Справа № 420/14808/22
Суддя: Лебедєва Г.В.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

10 вересня 2024 року м. Одеса
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 року по справі № 420/14808/22 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Рисоіл Термінал до Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо незабезпечення обліку на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи ТОВ СП Рисоіл Термінал () зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних ТОВ СП Рисоіл Термінал від 17.05.2019 №57, від 28.05.2019 №52, від 28.05.2019 №54, від 28.05.2019 №55, від 28.05.2019 №56, від 28.05.2019 №58, від 28.05.2019 №59, від 28.05.2019 №60, від 28.05.2019 №61, від 28.05.2019 №62, від 30.05.2019 №39, від 30.05.2019 №53, від 30.05.2019 №37, від 30.05.2019 №38.

Зобов`язано Державну податкову службу України здійснити облік на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи ТОВ СП Рисоіл Термінал () зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних ТОВ СП Рисоіл Термінал від 17.05.2019 №57, від 28.05.2019 №52, від 28.05.2019 №54, від 28.05.2019 №55, від 28.05.2019 №56, від 28.05.2019 №58, від 28.05.2019 №59, від 28.05.2019 №60, від 28.05.2019 №61, від 28.05.2019 №62, від 30.05.2019 №39, від 30.05.2019 №53, від 30.05.2019 №37, від 30.05.2019 №38, всього на суму 3 484 008,83 грн.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа,8, м. Київ, 04053 ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Рисоіл Термінал (вул. Транспортна, 23-А, м. Чорноморськ, Одеська область, 68000, ) судові витрати в розмірі 2481,00 грн. (дві тисячі чотириста вісімдесят одна грн. 00 коп.).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 25.01.2024 року заяву позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 420/14808/22 задоволено. Встановлено судовий контроль за виконанням рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 року у справі № 420/14808/22, а саме - зобов`язано Державну податкову службу України подати звіт про виконання цього рішення суду. Встановлено строк для подання звіту один місяць, що обчислюється з дати набрання цієї ухвали суду законної сили.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2024 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 19.04.2024, встановлено Державній податковій службі України новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №420/14808/22; зобов`язано Державну податкову службу України подати протягом двох місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 року у справі № 420/14808/22; попереджено Державну податкову службу України, що у разі неподання звіту суд розгляне питання про накладення штрафу (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 року, встановлено Державній податковій службі України новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №420/14808/22; зобов`язано Державну податкову службу України подати протягом трьох місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 року у справі № 420/14808/22; попереджено Державну податкову службу України, що у разі неподання звіту суд розгляне питання про накладення штрафу (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

27.08.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду по справі № 420/14808/22, який обґрунтований наступним.

Так, відповідач вказує, що принципи функціонування Системи електронного адміністрування ПДВ (далі СЕА ПДВ) визначено статтею 200-1 Податкового кодексу України (далі Кодекс), пунктами 33, 34 і 34-1 підрозділу 2 розділу ХХ Кодексу та регламентуються Порядком електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569 (далі Порядок № 569). З урахуванням змін, внесених до Кодексу Законом № 71 від 28.12.2014, СЕА ПДВ запроваджувалось поетапно (п. 35 підрозділу ХХ Кодексу): з 1 січня до 1 липня 2015 року у тестовому режимі; з 1 липня 2015 року на постійній основі. Починаючи із дати запровадження СЕА ПДВ на постійній основі реєстрація в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі ЄРПН) податкових накладних та розрахунків коригування до податкових накладних здійснюється виключно у межах реєстраційної суми, яка обчислюється за формулою, встановленою пунктом 200-1.3 статті 200-1 Кодексу та пунктом 9 Порядку № 569: ?Накл = ?НаклОтр + ?Митн + ?ПопРах + ?Овердрафт - ?НаклВид - ?Відшкод - ?Перевищ; де: ?НаклОтр- загальна сума податку за складеними платником податковими накладними, зареєстрованими в ЄРПН та РК до таких податкових накладних, зареєстрованими в ЄРПН. Показники формули, визначеної п. 200-1.3 ст. 200-1 Кодексу, обраховуються з 1 липня 2015 року. Під час обрахунку показників ?НаклОтр та ?НаклВид також використовуються РК, складені починаючи з 1 липня 2015 року та зареєстровані в ЄРПН, до податкових накладних, складених до 1 липня 2015 року, що підлягали наданню покупцям - платникам податку. Для обрахунку показників ?НаклОтр, ?НаклВид та ?Митн використовуються документи (податкові накладні, розрахунки коригування, митні декларації, аркуші коригування та додаткові декларації), складені починаючи з 1 липня 2015 року. Відповідно до п. 13 Порядку № 569 ДПС автоматично обчислює суму податку, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Реєстрі.

