Справа № 420/29246/23
Суддя: Градовський Ю.М.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/29246/23
Перша інстанція: суддя Харченко Ю.В.

Судова колегія П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

Головуючого: Градовського Ю.М.

суддів: Турецької І.О.,

Шеметенко Л.П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024р. по справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2023р. ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ГУ ДПС в Одеській області, ДПС України, у якому просила:

- визнати протиправними та скасувати рішення Комісії регіонального рівня питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН ГУ ДПС в Одеській області про відмову у реєстрації податкових накладних, а саме: №9283212/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №1 від 8.07.2023р.; №9283213/ від 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №3 від 8.07.2023р.; №9283220/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №4 від 8.07.2023р.; №9283209/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №5 від 8.07.2023р.; №9283210/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №6 від 8.07.2023р.; №9283221/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №8 від 8.07.2023р.; №9283215/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №9 від 15.07.2023р.; №9283215/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №9 від 15.07.2023р.; №9283211/ від 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №10 від 15.07.2023р.; №9283211/ від 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №11 від 15.07.2023р.; №9283219/ вiд 1.08.2023р. в про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №12 від 15.07.2023р.; №9283216/ вiд 1.08.2023р. в про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №13 від 15.07.2023р.; №9283214/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №15 від 15.07.2023р.; №9283217/ від 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №16 від 15.07.2023р.;

- зобов`язати ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні, а саме: податкову накладну №1 від 8.07.2023р., податкову накладну №3 від 8.07.2023р., податкову накладну №4 від 8.07.2023р., податкову накладну №5 від 8.07.2023р., податкову накладну №6 від 8.07.2023р., податкову накладну №8 від 8.07.2023р., податкову накладну №9 від 15.07.2023р., податкову накладну №10 від 15.07.2023р., податкову накладну №11 від 15.07.2023р., податкову накладну №12 від 15.07.2023р., податкову накладну №13 від 15.07.2023р., податкову накладну №15 від 15.07.2023р., податкову накладну №16 від 15.07.2023р., складених ФОП ОСОБА_1 , за датою фактичного подання. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що за результатами здійснення господарських операцій нею сформовано та направлено на реєстрацію у ЄРПН, податкові накладні: за №1 від 8.07.2023р., за №3 від 8.07.2023р., за №4 від 8.07.2023р., за №5 від 8.07.2023р., за №6 від 8.07.2023р., за №8 від 8.07.2023р., за №9 від 15.07.2023р., за №10 від 15.07.2023р., за №11 від 15.07.2023р., за №12 від 15.07.2023р., за №13 від 15.07.2023р., за №15 від 15.07.2023р., за №16 від 15.07.2023р..

Проте, реєстрацію зазначених податкових накладних було зупинено, запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК.

На виконання цієї пропозиції позивачка надала пояснення щодо зупинених податкових накладних разом із відповідними документами.

Однак, контролюючим органом прийнято оскаржувані рішення про відмову в реєстрації податкових накладних в ЄРПН.

Позивачка зазначила, що у вказаних рішеннях податкового органу формально перелічені загальні підстави, тобто лише процитовано норму законодавства без будь-якої конкретизації обставин справи, зокрема, посилання на конкретний документ, якій складений з порушенням законодавства та з яким саме порушенням він складений. Натомість, надіслані позивачу квитанції містять вимоги щодо надання пояснень, та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Відповідачем безпідставно у рішеннях зазначено "відсутні пояснення та копії документів щодо реальності здійснення фінансово-господарських операцій з придбання та реалізації по кодах УКТЗЕД, зазначених у наданій Таблиці даних платника податків", так як є беззаперечні докази приймання вказаних документів в електронному виді.

Також позивачка вказала, в оскаржуваних рішеннях не зазначено, які вимоги законодавства порушено при складанні документів, та яких саме конкретно документів не вистачає для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Окрім того, ФОП ОСОБА_1 , також, вказано на те, що нею надсилалися первинні документи, що підтверджували реальність здійснення господарської операції та правомірність складання податкових накладних. Первинні документи, які надані позивачем до ДПІ були оформлені в рамках господарських відносин, копії яких надані відповідачу для прийняття рішення щодо реєстрації податкових накладних, складені у відповідності до вимог законодавства, та є первинними документами, які засвідчують факт реального виконання позивачем з його контрагентами господарських зобов`язань.

