Справа № 200/4578/24
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року Справа№200/4578/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У липні 2024 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі ГУ ПФУ, відповідач), в якому просить: - визнати протиправною бездіяльність щодо не поновлення щомісячних страхових виплат на заяву від 08.05.2024; - зобов`язати поновити нарахування і виплату щомісячних страхових виплат з 01.07.2014.

На обґрунтування позову ОСОБА_1 посилається на те, що він звернувся до відповідача 08.05.2024 з заявою щодо поновлення виплати регресу, але станом на день подання позову відповідач не поновлює регрес.

Відповідач надав відзив на адміністративний позов, яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що ОСОБА_1 засобами вебпорталу Пенсійного фонду України звернувся до Головного управління із заявою від 08.05.2024 №114914 (тип звернення «Інше щодо страхових виплат», вид операції «Продовження з тим же відсотком втрати працездатності»). На момент подання заяви ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні як отримувач страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання на обліку не перебував, справа передавальним актом від виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області до Головного управління не передавалась. Також посилається на те, що відповідно до ч.1 постанови Кабінету міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 №637, призначення та продовження страхових виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про облік внутрішньо переміщених осіб" від 01.10.2014 р. № 509, були направлені запити для отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо підтвердження (або скасування) дійсності довідки від 14.09.2017 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , а саме листи до управління соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації від 21.06.2024 № 0800-0204-6/53020 та від 02.07.2024 0800-0204-6/55854. На лист від 21.06.2024 № 0800-0204-6/53020 було отримано відповідь листом від 25.06.2024 № 466, в якій зазначено, що не можливо надати інформацію щодо громадянина ОСОБА_1 ,, який не оформлював довідку ВПО в УСЗН Бердянської РДА. У зв`язку із відсутністю даних, необхідних для нарахування страхової виплати, Головним управлінням було направлено запит до ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 10.05.2024 № 0800-0312/39991, оскільки за наявною інформацією, отриманою з ЄІАС, потерпілий обліковувався як отримувач страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання в Донецькій області. На вищезазначений лист було отримано наступну інформацію: «Згідно інформації АС «Реєстр потерпілих» ОСОБА_1 перебував на постійному обліку у Макіївському міському відділенні у Гірницькому районі управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з 17.06.2008 та отримував щомісячні страхові виплати згідно довідки МСЕК сер.ДОН-04 №051416 від 11.06.2008, якою потерпілому було встановлено 40% втрати професійної працездатності безстроково. По лютий 2017 року потерпілий отримував щомісячні страхові виплати як внутрішньо переміщена особа в управлінні виконавчої дирекції ФСС України в Запорізькій області. Точна дата та причина припинення виплат невідомі. З березня 2017 року ОСОБА_1 за продовженням раніше призначених виплат як внутрішньо переміщена особа не звертався. Розмір щомісячних страхових виплат потерпілого з 01.03.2017 становив 3714,88 грн (три тисячі сімсот чотирнадцять грн 88 коп.).» Також відповідач посилається на пропуск позивачем строку звернення до суду. Зазначає, що позивач звернувся з заявою від 08.05.2024 року до відповідача на яку було надано відповідь, потім звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів 05.07.2024, не пропустивши строк звернення до адміністративного суду, але в позовній заяві просить суд поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з 01.07.2014 року, що суперечить нормам ст. 122 КАС України. Крім того, відповідач зазначає, що позивач вже звертався до суду з позовом з таким самим предметом спору, відмінність полягає лише в тому, що в даній справі позивач перефразував позовні вимоги. У справі № 200/77/24 ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій, у якому просив, крім іншого зобов`язати поновити нарахування та виплату щомісячних страхових виплат з дати припинення та виплатити заборгованість з дати припинення. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11.03.2024 року у справі № 200/77/24, у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій відмовлено. Вважає, що підставою звернення позивача до суду як у справі № 200/77/24 так і у справі № 200/4578/24 слугувало те, що відповідачем, на думку позивача, не здійснено поновлення позивачеві нарахування та виплату щомісячних страхових виплат. Посилається на те, що існує таке, що набрало законної сили рішення з того самого спору і між тими самими сторонами, про той самий предмет, що, в свою чергу, відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України є підставою для закриття провадження у справі.

