Справа № 380/16981/24
Суддя: Мартинюк Віталій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 рокусправа № 380/16981/24

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мартинюк Віталій Ярославович, розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі - відповідач), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 22.05.2024 року №22089/53-16;

зобов`язати призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позовні вимоги позивачем обґрунтовані тим, що органом Пенсійного фонду протиправно не зараховано їй до стажу періоди роботи, які зазначені в спірному рішенні, оскільки вважає, що підстави такого не зарахування є незаконними, та такими, що порушують її права, гарантовані ст. 46 Конституції України. Зазначає, що оскільки в період з 20.10.1988 по 04.09.2004 вона працювала повний робочий день на ВАТ «Веста» і виконувала роботу по формуванню панчішно-шкарпеткових виробів при п`ятиденному робочому тижні, що підтверджується наявними записами в її трудовій книжці, проте відповідачем протиправно було відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, а тому звернулася з позовом до суду.

Відповідач подав суду відзив на позовну заяву, просить відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у ньому та зазначає в тому числі, що арщивачу відмовлено у підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах на Червоноградському виробничому панчішному об`єднанні за Списком №2 на посаді формувальниці у фарбувальному цеху з 20.10.1988 по 04.09.2004, оскільки не стверджується зайнятість її на визначених списками умовах.

У відповіді на відзив позивач здебільшого посилається на ті ж самі обствини, що й у позовній заяві.

Ухвалою суду від 12.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті, давши їм оцінку, суд виходив з наступного.

В матеріалах справи наявна трудова книжка від 04.04.1988 року, з якої убачається, що позивач, зокрема серед іншого, з:

04.04.1988 року прийнята ученицею формувальниці фарбувально-випускного цеху у зазначеному трудовій книжці об`єднанні;

20.10.1988 року присвоєна кваліфікація формувальниці третього розряду;

04.09.1988 року звільнена за згодою сторін (п. 1 ст.36 КЗпП України).

Також, вищезазначений період роботи позивача підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 11.06.2008 №271/06.08 та копією архівної довідки архівного відділу Червоноградської міської ради №823 від 09.11.2023, які наявні в матеріалах справи.

З матеріалів справи, зокрема, із спірного рішення видно, що комісія при Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області розглянула заяву про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 .

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.05.2024 року №22089/53-16 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи відмовлено ОСОБА_1 у підтвердженні стажу роботи на пільгових умовах в Червоноградському виробничому панчішному об`єднанні (ВАТ «ВЕСТА») за Списком №2 на посаді формувальниці у фарбувальному цеху з 20.10.1988 по 04.09.2004, оскільки не стверджується зайнятість заявниці на визначених списками умовах.

В рішенні, зокрема серед іншого, зазначено, що документально не підтверджено (відсутні документи) зайнятість заявниці формуванням панчішно-шкарпетних виробів, не надано документи про переведення на іншу роботу, про роботу з неповним робочим днем чи тижнем, про відпустки без збереження заробітної плати. У витязі з наказу ВАТ «ВЕСТА» від 19.09.1994 №173 «Про результати атестації робочих місць ВАТ «ВЕСТА», який для перевірки не надавався, підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 за посадою формувальниця зайнята формуванням панчішно-шкарпетних виробів. Інших документів про затвердження результатів атестації в ВАТ «ВЕСТА» не долучено.

Будь-яких інших підстав для відмови щодо підтвердження стажу роботи позивача у тексті оскарженого рішення пенсійний орган не виклав.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Змістом спірних правовідносин є рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи від 22.05.2024 року №22089/53-16.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, судом враховано наступні обставини справи та норми чинного законодавства.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 року №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV).

Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч.4 ст.24 Закону №1058-IV).

За змістом положень ст.62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання вимог цієї статті постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Відповідно до п.20 цього Порядку, у тих випадках, коли у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, установлені для окремих категорій, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств та організацій. У довідці повинно бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, та результати проведення атестації робочих місць на підприємстві.