ДПС України на виконання судового рішення по справі № 420/14808/22 в Системі електронного адміністрування збільшено суму показника ?Накл на загальну суму 1 507 228 грн. (операція « 360-зміна ліміту за рішенням суду) по наступних розрахунках коригування: РК від 17.05.2019 № 57 та від 28.05.2019 № 58 до ПН від 15.01.2015 № 24; РК від 28.05.2019 № 59 до ПН від 05.02.2015 № 6; РК від 28.05.2019 № 60 до ПН від 06.03.2015 № 3; РК від 28.05.2019 № 61 до ПН від 17.03.2015 № 39; РК від 28.05.2019 № 62 до ПН від 02.04.2015 № 3. Тобто, в СЕА ПДВ здійснено облік сум ПДВ по тих розрахунках коригування до податкових накладних, що виписані з 01.01.2015 - після законодавчого запровадження електронного адміністрування ПДВ. Актуальна інформація про стан розрахунку з податку позивача доступна в електронному кабінеті платника (ст. 42 Кодексу), де зокрема, в приватній частині Електронного кабінету в меню «Система електронного адміністрування ПДВ» платник має доступ до інформації з СЕА ПДВ, а саме: реєстру операцій, реєстру транзакцій, інформації про суми перевищення.

Щодо обліку в СЕА ПДВ решти розрахунків коргування, які визначені судових рішенням, за даними ІКС ДПС, а саме «Єдине Вікно подання електронної звітності», податкові накладні з датою складання 2014 рік, зареєстровані в ЄРПН 14.09.2021 року згідно рішення суду від 19.06.2020 у справі № 420/7183/19, не брали участь у обрахунку реєстраційної суми в СЕА ПДВ та як наслідок такі податкові накладні не зменшували показник ?Накл та не збільшували показник ?НаклВид, а саме податкові накладні: від 25.09.2014 № 63 на суму ПДВ 236 409,03 грн., від 21.10.2014 № 56 на суму ПДВ 269 815,52 грн., від 05.11.2014 № 7 на суму ПДВ 19 430,93 грн., від 14.11.2014 № 20 на суму ПДВ 557 556,61 грн., від 19.11.2014 № 25 на суму ПДВ 288 420,46 грн., від 11.12.2014 № 13 на суму ПДВ 4 772,33 грн., від 24.12.2014 № 15 на суму ПДВ 600 365,61 грн. З цих підстав реєстрація в ЄРПН розрахунків коригування до таких податкових накладних відповідно не призводить до збільшення показника податку на рахунку в СЕА ПДВ (податкові накладні виписані до 01.05.2015 - до моменту запровадження СЕА ПДВ), чим порушує фундаментальні принципи функціонування ПДВ. У зв`язку з цим, в контексті законодавчо врегульованих порядків та алгоритмів функціонування СЕА ПДВ, ДПС України здійснено облік рахунків платника податку в СЕА ПДВ юридичної особи ТОВ «СП Рисоіл Термінал» шляхом їх реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, який є невід`ємною частиною СЕА ПДВ, про що наявні у справі докази. При цьому, у встановленому судовим рішенням по даній справі обов`язку ДПС у здійсненні обліку в СЕА ПДВ сум податку по зареєстрованим в ЄРПН розрахунків коригування до податкових накладних не визначено спосіб забезпечення такого обліку. Якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивача, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч.4 ст. 249 КАС України). Втім, про зміну податку показника в СЕА у зв`язку з реєстрацією в ЄРПН розрахунків коригування не йшлось в жодному ухваленому у справі судовому рішенні. Таким чином, на підставі викладеного судове рішення по справі № 420/14808/22 ДПС України виконано. Облік в СЕА ПДВ зареєстрованих в ЄРПН за рішенням суду №420/7183/19 розрахунків коригування до податкових накладних здійснено у відповідності до функціонування СЕА ПДВ.