Ухвалою суду від 11 липня 2024 року суддею прийнято позовну заяву до розгляду і відкрити провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), витребувано докази.

Ухвалою суду від 13.09.2024 відмовлено в задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про залишення позовної заяви без розгляду та закриття провадження у справі.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши повідомлені сторонами обставини, дійшов наступних висновків.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України НОМЕР_1 , виданого 13.09.2001.

До суду надана копія довідки від 14 вересня 2017 року № /22819 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, за якою ОСОБА_1 перемістився з м. Макіївка до м. Бердянськ, Запорізької області.

Відповідно до виписки з акта огляду МСЕК серія ДОН-05 № 162703 від 11.06.2008 позивачу встановлено третю групу інвалідності у зв`язку із професійним захворюванням.

Згідно з копією довідки МСЕК серія ДОН-04 № 051416 від 11.06.2008 про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги установлено, що позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 40 %.

Позивач надав до суду копію листа ГУ ПФУ від 07.03.2027 № 0800-0902-7/20207 «Щодо виконання ухвали суду», в якому повідомлено суд, позивача, представника позивача про те, що ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 08.02.2024 у справі №200/77 24 від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області витребувано відомості відносно ОСОБА_1 з Централізовано інформаційно-аналітичної системи, переданої фондом, за період з вересня 2017 року. Зазначено, що інформація по нарахуванню щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 за період з вересня 2017 року по грудень 2022 року ЕІАС відсутня. Зазначено, що з 01.01.2023 року станом 06.03.2024 року ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України не перебуває. Крім того, зазначено, що на вересень 2017 року ОСОБА_1 на обліку в Бердянському відділенні управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Запорізькій області не перебував, оскільки знаходився на обліку в Макіївському відділенні у Гірницькому районі управління виконавчої дирекції фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі № 200/77/24 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання до вчинення певних дій.

Позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою від 08.05.2024 про призначення/перерахування / продовження страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (професійним захворюванням).

Відповідач звернувся до ГУ ПФУ в Донецькій області з листом від 10.05.2024 № 0800-0312-9/39991 «Щодо продовження страхових виплат ОСОБА_1 » в якому зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у зв`язку із зверненням за продовженням страхових виплат ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 (який є внутрішньо переміщеною особою, фактичне місце проживання - м. Бердянськ Запорізької області), просить надати наступну інформацію: - причину припинення щомісячних страхових виплат; - дату припинення щомісячних страхових виплат; - розмір щомісячної страхової виплати на момент припинення; - дані про встановлення інвалідності та ступеня втрати професійної працездатності, а саме: дату, з якої встановлено втрату професійної працездатності, відсоток втрати професійної працездатності, термін, на який встановлено втрату професійної працездатності, дату переогляду.

ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 16.05.2024 № 0500-0216-9/49133 повідомлено відповідача на лист № 0800-0312-9/39991 від 10.05.2024 про те, що згідно інформації АС «Реєстр потерпілих» ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) перебував на постійному обліку у Макіївському міському відділенні у Гірницькому районі управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з 17.06.2008 та отримував щомісячні страхові виплати згідно довідки МСЕК сер.ДОН-04 №051416 від 11.06.2008, якою потерпілому було встановлено 40% втрати професійної працездатності безстроково. По лютий 2017 року потерпілий отримував щомісячні страхові виплати як внутрішньо переміщена особа в управлінні виконавчої дирекції ФСС України в Запорізькій області. Точна дата та причина припинення виплат невідомі. З березня 2017 року ОСОБА_1 за продовженням раніше призначених виплат як внутрішньо переміщена особа не звертався.