Посилаючись на вказане просила позов задовольнити.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024р. адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними та скасовано рішення Комісії регіонального рівня питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ГУ ДПС в Одеській області про відмову у реєстрації податкових накладних, а саме: №9283212/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №1 від 8.07.2023р.; №9283213/ від 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №3 від 8.07.2023р.; №9283220/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №4 від 8.07.2023р.; №9283209/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №5 від 8.07.2023р.; №9283210/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №6 від 8.07.2023р.; №9283221/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №8 від 8.07.2023р.; №9283215/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №9 від 15.07.2023р.; №9283215/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №9 від 15.07.2023р.; №9283211/ від 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №10 від 15.07.2023р.; №9283211/ від 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №11 від 15.07.2023р.; №9283219/ вiд 1.08.2023р. в про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №12 від 15.07.2023р.; №9283216/ вiд 1.08.2023р. в про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №13 від 15.07.2023р.; №9283214/ вiд 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №15 від 15.07.2023р.; №9283217/ від 1.08.2023р. про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкової накладної №16 від 15.07.2023р..

Зобов`язано ДПС України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкові накладні, а саме: податкову накладну №1 від 8.07.2023р., податкову накладну №3 від 8.07.2023р., податкову накладну №4 від 8.07.2023р., податкову накладну №5 від 8.07.2023р., податкову накладну №6 від 8.07.2023р., податкову накладну №8 від 8.07.2023р., податкову накладну №9 від 15.07.2023р., податкову накладну №10 від 15.07.2023р., податкову накладну №11 від 15.07.2023р., податкову накладну №12 від 15.07.2023р., податкову накладну №13 від 15.07.2023р., податкову накладну №15 від 15.07.2023р., податкову накладну №16 від 15.07.2023р., складених ФОП ОСОБА_1 , за датою фактичного подання.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Одеській області на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 17 446грн..

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ДПС України на користь ФОП ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 17 446грн..

Не погодившись із даним судовим рішенням, ГУ ДПС в Одеській області подало апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду скасувати та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні адміністративного позову.

Судова колегія вважає, що у відповідності до п.1 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційну скаргу можливо розглянути в порядку письмового провадження, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку про залишення скарги без задоволення, а рішення суду без змін, з наступних підстав.

Відповідно до ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи адміністративний позов, суд першої інстанції виходив з того, що ФОП ОСОБА_1 було надано усі необхідні для реєстрації податкових накладних первинні документи податкового та бухгалтерського обліку, які підтверджують реальність господарських операцій, проте, податковим органом не надано належної оцінки цим первинним документам, що і стало помилковою підставою для прийняття рішень про відмову в реєстрації спірних податкових накладних в ЄРПН.

Вирішуючи спір судова колегія вважає, що суд першої інстанції повно та об`єктивно дослідив обставини по справі, надані докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Так, судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного розгляду, що ОСОБА_1 зареєстрована в якості ФОП, про що зроблено запис в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 8.04.2011р. номер запису: 0008313. Основними видами діяльності позивачки є: 47.59 Роздрібна торгівля меблями, освітлювальним приладдям та іншими товарами для дому в спеціалізованих магазинах (основний) 47.54 Роздрібна торгівля побутовими електротоварами в спеціалізованих магазинах 47.53 Роздрібна торгівля килимами, килимовими виробами, покриттям для стін і підлоги в спеціалізованих магазинах 47.52 Роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах 49.41 Вантажний автомобільний транспорт 52.29 Інша допоміжна діяльність у сфері транспорту 77.12 Надання в оренду вантажних автомобілів.

1.07.2023р. між ФОП ОСОБА_1 (надалі - Орендодавець) та ТОВ «НЕО-ТРАНС» (надалі - Орендар) було укладено Договір оренди транспортного засобу з екіпажем за №176-НТ-П.

Із договору оренди транспортного засобу з екіпажем, укладеним між ФОП ОСОБА_1 і ТОВ «НЕО ТРАНС», вбачається, що: екіпаж-один (два) водія, які мають відповідну кваліфікацію, водійське посвідчення категорії СЕ, С1, С досвід керування вантажним транспортним засобами за такими категоріями не менше двох років та здійснюють виконання завдання з управління та технічної експлуатації транспортного засобу.

