄДРПОУ - 03796132).

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області (вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000, код ЄДРПОУ ВП 44094124).

Суддя В.В. Падій