З огляду на викладене, Державна податкова служба України просить суд прийняти звіт про виконання судового рішення по справі № 420/14808/22 та вважати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 по справі № 420/14808/22 таким, що виконане у повному обсязі.

Ухвалою від 29.08.2024 року суд прийняв звіт до розгляду, ухвалив вирішення здійснювати в порядку письмового провадження та встановив товариству з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Рисоіл Термінал 3-х денний строк з дня отримання даної ухвали для надання суду письмових пояснень по суті поданого звіту.

04.09.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду від товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Рисоіл Термінал надійшли заперечення на звіт від 27.08.2024 року про виконання рішення по справі № 420/14808/22, в яких позивач заперечує проти прийняття звіту від 27.08.2024 про виконання рішення суду щодо невиконаної частини судового рішення.

Позивач вважає, що часткове виконання рішення суду свідчить про непослідовність та необґрунтованість позиції ДПС України та свідчить про наявність фактичної можливості виконання рішення суду та обліку у СЕА ПДВ, адміністратором якої є сама ДПС України. Так, ДПС України віднайшла способи відображення розрахунків коригування позивача у СЕА ПДВ наступним шляхом: «....в Системі електронного адміністрування збільшено суму показника ?Накл на загальну суму 1 507 228 гри (операція « 360-зміна ліміту за рішенням суду) по наступних розрахунках коригування: РК від 17.05.2019 № 57 та від 28.05.2019 № 58 до ПН від 15.01.2015 № 24; РК від 28.05.2019 № 59 до ПН від 05.02.2015 № 6; РК від 28.05.2019 № 60 до ПН від 06.03.2015 № 3; РК від 28.05.2019 № 61 до ПН від 17.03.2015 № 39; РК від 28.05.2019 № 62 до ПН від 02.04.2015 № 3...». Враховуючи наведене, ДПС України у ручному режимі може вносити зміни на рахунках платників податків у СЕА ПДВ саме на виконання рішення суду. При цьому вибіркове (на власний розсуд ДПС України) виконання рішення суду свідчить про самостійний вибір ДПС України в якій частині виконувати рішення суду, що набрало законної сили, а в якій - залишити без виконання. Позивач вважає, що за таких умов посилання ДПС України на неможливість обліку у СЕА ПДВ зареєстрованих в ЄРПН розрахунків коригування позивача (які наразі не обліковані) свідчить фактичне ухилення від виконання судового рішення.

Також позивач зазначає, що часткове здійснення за рішенням суду обліку у СЕА ПДВ сум ПДВ по розрахунках коригування (РК) позивача, ДПС України обґрунтовує тим, що податкові накладні (ПН), до яких складені розрахунки коригування (РК), були виписані з 01.01.2015 - дати запровадження СЕА ПДВ та з цих підстав ДПС України здійснила їх облік. Разом з тим, позивач вказує, що жодна норма Податкового кодексу України не визначає, що для обліку сум ПДВ у СЕА ПДВ дата податкової накладної (ПН) має збігатися/ корелюватися/узгоджуватися з датою 01.01.2015. Така позиція ДПС України не містить будь якого правового підґрунтя та розумного сенсу. У Звіті від 27.08.2024 відсутнє нормативне обґрунтування щодо наведеного, наявне лише суб`єктивне міркування ДПС України з цього приводу. СЕА ПДВ було запроваджено 01.01.2015, водночас СЕА ПДВ не розпочала роботу з нульовими даними платників податку, у СЕА ПДВ були перенесені дані податкових декларацій з ПДВ, що виникли до дати запровадження СЕА ПДВ та подальший облік у СЕА ПДВ зареєстрованих в ЄРПН податкових накладних і розрахунків коригування здійснюється в автоматичному режимі відповідно до п.200-1.1 ст.200-1 Податкового кодексу України. Позивач вважає, що розрахунки коригування мають бути відображені/обліковані у СЕА ПДВ відповідно до рішення суду від 07.03.2023, а ДПС України не має шукати «додаткові підстави» для виконання судового рішення.