Згідно умов вказаного Договору від 1.07.2023р. за №176-НТ-П Орендодавець передає в тимчасове користування Орендарю транспортний засіб з Екіпажем для використання відповідно до потреб Орендаря, а також надає Орендарю своїми силами послуги з управління транспортним засобом та його технічної експлуатації.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ФОП ОСОБА_1 укладено з екіпажем автомобілів цивільно-правові договори про надання послуг з організації перевезення відправлень, а саме:

- цивільно-правовий договір за №03/23 з фізичною особою (водій) ОСОБА_2 від 1.07.2023р.;

- цивільно-правовий договір за №01/23 з фізичною особою (водій) ОСОБА_3 від 1.07.2023р.;

- цивільно-правовий договір за №05/23 з фізичною особою (водій) ОСОБА_4 від 1.07.2023р.;

- цивільно-правовий договір за №07/23 з фізичною особою (водій) ОСОБА_5 від 1.07.2023р.;

- цивільно-правовий договір за №04/23 з фізичною особою (водій) ОСОБА_6 від 1.07.2023р.;

- цивільно-правовий договір за №09/23 з фізичною особою (водій) ОСОБА_7 від 1.07.2023р..

Також, ОСОБА_1 для здійснення своєї господарської діяльності орендує транспортні засоби (надалі т.з.), а саме за договором оренди автомобіля №07/2023 від 1.07.2023р.:

- транспортний засіб марки VOIVO FH 420 д.н.з. НОМЕР_1 , напівпричіп SCHMITZ д.н.з. НОМЕР_2 ;

- транспортний засіб марки IVEКО д.н.з. НОМЕР_3 , напівпричіп марка GNIOTPOL д.н.з. НОМЕР_4 ;

- транспортний засіб марки VOIVO FH 460 д.н.з. НОМЕР_5 , напівпричіп марка KRONE д.н.з. НОМЕР_6 .

За договором оренди автомобіля №08/2023 від 1.07.2023р.:

- транспортний засіб марки VOIVO FH 420 д.н.з. НОМЕР_7 , напівпричіп марка WECON д.н.з. НОМЕР_8 ;

- транспортний засіб марки VOIVO FM 500 д.н.з. НОМЕР_9 , марка напівпричіп GNIOTPOL д.н.з НОМЕР_10 ;

- транспортний засіб марки VOIVO FH 420, д.н.з. НОМЕР_11 , марка напівпричіп WECON д.н.з. НОМЕР_12 ;

- транспортний засіб марки SCANIA R410 д.н.з. НОМЕР_13 , напівпричіп марка KRONE НОМЕР_14 .

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_15 для здійснення господарської діяльності у власності позивачки ОСОБА_1 знаходиться автотранспорт марки Scania R420 д.н.з. НОМЕР_16 , та сідловий тягач марки VLUR4X88.

На виконання приписів податкового законодавства та відповідно до Акту виконаних робіт згідно договору від 1.07.2023р. за №176-НТ-П. були складені податкові накладні від 8.07.2023р. за №1, №3, №4, №5, №6, №8, та від 15.07.2023р. за №9, №10, №11, №12, №13, №15, №16, та направлені до податкового органу для реєстрації в ЄРПН.

Проте, позивачкою отримано квитанції за №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, №, № від 24.07.2023р., відповідно до яких: «ДОКУМЕНТ ПРИЙНЯТО. РЕЄСТРАЦІЯ ЗУПИНЕНА. Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкових накладних №1, № 3, № 4, № 5, №6, № 8 від 08.07.2023 року, та № 9, № 10, №11, № 12, № 13, № 15, № 16 від 15.07.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 77.12, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».

На виконання приписів вказаних квитанцій, 26.07.2023р. ФОП ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку було направлено повідомлення до ГУ ДПС в Одеській області про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних №1, №3, №4, №5, №6, №8 від 8.07.2023р., та за №9, №10, №11, №12, №13, №15, №16 від 15.07.2023р., реєстрацію яких було зупинено. При цьому, до повідомлень позивачкою було додано: договір оренди транспортного засобу з екіпажем №176-НТ-П від 1.07.2023р.; витяг №011 з реєстру платників податку на додану вартість (надалі - ПДВ); договори оренди автомобілів №03/2023, №07/2023, №08/2023 від 1.07.2023р.; договори з екіпажем автотранспорту, цивільно-правові договори №08/23, №07/23; №02/23; №05/23; №01/23; №03/23; №03/23; №04/23; №09/23; №06/23; повідомлення про прийняття працівників на роботу/укладення контракту відповідно до цивільно-правового договору від 2.08.2023р.; відомості на виплату (екіпажу автотранспорту) винагороди по ЦПД за липень 2023р.; повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність від 19.07.2023р.; а також Акти виконаних робіт.