Відповідач звернувся до Управління соціального захисту населення Бердянської РДА Запорізької області з листом від 21.06.2024 № 0800-0204-6/53020 в якому зазначив, що у зв`язку із набрання чинності з 30 серпня 2019 року постанови КМУ від 21.08.2019 № 788 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» надаємо список осіб, які звернулись до нашого відділу за призначенням (відновленням), продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат для отримання інформації з ЄІБДВПО. Додаток: на 1 арк. (список № 142 на 3 особи).

В додатку 1 до цього листа міститься список № 142 від 20.06.2024 щодо трьох осіб, зокрема, щодо ОСОБА_1 , на отримання інформації з ЄІБДВПО для призначення, відновлення та продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) внутрішньо переміщеним особам.

Управління соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області листом від 25.06.2024 № 466 повідомлено ГУ ПФУ в Запорізькій області про те, що на лист від 21.06.2024 № 0800-0204-6/53020 управління соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації надає інформацію щодо внутрішньо переміщених осіб, зазначених у списку. Додатково повідомлено, що не може надати інформацію щодо громадянина ОСОБА_1 , який не оформлював довідку внутрішньо переміщеної особи в цьому управлінні. Оекомендовано звернутися до управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради.

ГУ ПФУ в Запорізькій області листом від 02.07.2024 № 11700-11040/Б-02/8-0800/24 повідомлено позивача про те, що згідно бази даних Пенсійного фонду України засобами вебпорталу він звернувся до Головного управління 08.05.2024 із заявою та документами для нарахування страхових виплат з видом операції «Продовження з тим же відсотком втрати працездатності. За результатами опрацювання звернення встановлено, що актом приймання-передачі від органів Фонду соціального страхування України особова справа до Головного управління не передавалася. Зазначено, що у зв`язку із відсутністю даних, необхідних для нарахування страхової виплати, Головним управлінням було направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом від 10.05.2024 № 0800-0312-9/39991. Роз`яснено, що оскільки, відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 № 637, призначення та продовження страхових виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про облік внутрішньо переміщених осіб" від 01.10.2014 № 509, Головним управлінням додатково робиться запит для отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб (далі - ЄІБДВПО) щодо підтвердження (або скасування) дійсності його довідки від 14.09.2017 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи. Також роз`яснено, що після отримання всіх даних, необхідних для формування особової електронної справи, Головним управлінням буде прийнято відповідне рішення щодо нарахування йому страхових виплат.

Відповідач також звернувся до Управління соціального захисту населення Бердянської РДА Запорізької області з листом від 02.07.2024 № 0800-0204-6/55854, в якому зазначив, що у зв`язку із набрання чинності з 30 серпня 2019 року постанови КМУ від 21.08.2019 року № 788 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України» надає список осіб, які звернулись до нашого відділу за призначенням (відновленням), продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), страхових виплат для отримання інформації з ЄІБДВПО. Додаток: на 2 арк. (список № 148 на 2 особи).

В додатку 1 до цього листа міститься список № 148 від 20.06.2024 щодо двох осіб, зокрема, щодо ОСОБА_1 , на отримання інформації з ЄІБДВПО для призначення, відновлення та продовження виплати пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) внутрішньо переміщеним особам.