Крім того, позивач вказує, що часткове невиконання рішення суду ДПС України обґрунтовує посиланням на формули, які містяться у п. 200-1.3. ст.200-1 Податкового кодексу України та які не застосовні у даних відносинах, про що зазначено у рішенні суду від 07.03.2023, оскільки Розрахунки коригування вже зареєстровані у ЄРПН та підлягають обліку у СЕА ПДВ відповідно до п.200-1.1 ст.200-1 Податкового кодексу України. Так, у 2014 році у зв`язку з отриманням передоплати від нерезидента, позивач задекларував відповідні податкові зобов`язання з ПДВ на суму понад тринадцять мільйонів гривень, що було досліджено та підтверджено судом у справі №420/7183/19. До податкових декларацій позивач з ПДВ за 2014р.,2015р. були включені податкові накладні 2014 року (з податковими зобов`язаннями), що підтверджується Реєстром виданих та отриманих податкових накладних, який був невід`ємною частиною декларації з ПГГВ у 2014 році. У той період такі накладні не реєструвалися у ЄРПН відповідно до п.4 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних (в редакції на 2014р.). У відповідності до вимог ст. 187 Податкового кодексу України, суму податку на додану вартість у загальному розмірі 13 082 097,44 грн. позивач включив до складу податкового зобов`язання за періоди: вересень 2014 року, жовтень 2014 року, листопад 2014 року, грудень 2014, січень 2015 року, лютий 2015 року, березень 2015 року, квітень 2015 року, липень 2015, серпень 2015 року та відобразив у податкових деклараціях з податку на додану вартість за вказані звітні (податкові) періоди, що підтверджено у справі №420/7183/19. Під час запровадження СЕА ПДВ, 01.07.2015 вказані податкові зобов`язання позивача знайшли своє відображення у СЕА ПДВ шляхом включення до неї від`ємного значення з ПДВ у розмірі 3 787 739,00 грн., яке розраховано з урахуванням податкових зобов`язань позивача у сумі 13 082 097,48 грн. (не заперечується відповідачем). Таким чином, вказані податкові накладні (з податковими зобов`язаннями у сумі 13 082 097,48 грн.) позивача обліковано у СЕА ПДВ шляхом, визначеним ДПС України у той період, а саме шляхом їх перенесення у СЕА ПДВ із податкових декларацій у вигляді розрахованого від`ємного значення. Таким чином, позивач має обґрунтоване право на відображення у СЕА ПДВ розрахунків коригування до вказаних податкових накладних, що здійснюється автоматично відповідно до п.201-1.1.ст.201-1 Податкового кодексу України, у т.ч. враховуючи відображення у СЕА ПДВ податкових зобов`язань, які були задекларовані позивачем у розмірі 13082097,44 грн. Наведе підтверджене рішенням суду від 07.03.2023. Фактичну можливість виконання рішення суду у повному обсязі вже підтверджено діями ДПС України шляхом обліку у СЕА ПДВ частини розрахунків коригування позивача (операція « 360-зміна ліміту за рішенням суду). Тому позивач вважає, що за таких умов посилання ДПС України на неможливість обліку решти зареєстрованих в ЄРПН розрахунків коригування на рахунку позивача у СЕА ПДВ свідчить про протиправну бездіяльність.

З огляду на викладене, позивач просить суд відмовити Державній податковій службі України у прийнятті звіту від 27.08.2024 про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 по справі № 420/14808/22 в частині невиконання рішення, а саме не забезпечення обліку на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи «СП Рисоіл Термінал» () зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних «СП Рисоіл Термінал»: РК від 28.05.2019 № 55 до ПН від 11.12.2014 № 13; РК від 28.05.2019 № 56 до ПН від 24.12.2014 № 35; РК від 28.05.2019 № 52 та від 30.05.2019 № 53 до ПН від 14.11.2014 № 20; РК від 28.05.2019 № 54 до ПН від 19.11.2014 № 25; РК від 30.05.2019 № 39 до ПН від 05.11.2014 № 7; РК від 30.05.2019 № 38 до ПН від 21.10.2014 № 56. РК від 30.05.2019 № 37 до ПН від 25.09.2014 № 63.

Дослідивши подані до суду документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, суд дійшов наступних висновків.

Статтею 129-1 Конституції України проголошено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 року № 1402-VIII, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.