Однак, 1.08.2023р. Комісією регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної, що діє у складі ГУ ДПС в Одеській області, були прийняті рішення за №9283212/, за №9283213/, за №9283220/, за №9283209/, за №9283210/, за №9283221/, за №9283215/, за №9283215/, за №9283211/, за №9283211/, за №9283219/, за №9283216/, за №9283214/, за №9283217/ про відмову в реєстрації в ЄРПН податкових накладних №1, №3, №4, №5, №6, №8 від 8.07.2023р., та №9, №10, №11, №12, №13, №15, №16 від 15.07.2023р., у зв`язку з наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства. Додаткова інформація: «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

Не погоджуючись із вищевказаними рішеннями Комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної, ФОП ОСОБА_1 засобами електронного зв`язку було подано скарги до ДПС України на вищевказані рішення комісії регіонального рівня з питань зупинення реєстрації податкової накладної, що діє у складі ГУ ДПС в Одеській області, проте, вказані скарги залишено без задоволення, а рішення без змін.

Не погодившись із вищезазначеними рішеннями податкового органу та вважаючи, що до податкового органу позивачем надано повний та вичерпний перелік документів, який відображає усі аспекти господарської операції між ФОП та його контрагентом, позивачка звернулася із відповідним позовом в суд.

Перевіряючи правомірність прийняття оскаржуваного рішення податкового органу, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує його протиправність та скасування, судова колегія виходить з наступного.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями п.201.1 ст.201 ПК України встановлено, що на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Приписами п.201.10. ст.201 ПК України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених п.201.1 цієї статті та/або п.192.1 ст.192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до п.201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

В свою чергу положення п.201.16. ст.201 ПК України визначають, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена у порядку, визначеному КМУ.

Відповідно до п.п.10,11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою КМУ №1165 від 11.12.2019р., (далі Порядок №1165) у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються:

1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування;

2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку;

3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів відповідно до Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Мінфіну від 12 грудня 2019р. № 520.

Відповідно до п.п.4,5 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних /розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженому наказом Мінфіну 12 грудня 2019р. №520 (далі - Порядок №520) у разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно до п.п.9,11 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядає комісія регіонального рівня. Комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Верховний Суд за результатами аналізу наведених норм у постановах від 18 листопада 2021р. у справі № 380/3498/20, від 20 січня 2022р. у справі № 140/4162/21 дійшов висновку, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

При цьому, як підтверджується змістом п.5 Порядку №520, передбачений цим пунктом перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, не є вичерпним.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку №520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

У постанові від 3 листопада 2021р. у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Як вбачається із матеріалів справи, що у квитанціях, якими ФОП ОСОБА_1 повідомлено про зупинення реєстрації спірних податкових накладних з підстав: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 № 1165 (зі змінами), реєстрація податкових накладних №1, № 3, № 4, № 5, №6, № 8 від 08.07.2023 року, та № 9, № 10, №11, № 12, № 13, № 15, № 16 від 15.07.2023 року в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 77.12, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку). Додатково запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних», проте в цих квитанціях не вказано конкретного переліку документів, які необхідно надати платнику податків.

Згідно із пунктом 6 Порядку №520 письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній / розрахунку коригування. Платник податку має право подати письмові пояснення та копії документів до декількох податкових накладних / розрахунків коригування, якщо такі податкові накладні / розрахунки коригування складено на одного отримувача - платника податку за одним і тим самим договором або якщо в таких податкових накладних / розрахунках коригування відображено однотипні операції (з однаковими кодами товарів згідно з Українською класифікацією товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) або кодами послуг згідно з Державним класифікатором продукції та послуг (ДКПП)).

Як вбачається із матеріалів справи, що підставою для зупинення реєстрації податкових накладних слугувало те, що обсяг постачання товару/послуги 77.12, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 Порядку).