Також відповідач надав до суду службову записку від 17.07.2024 № 9683/03-16 в якій зазначено, що ОСОБА_1 засобами вебпорталу Пенсійного фонду України звернувся до Головного управління із заявою від 08.05.2024 №114914 (тип звернення «Інше щодо страхових виплат», вид операції «Продовження з тим же відсотком втрати працездатності»). На момент подання заяви ОСОБА_1 на обліку в Головному управлінні як отримувач страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання на обліку не перебував, справа передавальним актом від виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Запорізькій області до Головного управління не передавалась. Оскільки, відповідно до ч.1 Постанови Кабінету міністрів України «Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам» від 05.11.2014 №637, призначення та продовження страхових виплат внутрішньо переміщеним особам здійснюються за місцем перебування таких осіб на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про облік внутрішньо переміщених осіб" від 01.10.2014 р. № 509, були направлені запити для отримання інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб щодо підтвердження (або скасування) дійсності довідки від 14.09.2017 № про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи ОСОБА_1 , а саме: - листи до управління соціального захисту населення Бердянської районної державної адміністрації від 21.06.2024 № 0800-0204-6/53020 (отримано відповідь листом від 25.06.2024 № 466) та від 02.07.2024 0800-0204-6/55854. Зазначено, що у зв`язку з відсутністю даних по потерпілому для проведення нарахування щомісячних страхових виплат, було направлено запит до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, оскільки за наявною інформацією, отриманою з ЄІАС, потерпілий обліковувався як отримувач страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання в Донецькій області (лист від 10.05.2024 №0800-0312-9/39991), на який отримано інформацію (лист від 16.05.2024 №0500-0216-9/49133). Крім того, щодо довідки про виплати ОСОБА_1 щомісячних грошових сум за період з 01.07.2014 по липень 2024 року повідомлено, що за відсутності в Головному управлінні особової справи потерпілого, таку інформацію надати немає можливості.

Спірні правовідносини виникли з приводу правомірності невиплаті позивачу страхових виплат.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Відповідно до вимог статті 173 Кодексу законів про працю України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до частини першої статті 7 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 № 1706-VII (далі - Закон № 1706-VII) для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам (частина друга статті 7 Закону № 1706-VII).

Згідно з пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1706-VII закони та інші нормативно-правові акти України діють в частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, прийняття законодавцем Закону № 1706-VII спрямоване на встановлення додаткових гарантій дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб, до яких належить і позивач, а не на звуження обсягу їх прав, закріплених в інших законодавчих актах України.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючим громадянам щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, у разі нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, охорони їхнього життя та здоров`я визначає Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 1105-XIV).

Частиною першою статті 46 Закону № 1105-XIV, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що страхові виплати і надання соціальних послуг припиняються: 1) на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови, що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від медичної чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону № 1105-XIV у чинній редакції передбачено, що 1. здійснення страхових виплат і надання соціальних послуг припиняються: 1) якщо потерпілим є особа, якій оформлено документи для виїзду за кордон на постійне проживання/залишення на постійне проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час, протягом якого потерпілий перебуває на державному утриманні, за умови що частка виплати, яка перевищує вартість такого утримання, надається особам, які перебувають на утриманні потерпілого; 3) якщо з`ясувалося, що страхові виплати призначено на підставі документів, які містять неправдиві відомості. Сума витрат на страхові виплати, отримані застрахованим, стягується в судовому порядку; 4) якщо страховий випадок настав внаслідок навмисного наміру заподіяння собі травми; 5) якщо потерпілий ухиляється від реабілітації у сфері охорони здоров`я чи професійної реабілітації або не виконує правил, пов`язаних з установленням чи переглядом обставин страхового випадку, або порушує правила поведінки та встановлений для нього режим, що перешкоджає одужанню; 6) у разі смерті отримувача страхових виплат; 7) у разі добровільної відмови від страхової виплати потерпілим або особами, які мають право на страхові виплати в разі смерті потерпілого; 8) в інших випадках, передбачених законом.

Судом не встановлено передбачених вказаними законодавчими приписами підстав для припинення страхових виплат.

Відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону № 1105-XIV передбачено, що фонд може затримати страхові виплати до з`ясування підстав для виплат, якщо документи про нещасний випадок оформлені з порушенням установлених вимог.

Інших підстав для затримання страхових виплат указаним Законом не передбачено.

Судом не встановлено обставин, які б давали підстави вважати, що документи про нещасний випадок були оформлені з порушенням установлених вимог.

За змістом конституційних норм (статті 113, 116, 117 Конституції України), Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Конституційний Суд України у своїх рішеннях № 20-рп/2011 від 26 грудня 2011 року та № 2-рп-99 від 2 березня 1999 року висловив позицію, згідно з якою Кабінет Міністрів України є органом, який забезпечує проведення державної політики у соціальній сфері, повноважний вживати заходів щодо забезпечення прав і свобод людини і громадянина та проводити політику у сфері соціального захисту.