Згідно з ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

В абзаці 3 пункту 2.1 мотивувальної частини Рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 Конституційний Суд України зазначив, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 № 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 № 11-рп/2012).

Також у Рішенні від 26.06.2013 Конституційний Суд України врахував практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в пункті 43 рішення від 20.07.2004 у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, зазначив, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбачений статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

В пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 № 2-р(II)/2019, на підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку, Конституційний Суд України вказав на те, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Положеннями пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив на тому, що, відповідно до усталеного прецедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, стадія виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду".

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з нормою статті 129-1 Конституції України.

Тому обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безмовному виконанню стороною, на яку покладено відповідний обов`язок.

Це означає, що учасник справи, якому належить виконати судовий акт, повинен здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до ч. 1 ст. 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Приписи статті 382 КАС України не передбачають умови, при настанні яких має бути застосована вказана процесуальна форма судового контролю. А отже, суд має оцінювати та враховувати обставин у кожній конкретній справі окремо.

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/7183/19 від 19.06.2020 року адміністративний позов ТОВ «Спільне підприємство Рисоіл Термінал» до Державної фіскальної служби України, Державної податкової служби України задоволено, а саме:

- визнано протиправними дії Державної фіскальної служби України щодо неприйняття до реєстрації у Єдиному реєстрі податкових накладних ТОВ «Спільне підприємство Рисоіл Термінал»:

- від 25.09.2014 № 63, від 21.10.2014 № 56, від 05.11.2014 № 7, від 14.11.2014 № 20, від 19.11.2014 № 25, від 11.12.2014 № 13, від 24.12.2014 №35,

розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних ТОВ «Спільне підприємство Рисоіл Термінал»:

- від 17.05.2019 № 57, від 28.05.2019 № 52, від 28.05.2019 № 54, від 28.05.2019 № 55, від 28.05.2019 № 56, від 28.05.2019 № 58, від 28.05.2019 № 59, від 28.05.2019 № 60, від 28.05.2019 № 61, від 28.05.2019 № 62, від 28.05.2019 № 63, від 30.05.2019 № 39, від 30.05.2019№ 53, від 30.05.2019 № 37, від 30.05.2019 № 38;

- зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних: Податкові накладні ТОВ «Спільне підприємство Рисоіл Термінал»:

- від 25.09.2014 № 63, від 21.10.2014 № 56, від 05.11.2014 № 7, від 14.11.2014 № 20, від 19.11.2014 № 25, від 11.12.2014 № 13, від 24.12.2014 №35.

Розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних ТОВ «Спільне підприємство Рисоіл Термінал»:

- від 17.05.2019 № 57, від 28.05.2019 № 52, від 28.05.2019 № 54, від 28.05.2019 № 55, від 28.05.2019 № 56, від 28.05.2019 № 58, від 28.05.2019 № 59, від 28.05.2019 № 60, від 28.05.2019 № 61, від 28.05.2019 № 62, від 28.05.2019 № 63, від 30.05.2019 № 39, від 30.05.2019№ 53, від 30.05.2019 № 37, від 30.05.2019 № 38.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.03.2021 по справі №420/7183/19 рішення суду від 19.06.2020 залишено без змін.

14.09.2021 року на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.06.2020 року у справі №420/7183/19, відповідач зареєстрував зазначені податкові накладні і розрахунки коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних позивача.

Відповідач після реєстрації зазначених розрахунків коригування не відобразив в системі електронного адміністрування ПДВ суми податкових зобов`язань з ПДВ позивача на загальну суму 3 484 008,83 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 року по справі № 420/14808/22 позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю Спільне підприємство Рисоіл Термінал до Державної податкової служби України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено, а саме:

- визнано протиправною бездіяльність Державної податкової служби України щодо незабезпечення обліку на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи ТОВ СП Рисоіл Термінал () зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних ТОВ СП Рисоіл Термінал від 17.05.2019 №57, від 28.05.2019 №52, від 28.05.2019 №54, від 28.05.2019 №55, від 28.05.2019 №56, від 28.05.2019 №58, від 28.05.2019 №59, від 28.05.2019 №60, від 28.05.2019 №61, від 28.05.2019 №62, від 30.05.2019 №39, від 30.05.2019 №53, від 30.05.2019 №37, від 30.05.2019 №38;