Апеляційний суд зазначає, що зупинення реєстрації ПН/РК за п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій відбувається у разі одночасного дотримання трьох умов: відсутність товару в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товару, що на постійній основі постачається; обсяг постачання дорівнює або перевищує товарні залишки; переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному веб-сайті ДПС.

Отже, у разі зупинення реєстрації податкових накладних на підставі п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю діяльності юридичної особи, вказавши які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.

Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду від 27 січня 2022р. по справі за №380/2365/21. Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду, що на виконання вимог цієї норми ФОП ОСОБА_1 направлено до податкового органу відповідні пояснення разом із належними документами на підтвердження операцій із контрагентом. Необхідно звернути увагу на те, що податковий орган у своїх квитанціях не конкретизував саме які документи позивачка мала надати йому, а після отримання, наданих позивачкою документів, ніяких додаткових документів від позивачки не вимагав.

Як вбачається із оскаржуваних рішень, податковий орган відмовив ФОП ОСОБА_1 в реєстрації податкових накладних з підстав: «наданням платником податку копій документів, складених із порушенням законодавства». В графі додаткова інформація зазначено: «первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури / інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявних типових форм та галузевої специфіки, накладні».

Водночас, судова колегія зазначає, що саме лише зазначення про складання документів із порушенням та/або відсутність документів не є достатньою та законною підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, оскільки контролюючий орган має зазначити об`єктивні обставини, які перешкоджають реєстрації податкової накладної з урахуванням відсутності таких документів, при цьому надана оцінка тим документам, що фактично подано платником податку.

Натомість, позивачем на спростування обставин, зазначених у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних, надало пояснення та відповідні первинні та бухгалтерські документи.

При цьому, судова колегія вважає, що надані позивачем до суду первинні документи доводять відсутність підстав для відмови у реєстрації спірних податкових накладних.

Що стосується посилань податкового органу в апеляційній скарзі на те, що серед документів, наданих позивачкою до повідомлень, відсутні всі документи, які б підтверджували здійснення господарської операції між контрагентами, зокрема договори, додатки до договорів, специфікації, замовлення, банківські виписки, платіжні інструкції, оборотно-сальдові відомості тощо. Крім того, Акти виконаних робіт, надані до контролюючого органу, не містять печатки Замовника ТОВ «НЕО-ТРАНС», тим самим податковий орган вважає, що документи, які були направлені до контролюючого органу, є сумнівними та ймовірно складені з порушенням чинного законодавства, то судова колегія зазначає, що приймаючи рішення про реєстрацію податкових накладних, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду в цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкових накладних, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 7.12.2022р. по справі за №500/2237/20.

Також, надаючи правову оцінку прийнятому відповідачем рішенню про відмову у реєстрації податкових накладних, апеляційний суд вкотре зазначає про те, що контролюючий орган визначив лише загальні підстави прийняття такого рішення, не зазначивши конкретної інформації щодо причин та підстав його прийняття.

На вирішення питання щодо правомірності оскаржуваних рішень про відмову у реєстрації податкових накладних впливає й той факти, що недотримання податковим органом вимог законодавства на етапі зупинення реєстрації щодо оформлення квитанції прямо вказує на те, що рішення, яке прийняте на наступному етапі, тобто рішення Комісії про відмову у реєстрації ПН, теж не є законним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 22.07.2019р. у справі за №815/2985/18, від 10.04.2020р. у справі за №819/330/18, висновки якого, в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Отже, контролюючий орган не довів обґрунтованості відмови позивачу у реєстрації податкових накладних від 8.07.2023р. за №1, №3, №4, №5, №6, №8, та від 15.07.2023р. за №9, №10, №11, №12, №13, №15, №16.

Під час розгляду даної справи, позивачкою, на підтвердження своїх тверджень, були надані відповідні докази та документи, а саме ті документи, які товариством було надано ДПС при подачі спірної податкової накладної.

Розглянувши надані документи, судова колегія вважає, що позивачкою було надано до податкового органу: весь перелік первинних документів на підтвердження реальності господарських операцій та у податкового органу при дослідженні вказаних документів не виникало питань щодо їх оформлення чи фіктивності, а також надані документи повністю спростовують доводи податкового органу зазначені в апеляційній скарзі.