Конституційне поняття Закон України, на відміну від поняття законодавство України, не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Статтею 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до статті 7 КАС України суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

У разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Отже, у випадку суперечності норм підзаконного акту нормам закону слід застосовувати норми закону, оскільки він має вищу юридичну силу.

При цьому, суд ще раз акцентує свою увагу на тому, що статус внутрішньо переміщеної особи надає особі спеціальні, додаткові права (або "інші права", як це зазначено у ст. 9 Закону № 1706-VII), не звужуючи, між тим, обсяг конституційних прав та свобод особи та створюючи додаткові гарантії їх реалізації, а тому відповідач повинен всіляко сприяти відновленню виплат, гарантованих державою внутрішньо переміщеним особам.

Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначає, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Суханов та Ільченко проти України Європейський суд з прав людини зазначив, що зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Суд зазначив, що стаття 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: "перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою" (параграф 30).

Щодо соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Суд звернув увагу, що першим і найголовнішим правилом статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, що будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету в інтересах суспільства. Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено справедливий баланс між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (параграф 53).

Так, перший пункт передбачає, що позбавлення власності можливе тільки на умовах, передбачених законом, держави мають право здійснювати контроль за використанням майна шляхом введення законів. Більш того, верховенство права, один із основоположних принципів демократичного суспільства, притаманний усім статтям Конвенції. Таким чином, питання, чи було дотримано справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав окремої особи, виникає лише тоді, коли встановлено, що оскаржуване втручання відповідало вимозі законності і не було свавільним (параграф 50).

Відповідно до вимог частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно - правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб.

Суд вважає, що перелік підстав для припинення виплати страхових виплат в Законі закріплено з метою недопущення нецільового використання коштів Фонду, що виділяються на такі виплати, та унеможливлення свавільного втручання органів державної влади у право особи на її отримання.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України), одним з елементів якого є правова визначеність положень законів та інших нормативно-правових актів.

За правовою позицією Конституційного Суду України, викладеною в Рішенні від 22 вересня 2005 року № 5-рп/2005, із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі (абзац другий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).

Верховний Суд у постанові від 25 листопада 2020 року у справі № 234/9296/17 зазначив, що частина перша статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», яка передбачає припинення страхових виплат на весь час проживання потерпілого за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, суперечить частинам першій, другій статті 24, частині третій статті 25, частинам першій, четвертій статті 41, частині першій статті 46, частині першій статті 64 Конституції України, тому суд її не застосовує.

Оскільки позивачу протиправно припинено страхові виплати, суд вважає, що у відповідача не було підстав для не задоволення заяви від 08.05.2024.

Як було встановлено судом у листі ГУ ПФУ в Донецькій області листом від 16.05.2024 № 0500-0216-9/49133 повідомлено по лютий 2017 року позивач отримував щомісячні страхові виплати як внутрішньо переміщена особа в управлінні виконавчої дирекції ФСС України в Запорізькій області. Точна дата та причина припинення виплат невідомі. З березня 2017 року ОСОБА_1 за продовженням раніше призначених виплат як внутрішньо переміщена особа не звертався.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ГУ ПФУ допустило протиправну бездіяльність внаслідок не поновлення щомісячних страхових виплат позивачу за його заявою від 08.05.2024 і не виплачуючи страхові виплати позивачу за період з 01.03.2017.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Крім того, суд зазначає, що приписами ч. 7 ст. 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що якщо потерпілому або особам, які мають право на одержання страхових виплат, з вини уповноваженого органу управління або його територіальних органів своєчасно не призначено або не виплачено суму страхової виплати, ця сума виплачується без обмеження протягом будь-якого строку та підлягає коригуванню у зв`язку з підвищенням цін на споживчі товари та послуги в порядку, встановленому статтею 34 Закону України "Про оплату праці".

Тому встановлений шестимісячний строк звернення до адміністративного суду на ці правовідносини не розповсюджується.