- зобов`язано Державну податкову службу України здійснити облік на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи ТОВ СП Рисоіл Термінал () зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних ТОВ СП Рисоіл Термінал від 17.05.2019 №57, від 28.05.2019 №52, від 28.05.2019 №54, від 28.05.2019 №55, від 28.05.2019 №56, від 28.05.2019 №58, від 28.05.2019 №59, від 28.05.2019 №60, від 28.05.2019 №61, від 28.05.2019 №62, від 30.05.2019 №39, від 30.05.2019 №53, від 30.05.2019 №37, від 30.05.2019 №38, всього на суму 3484008,83 грн.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 по справі №420/14808/22 рішення суду від 07.03.2023 залишено без змін.

ДПС України на виконання судового рішення по справі № 420/14808/22 в Системі електронного адміністрування збільшено суму показника ?Накл на загальну суму 1 507 228 грн. (операція « 360-зміна ліміту за рішенням суду») по наступних розрахунках коригування: РК від 17.05.2019 № 57 та від 28.05.2019 № 58 до ПН від 15.01.2015 № 24; РК від 28.05.2019 № 59 до ПН від 05.02.2015 № 6; РК від 28.05.2019 № 60 до ПН від 06.03.2015 № 3; РК від 28.05.2019 № 61 до ПН від 17.03.2015 № 39; РК від 28.05.2019 № 62 до ПН від 02.04.2015 № 3.

Стороною позивача не заперечується виконання рішення суду в цій частині.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази здійснення Державної податковою службою України обліку на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи ТОВ СП Рисоіл Термінал () зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних ТОВ СП Рисоіл Термінал від 28.05.2019 №52, від 28.05.2019 №54, від 28.05.2019 №55, від 28.05.2019 №56, від 30.05.2019 №39, від 30.05.2019 №53, від 30.05.2019 №37, від 30.05.2019 №38.

У поданому звіті ДПС України щодо обліку в СЕА ПДВ розрахунків коргування від 28.05.2019 №52, від 28.05.2019 №54, від 28.05.2019 №55, від 28.05.2019 №56, від 30.05.2019 №39, від 30.05.2019 №53, від 30.05.2019 №37, від 30.05.2019 №38 вказує, що за даними ІКС ДПС, а саме «Єдине Вікно подання електронної звітності», податкові накладні з датою складання 2014 рік, зареєстровані в ЄРПН 14.09.2021 року згідно рішення суду від 19.06.2020 у справі № 420/7183/19, не брали участь у обрахунку реєстраційної суми в СЕА ПДВ та як наслідок такі податкові накладні не зменшували показник ?Накл та не збільшували показник ?НаклВид, а саме податкові накладні: від 25.09.2014 № 63 на суму ПДВ 236 409,03 грн., від 21.10.2014 № 56 на суму ПДВ 269 815,52 грн., від 05.11.2014 № 7 на суму ПДВ 19 430,93 грн., від 14.11.2014 № 20 на суму ПДВ 557 556,61 грн., від 19.11.2014 № 25 на суму ПДВ 288 420,46 грн., від 11.12.2014 № 13 на суму ПДВ 4 772,33 грн., від 24.12.2014 № 15 на суму ПДВ 600 365,61 грн. З цих підстав реєстрація в ЄРПН розрахунків коригування до таких податкових накладних відповідно не призводить до збільшення показника податку на рахунку в СЕА ПДВ (податкові накладні виписані до 01.05.2015 - до моменту запровадження СЕА ПДВ).

Разом з тим, вказаним обставинам надавалась оцінка при ухваленні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 року по справі № 420/14808/22 та під час його перегляду апеляційним судом, та за наслідком судового розгляду вказаним судовим рішенням зобов`язано ДПС України здійснити облік на рахунку платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ юридичної особи ТОВ СП Рисоіл Термінал () зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних: розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних ТОВ СП Рисоіл Термінал, зокрема, від 28.05.2019 №52, від 28.05.2019 №54, від 28.05.2019 №55, від 28.05.2019 №56, від 30.05.2019 №39, від 30.05.2019 №53, від 30.05.2019 №37, від 30.05.2019 №38.