При цьому, судова колегія звертає увагу, що окрім доводів щодо скасування судового рішення першої інстанції, податковим органом не надано жодного відповідного і належного доказу.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення адміністративного позову ФОП ОСОБА_1 та скасування оскаржуваних рішень податкового органу про відмову у реєстрації податкових накладних, оскільки позивачкою надано усі необхідні документи, які підтверджують факт здійснення господарських операцій за поданими податковими накладними, а податковим органом не доведено протилежне.

Окрім того, під час дослідження матеріалів справи судовою колегією встановлено, що позивачкою подавались до податкового органу аналогічні податкові накладні за тим же договором та з таким же пакетом документів та такі накладні були прийняті податковим органом та зареєстровані в ЄРПН.

Що стосується доводів апелянта про те, що акти виконаних робіт, які були надані до контролюючого органу, не містять печатки Замовника ТОВ «НЕО-ТРАНС», то судова колегія зазначає, що вказані доводи спростовуються матеріалами справи.

Апеляційний суд також враховує, що Верховний Суд неодноразово, зокрема, у постановах від 12 листопада 2019р. у справі за №816/2183/18, від 18 лютого 2020р. у справі за №360/1776/19, від 27 квітня 2020р. у справі за №360/1050/19, від 18 червня 2020р. у справі за №824/245/19-а та ряді інших наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу.

Також, судова колегія вважає за необхідне зазначити, що в своїй судовій практиці Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п.120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п.128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява №21151/04, п.72, від 8 квітня 2008р., і «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява №10373/05, п.51, від 15 вересня 2009р.). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п.74, від 20 травня 2010р., і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п.37, від 25 листопада 2008р.) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п.128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п.119).

Крім того, Резолюцією Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977р. урядам держав-членів рекомендовано керуватися у своєму праві й адміністративній практиці принципами, які наводяться у додатку до цієї резолюції.

Ці принципи застосовуються для захисту осіб, як фізичних, так і юридичних, в адміністративних процедурах відносно будь-яких індивідуальних заходів або рішень, які були прийняті в ході здійснення публічної влади і які за своїм характером безпосередньо впливають на їхні права, свободи або інтереси (адміністративні акти).

В ході реалізації цих принципів слід ураховувати належним чином вимоги щодо належного та ефективного управління, а також інтереси третіх сторін та основні публічні інтереси. У випадках, коли вимоги зумовлюють необхідність внесення змін або вилучення одного чи більше принципів у конкретних випадках або в специфічних сферах публічної адміністрації, слід докласти всіх можливих зусиль, відповідно до фундаментальних цілей цієї резолюції, для досягнення якомога вищого ступеня справедливості.

Такими принципами, згідно з Додатком до Резолюції, зокрема, є:

- право бути вислуханим, що означає, що щодо будь-якого адміністративного акту, який за своїм характером може несприятливо впливати на права, свободи або інтереси особи, така особа може пред`явити факти й аргументи та, у відповідних випадках, докази, що будуть ураховані адміністративним органом;

- виклад мотивів, що означає, що якщо адміністративний акт є таким, що за своїм характером несприятливо впливає на права, свободи або інтереси особи, така особа отримує інформацію про мотиви, на яких він ґрунтується. Інформація про мотиви зазначається в акті або передається відповідній особі, за її запитом, у письмовій формі протягом розумного строку.

Враховуючи вищенаведене, судова колегія вважає, що дії податкового органу по прийняттю спірних рішень, в яких не наведено мотиви його ухвалення свідчать про порушення відповідачем як принципу належного урядування, так і принципів, закріплених в Резолюції Комітету Міністрів Ради Європи 77 (31) від 28.09.1977р., а також свідчать про непрозорість та непередбачуваність дій відповідача, що перешкоджають можливості платника податків планувати в подальшому свою господарську діяльність.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У контексті оцінки доводів позовної заяви та апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

В доводах апеляційної скарги апелянт посилався на неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права. На думку судової колегії, викладені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи по суті.

За таких обставин, судова колегія вважає, що рішення суду ухвалено з додержанням норм процесуального та матеріального права, а тому не вбачає підстав для його скасування.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.246,315,316 КАС України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС в Одеській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024р. залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий: Ю.М. Градовський

Судді: І.О. Турецька

Л.П. Шеметенко