Крім того, загальний порядок ведення трудових книжок регулювався Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 №162 (чинною на час набуття позивачем трудового стажу у спірних періодах) (далі - Інструкція №162) та Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженої наказом Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.93 №58, яка діяла після втрати чинності Інструкції №162 (далі - Інструкція №58).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції №162 та п.1.1 Інструкції №58, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Враховуючи наведене, суд зазначає, що стаж роботи позивача підтверджується трудовою книжкою від 04.04.1988 року, яка є основними документами у відповідності до ст.62 Закону №1788-ХІІ та вищевказаних Інструкцій №162 та №58.

Окрім того, вищезазначений стаж позивача підтверджується довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів від 11.06.2008 №271/06.08, яка видана ОСОБА_1 про те, що вона працювала повний робочий день на ВАТ «Веста» і за період з 20.10.1988 року по 04.09.2004 року, що становить 15 років 10 місяців 14 днів та виконувала роботу по формуванню панчішно-шкарпеткових виробів при п`ятиденному робочому тижні за професією, формувальниця, зайнята формуванням панчішно-шкарпеткових виробів, що передбачена Списком №2 розділ ХХ підрозділ 1а,п.2210200а-19373 код КП Д-003-95, підстава Список №2, затверджений Постановою Кабінету Міністрів України №162 від 11.03.1994 року.

Також, як вже вище зазначено, стаж роботи позивача зазначений в архівній довідці архівного відділу Червоноградської міської ради №823 від 09.11.2023 відповідає записам трудової книжки від 04.04.1988 року.

Суд зауважує, що відповідачем у спірному рішенні не заперечується, що згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_1 від 04.04.1988 ОСОБА_2 працювала з 04.04.1988 по 04.09.2004 учнем формувальниці, формувальницею фарбувально-оздоблюваного цеху в Червоноградському виробничому панчішному об`єднанні, згодом ВАТ «ВЕСТА», а згідно витягу з наказу від 19.09.1994 №173 «Про результати атестації робочих місць ВАТ «ВЕСТА» підтверджено право позивача на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2 за посадою формувальниця зайнята формуванням панчішно-шкарпетних виробів.

При цьому, щодо твердження відповідачем у вказаному рішенні про те, що документально не підтверджено зайнятість заявниці формуванням панчішно-шкарпетних виробів, не надано документів про переведення на іншу роботу, про роботу з неповним робочим днем чи тижнем, про відпустки без збереження заробітної плати та те, що інших документів про затвердження результатів атестації у ВАТ «ВЕСТА» не долучено, судом не беруться до уваги, оскільки стаж роботи позивача, як вже вище встановлено судом, підтверджується трудовою книжкою від 04.04.1988 року, яка є основними документами у відповідності до ст.62 Закону №1788-ХІІ.

Крім того, суд зазначає, що відповідальність за швидке та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації (п.4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442).

Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивач не може бути позбавлений соціальної захищеності та пенсійного страхового (пільгового) стажу за час роботи, зазначеного у трудовій книжці, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не подано належних доказів правомірності відмови позивачу у призначені пенсії за віком.

Згідно з п.3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії). Такий критерій правомірності відповідачами дотриманий не був.

З огляду на викладене, спірне рішення є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки не відповідає критерію обгрунтованості.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то така є передчасною та задоволенню не підлягає, оскільки відповідач ще не ухвалював рішення щодо зарахування позивачу до пільгового стажу періоди її роботи (з 20.10.1988 по 04.09.2004), а тому відсутні підстави вважати, що права позивача у зазначеній частині будуть порушені.

Відтак, у задоволенні позову в цій частині слід відмовити.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково.

При цьому, суд, у відповідності до ч.2 ст.9 КАС України, вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача щодо підтвердження стажу її роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Що стосується судових витрат, то, у відповідності до вимог ст.139 КАС України, такі підлягають стягненню на користь позивача пропорційно задоволених вимог.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 139, 241-246, 250, підп.15.5 п.15 Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково та вийти за межі позовних вимог.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 22.05.2024 року №22089/53-16 про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи ОСОБА_1 .

В іншій частині у задоволенні позову відмовити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) щодо підтвердження стажу її роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах на підставі п.2 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням правової оцінки, наданої судом.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяМартинюк Віталій Ярославович