Наведене відповідає правовим висновкам Верховного Суду, які викладені в постанові від 24 січня 2023 року у справі № 200/10176/19-а.

01.01.2023 набув чинності Закон України від 23 вересня 1999 року № 1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (надалі Закон № 1105-XIV), викладений в новій редакції.

Відповідно до ст. 4 Закону № 1105-XIV, уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку є Пенсійний фонд України.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1105-XIV, Фонд соціального страхування України та управління виконавчої дирекції Фонду реорганізовано шляхом їх приєднання до Пенсійного фонду України з 1 січня 2023 року.

Постановою КМУ від 27 грудня 2022 року № 1442 «Питання припинення Фонду соціального страхування України та управлінь виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України» припинено з 1 січня 2023 року, реорганізувавши шляхом приєднання до Пенсійного фонду України, зокрема, управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області.

Постановою КМУ від 29 листопада 2022 року № 1323 «Деякі питання забезпечення здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням» встановлено, що залишки коштів, які утворилися на рахунках виконавчої дирекції Фонду соціального страхування та її робочих органів станом на кінець останнього банківського дня у системі електронних платежів Національного банку у 2022 році, перераховуються власниками рахунків в перший банківський день 2023 року на дохідний рахунок Пенсійного фонду України, відкритий в Державній казначейській службі для обліку коштів загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності і загальнообов`язкового державного соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, з подальшим їх спрямуванням цього ж дня на видатковий рахунок Пенсійного фонду України для здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг, визначених Законом України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

Пунктом 3 цієї постанови доручено Пенсійному фонду України з 2 січня 2023 року забезпечити здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на підставі переданих виконавчою дирекцією Фонду соціального страхування та її робочими органами справ, баз даних, носіїв інформації та програмного забезпечення, а також підготовлених нею виплатних документів на січень 2023 року.

На цей час заходи по вищезазначеній постанові виконано у повному обсязі. З січня 2023 року здійснення страхових виплат та надання соціальних послуг відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування фактично забезпечено Пенсійним Фондом України та його органами.

Міністерством соціальної політики України яким 9 січня 2023 року було опубліковано наступне: «…У зв`язку з приєднанням Фонду соціального страхування України до Пенсійного фонду України уповноваженим органом в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування наразі є Пенсійний фонд України. Тому для вирішення питань з призначення, перерахування та здійснення страхових виплат із відшкодування шкоди, заподіяної потерпілому внаслідок нещасного випадку на виробництві та/або професійного захворювання або особам, які мають право на страхові виплати в разі смерті потерпілого, з 1 січня 2023 року необхідно звертатися до органів Пенсійного фонду України…».

Актом Кабінету Міністрів України фактично передано повноваження та функції Фонду соціального страхування України та його робочих органів до Пенсійного Фонду України та його органів.

Суд зазначає, що рішення суду, визначені ч. 1 ст. 371 КАС України виконуються негайно (у відповідній частині) в силу цього законодавчого припису і не потребують додаткового звернення судовим рішенням. Обставин для звернення до негайного виконання на підставі ч. 2 ст. 371 КАС України судом не встановлено.

Відповідно до квитанції № 1519-7547-6720-8033 від 05.07.2024 позивачем сплачено судовий збір за подання позову в загальному розмірі 968,96 грн

Частинами 1 та 3 ст. 139 КАС України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Отже, стягненню на користь позивача підлягає 484,48 грн понесених судових витрат за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 5-10, 19, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 255, 263, 295, 297, 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ; АДРЕСА_1 ; АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (ідентифікаційний код: 20490012; 69005, м. Запоріжжя, майдан Профспілок, буд. 5) про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не поновлення щомісячних страхових виплат ОСОБА_1 на його заяву від 08.05.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області поновити ОСОБА_1 нарахування і виплату щомісячних страхових виплат з 01.03.2017.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 484 (чотириста вісімдесят чотири) гривень 48 (сорок вісім) копійок.

Повне рішення суду складено 13 вересня 2024 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков