Справа № 280/2858/24
Суддя: Стрельнікова Наталя Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 вересня 2024 року Справа № 280/2858/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Стрельнікова Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою

ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області,

Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі- відповідач 2), в якій позивач просить:

-визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.02.2024 № 76 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії та зарахуванні до страхового стажу період роботи з 10.07.1995 по 25.12.2006 у кратному розмірі (додатково по одному року по Списку1).

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 10.07.1995 по 25.12.2006 у кратному розмірі (додатково по одному року по Списку1) та призначити пенсію з 07.02.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про протиправність рішення Відповідача 2 у призначенні пенсії та зарахуванні зарахуванні до страхового стажу період роботи з 10.07.1995 по 25.12.2006 у кратному розмірі (додатково по одному року по Списку1).

Ухвалою судді від 08.04.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач 1 позовну заяву не визнав, надав до суду відзив, в якому зазначає, що згідно спірного рішення до пільгового стажу за Списком №1 не зараховано період роботи з 10.07.1995 по 25.12.2006 згідно до довідки від 09.11.2023, оскільки в підставах видачі довідки не зазначено первинні документи, підтверджуючі факт та періоди роботи на посадах та зайнятість повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці (накази, особові картки, відомості нарахування заробітної плати, журнали робочого часу тощо). Відповідно до пункту 10 Порядку застосування Списків N 1 і N 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383) Для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637. Відповідно до пункту 20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 встановлено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. Позивачем було надано довідку про підтвердження існуючого трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, але у ній не зазначено первинні документи, підтверджуючі факт та період роботи на посадах та зайнятість повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці. Позивач не надав оновленої довідки на підтвердження пільгового стажу роботи за період з 10.07.1995 по 25.12.2006. Виходячи з вищезазначеного, вбачається, що за спірні періоди відсутнє належне підтвердження залучення позивача до робот із шкідливими і важкими умовами праці , а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Відповідач 2 позовну заяву не визнав, надав до суду відзив, в якому також зазначає, що у довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій. Отже, зарахування до пільгового стажу певних періодів роботи можливе лише у разі надання підприємством відповідної довідки, оскільки тільки підприємство на підставі первинних документів визначає умови і характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, найменування списків, куди включається цей період роботи, а тому до пільгового стажу за Списком № 1 позивача не зараховано періоди роботи з 10.07.1995 по 25.12.2006 згідно довідки від 09.11.2023, оскільки в підставах видачі довідки не зазначено первинні документи, підтверджуючі факт та період роботи на посадах та зайнятість повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці (накази, особові картки, відомості про нарахування заробітної плати, журнали робочого часу тощо). У зв`язку з вищезазначеним, до пільгового стажу зараховано періоди роботи за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про спеціальний трудовий стаж. Просили у задоволенні позивних вимог відмовити.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.

Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058. (далі - Закон №1058)

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.02.2024 за наслідками розгляду заяви позивача (за принципом екстериторіальності) було відмовлено у призначенні пенсії оскільки не підтверджено наявність пільгового стажу який дає право на призначення пенсії за Списком 1 який дає право.

Згідно рішення вік заявника 50 років 02 місяці 22 дні.

Страховий стаж позивача становить 39 років 08 місяців 25 днів (в т.ч. додаткові роки за Списком №1-7 років).

Пільговий стаж позивача за Списком № 1 становить 07 років 11 місяців 25 днів.

До пільгового стажу за Списком № 1 позивача не зараховано періоди роботи з 10.07.1995 по 25.12.2006 згідно довідки від 09.11.2023, оскільки в підставах видачі довідки не зазначено первинні документи, підтверджуючі факт та період роботи на посадах та зайнятість повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці (накази, особові картки, відомості про нарахування заробітної плати, журнали робочого часу тощо). У зв`язку з вищезазначеним, до пільгового стажу зараховано періоди роботи за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування про спеціальний трудовий стаж.

Згідно підтверджених документів право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" позивач набуде 16.11.2026 (зниження пенсійного віку на 7 років).

Вважаючи відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає наступне.

За приписами статті 3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

На підставі ст. 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як слідує зі ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами п.6 ч.1ст.92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зокрема чоловікам після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Страховий стаж відповідно до статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше. При цьому за кожний повний рік стажу роботи, до набрання чинності цим Законом, на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком N 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, зайнятість на яких давала право на пенсію на пільгових умовах, до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Відповідно до ст. 62 Закону «Про пенсійне забезпечення» № 1788-XII та ч. 1 ст. 48 Кодексу Законів про працю України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 10 Порядку № 383 встановлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 N 637 (далі Порядок № 637).

Згідно Порядку № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами (п.1 Порядку).

Відповідно до п.3 Порядку № 637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383), що зареєстрований в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за № 1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умови праці після 21.08.92.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Пунктом 20 Порядку № 637 визначено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток N 5)

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованій території України або в районах проведення антитерористичної операції, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення. Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20 лютого 2018 року у справі № 234/13910/17 та від 7 березня 2018 року у справі №233/2084/17, від 16 травня 2019 року в справі № 161/17658/16-а, від 27 лютого 2020 року в справі № 577/2688/17, від 31 березня 2020 року в справі№ 446/656/17, від 21 травня 2020 року в справі № 550/927/17, від 10 грудня 2020 року в справі № 195/840/17

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, відповідно до записів трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 24.06.1991, останній працював у спірний період з 10.07.1995 по 25.12.2006 працював на ІНФОРМАЦІЯ_1 , записи з 7- 14 ( а.с. 74-76)

Вказані записи та відмітки у трудовій книжці позивача виконано без виправлень, у чіткій послідовності, із завірянням підписами відповідальних осіб та печатками роботодавців.

Отже роботи позивача у спірний період з 07.1995 по 25.12.2006 підтверджується записом в його трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Судом встановлено, що між сторонами спірним у даній справі є питання не зарахування до пільгового стажу за Списком №1 періоду роботи позивача НОМЕР_1 , оскільки в підставах видачі довідки не зазначено первинні документи, підтверджуючі факт та період роботи на посадах та зайнятість повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці (накази, особові картки, відомості про нарахування заробітної плати, журнали робочого часу тощо)

Згідно довідки № 208 від 09.11.2023 виданої ДП "Національна атомна енергогенеруюча компанія "ЕНЕРГОАТОМ" ВП «Запорізька АЕС» вбачається, що позивач працював повний робочий день, повний робочий тиждень у ВП «Запорізька АЕС» в ЦТАВ з особливо шкідливими умовами праці та виконував роботу з обслуговування приладів КВПтаА в умовах радіаційної шкідливості:

3 10.07.1995 по 15.01.2033 за посадою електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань елек тростанцій, що передбачено СПИСКОМ № 1 озділ XXIV підрозділ 6код 12406000 -17541_ в виробництві робітники, постійно зайняті на ремонті та налагодженні технологічного обладнання систем управління та приладів технологічного контролю атомних станцій в умовах радіаційної шкідливості (Постанова КМУ від 11.03.1994р. №162). Цех теплової автоматики та вимірювань; служба ремонту та технічного обслуговування КВПтаА: дільниця систем автоматичного регу лювання та дистанційного керування: група ремонту систем автоматичного регулювання та дистанційного керування;

-з 16.01.2003 по 25.12.2006 за посадою електрослюсаря з ремонту й обслуговування автоматики та засобів вимірювань елек тростанцій що передбачено СПИСКОМ № 1 розділ XXIV підрозділ 6 од 24.6-1 в виробництві працівники, зайняті ремонтом та налагодженням технологічного обладнання сис тем управління та приладів технологічного контролю атомних станцій в умовах радіаційної шкідливості (Постанова КМУ від 16.01.2003р. №36). Пех теплової автоматики та вимірюваніь; служба ремонту та технічного обслуговування КВПтаА; дільниця систем автоматичного регу лювання та дистанційного керування; група ремонту систем автоматичного регулювання та дистанційного керування бл.5-6;

За період з 10.07.1995 по 25.12.2006 стаж роботи за списком І складає 11 років 05місяців 16 днів.

Підстава: ст.114 ч.2 зі змінами ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІУ. На підприємстві за період роботи простоїв не було. Штатні розписи за 1995 - 1998 роки. Атестація робочих місць нак.№329-к від 27.02.1997 року (первинна), державна експертиза умов праці №14-00181-1, 1997р. Атестація робочих місць нак.№3935-лс від 26.12.2001 року, державна експертиза умов праці №11-14-00181-1 від 28.12.2001р. Атестація робочих місць нак.3037-лс від 23.10.2003.

Крім того, трудова книжка позивача у спірний період містить штампи щодо результатів атестації робочих місць встановлено право на пільгову пенсії за списком № 1 XXIV п- 6 ( а. 74-76

Таким чином, позивачем надано всі необхідні документи для зарахування періоду роботи з 10.07.1995 по 25.12.2006 до пільгового стажу з особливо важкими та особливо шкідливими умовами праці за Списком №1.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем 2 протиправно не зараховано ОСОБА_1 періоди роботи з 10.07.1995 по 25.12.2006 до страхового стажу за Списком №1, чим порушуються законні права позивача на отримання належних йому пенсійних виплат.

У контексті оцінки кожного аргументу (доводу), наданого стороною, суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах Проніна проти України (пункт 23) і Серявін та інші проти України (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів і інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", набув права на призначення пенсії на пільгових умовах, як працівнику, зайнятого повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженими Кабінетом Міністрів України, оскільки досяг відповідно віку 50 років, мав у наявності страхових стаж не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах (7 років 11 місяців 25 днів та враховуючи спірні періоди 10.07.1995 по 25.12.2006)

Вирішуючи питання щодо органу Пенсійного фонду, який має обов`язок щодо поновлення порушеного права позивача, суд зазначає, що пунктом 4.2 Порядку № 22-1, у редакції на час подання заяви про призначення пенсії, визначено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Таким чином, з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №22-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

У зв`язку із чинністю вказаної норми Порядку № 22-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Львівській області розглянуто заяву позивача та прийнято спірне рішення, а отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області у розглянутому спорі є органом, що призначає пенсію.

Вирішуючи заявлений спір, суд враховує, що відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В свою чергу, відповідно до пункту 4.10 зазначеного Порядку, після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Нарахована сума пенсії включається в документи для виплати пенсії не пізніше одного місяця з дня прийняття рішення про призначення, перерахунок, переведення з одного виду пенсії на інший та про поновлення виплати пенсії.

Отже, в даному випадку повноваження щодо призначення позивачу пенсії були делеговані ГУ ПФУ у Львівській області, проте обов`язок виплати пенсії, залишається у територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання пенсіонера, тобто у ГУ ПФУ в Запорізькій області.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Окрім того, і за приписамист.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, дає найбільший ефект.

Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права та відповідати наявним обставинам.

Також слід зазначити, що за приписамист.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський Суд з прав людини у рішенні від 13.01.2011р. (остаточне) по справі "Чуйкіна проти України" констатував: " 50. Суд нагадує, що процесуальні гарантії, викладені у статті 6 Конвенції, забезпечують кожному право звертатися до суду з позовом щодо своїх цивільних прав та обов`язків. Таким чином стаття 6 Конвенції втілює "право на суд", в якому право на доступ до суду, тобто право ініціювати в судах провадження з цивільних питань становить один з його аспектів ( див. рішення від 21 лютого 1975 року у справі "Голдер проти Сполученого Королівства" (Golder v. The United Kingdom),п.п.28-36, Series A №18). Крім того, порушення судового провадження саме по собі не задовольняє всіх вимог пункту 1 статті 6 Конвенції. Ціль Конвенції - гарантувати права, які є практичними та ефективними, а не теоретичними або ілюзорними. Право на доступ до суду включає в себе не лише право ініціювати провадження, а й право отримати "вирішення" спору судом. Воно було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної держави дозволяла особі подати до суду цивільний позов без гарантії того, що справу буде вирішено остаточним рішенням в судовому провадженні. Для пункту 1 статті 6 Конвенції було б неможливо детально описувати процесуальні гарантії, які надаються сторонам у судовому процесі - провадженні, яке є справедливим, публічним та швидким, не гарантувавши сторонам того, що їхні цивільні спори будуть остаточно вирішені.

При цьому, суд зазначає, що у Висновку №11 від 18.12.2008 року Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету міністрів Ради Європи про якість судових рішень викладено наступні висновки:

«Усі судові рішення повинні бути зрозумілими, викладеними чіткою й простою мовою - це необхідна передумова розуміння рішення сторонами та громадськістю. Для цього потрібно логічно структурувати рішення й викласти його у зрозумілому стилі, доступному для всіх.»

«Кожен суддя може обрати власний стиль та побудову документа або використовувати типові зразки, якщо такі існують.»

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Таким чином, керуючись ч. 2 ст. 9 КАС України, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд дійшов висновку про те, що ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання відповідача 2 - Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до пільгового періоду за Списком №1 період роботи з 10.07.1995 по 25.12.2006 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 24.06.1991 та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.02.2024, що є дотриманням судом гарантій про те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Згідно з частинами 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

З урахуванням положень статті 139 КАС України понесені позивачем судові витрати на оплату судового збору підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, якими м прийнято спірні рішення.

Керуючись статтями 241 - 246, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, cуд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (69057, м. Запоріжжя, пр. Соборний, 158Б; ) та Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, код ЄДРОПУ 13814885) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 15.02.2024 № 76 щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за Списком 1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи з 10.07.1995 по 25.12.2006 за Списком 1 згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 24.06.1991 та призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 07.02.2024.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного Управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 968, 96 грн.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Стрельнікова