Суд вважає неспроможними доводи ДПС України щодо не можливості виконати судове рішення в частині розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних ТОВ СП Рисоіл Термінал від 28.05.2019 №52, від 28.05.2019 №54, від 28.05.2019 №55, від 28.05.2019 №56, від 30.05.2019 №39, від 30.05.2019 №53, від 30.05.2019 №37, від 30.05.2019 №38, через не визначення у судовому рішенні способу забезпечення обліку в СЕА ПДВ сум податку по зареєстрованим в ЄРПН розрахунків коригування до податкових накладних, оскільки ДПС України віднайшла способи відображення розрахунків коригування позивача: РК від 17.05.2019 № 57 та від 28.05.2019 № 58 до ПН від 15.01.2015 № 24; РК від 28.05.2019 № 59 до ПН від 05.02.2015 № 6; РК від 28.05.2019 № 60 до ПН від 06.03.2015 № 3; РК від 28.05.2019 № 61 до ПН від 17.03.2015 № 39; РК від 28.05.2019 № 62 до ПН від 02.04.2015 № 3, у СЕА ПДВ шляхом збільшення в Системі електронного адміністрування суму показника ?Накл на загальну суму 1 507 228 грн. (операція « 360-зміна ліміту за рішенням суду»).

Таким чином рішення суду виконано частково, що у свою чергу свідчить про наявність фактичної можливості виконання рішення суду та здійснити обліку визначених судовим рішенням розрахунків коригування кількісних та вартісних показників до податкових накладних ТОВ СП Рисоіл Термінал, у СЕА ПДВ в повному обсязі.

Таким чином, ДПС України не реалізовано завершення судового процесу у даній справі, оскільки не досягнуто мети задля якої постановлено судове рішення.

Суд зазначає, що Верховний Суд у постановах від 29.09.2021 № 160/3660/20 та від 16.12.2021 № 1640/3029/18 (№ К/9901/1.2531/19) зазначив, що неправильне обрахування ?Перевищення призводить до втрати ліміту з ПДВ у платника.

Тобто державними інститутами визнано, що СЕА ПДВ працює з помилками всупереч ПК України, але одночасно з боку ДПС України не вжито відповідних заходів для нормалізації роботи системи. Удосконалення СЕА ПДВ у відповідності до чинних норм ПК України є обов`язком ДПС України, як системного адміністратора.

Відповідно до статей 1 та 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини:» (метою цього Закону є впровадження в українське судочинство та адміністративну практику; європейських стандартів прав людини) суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду. з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява №29979/04) Європейський Суд з прав людини, аналізуючи відповідність мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, пункт 74, «Тошкуца та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, пункт 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 119).

Водночас, посилання відповідача на відсутність порядку/можливості внесення у СЕА ПДВ розрахунків коригування позивача не є підставою для не здійснення такого обов`язку, оскільки у протилежному випадку це є порушенням суб`єктом владних повноважень принципу захисту обґрунтованих сподівань (reasonable expectations), який тісно пов`язаний із принципом юридичної визначеності (legal certainty), і є невід`ємним елементом принципу правової держави та верховенства права.

Сутність принципу правової визначеності Європейський суд визначив як забезпечення передбачуваності ситуації та правовідносин у сферах, що регулюються, цей принцип не дозволяє державі посилатись на відсутність певного правового акта, який визначає механізм реалізації прав і свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах.

Зміст компетенції органу виконавчої, влади складають його повноваження - певні права та обов`язки органу діяти, вирішуючи коло справ, визначених цією компетенцією.

Таким чином, суд доходить висновку, що рішення суду у повному обсязі не виконано, а тому суд не вбачає підстав для прийняття звіту відповідача та доходить до висновку про встановлення Державній податковій службі України нового строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі № 420/14808/22.

Керуючись статтями 243, 248, 382 КАС України суд,-

УХВАЛИВ:

Встановити Державній податковій службі України новий строк для подання звіту про виконання судового рішення у справі №420/14808/22.

Зобов`язати Державну податкову службу України подати протягом трьох місяців з дати отримання цієї ухвали звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 07.03.2023 року у справі № 420/14808/22 в повному обсязі.

Попередити Державну податкову службу України, що у разі неподання звіту суд розгляне питання про накладення штрафу (у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги до протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Суддя Г.В. Лебедєва