Справа № 500/4132/24
Суддя: Мандзій Олексій Петрович
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4132/24

12 вересня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Мандзія О.П., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Шумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулись до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Шумської міської ради, в якому просять:

визнати протиправним та скасувати рішення від 21.08.2023 №5583 сорок другої сесії восьмого скликання Шумської міської ради Тернопільської області в частині відмови ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із кадастровим номером :03:001:0010 площею 0,25 га за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності, розташованої в межах населеного пункту села Антонівці Кременецького району Тернопільської області та передачі її у власність;

зобов`язати Шумську міську раду Тернопільської області затвердити поданий проект землеустрою на земельну ділянку із кадастровим номером :03:001:0010 площею 0,25 га за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності, розташованої в межах населеного пункту села Антонівці Кременецького району Тернопільської області та передачі її у власність.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що на замовлення позивачів згідно їх спільної заяви від 19.08.2021 ПП "Шумськгеопроект" було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями (присадибна ділянка) площею 0,25 га за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності, розташованої в межах населеного пункту села Антонівці Кременецького району Тернопільської області. Вказану земельну ділянку зареєстровано в Державному земельному кадастрі та присвоєно їй кадастровий номер :03:001:0010.

Спірним рішенням Шумської міської ради від 21.09.2023 за №5583 позивачам відмовлено у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із кадастровим номером :03:001:0010 площею 0,25 га за рахунок земель житлової та громадської забудови комунальної власності, розташованої в межах села Антонівці Кременецького району Тернопільської області та передачі її у власність. Підставою для відмови відповідачем у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачі позивачам її у власність було те, що відповідач на підставі ст.122 Земельного кодексу України та ст.8 Лісового кодексу України не є власником земельної ділянки із кадастровим номером :03:001:0010, а розпорядником земель державної власності є Тернопільська обласна державна адміністрація. Однак згідно відповіді Тернопільської обласної військової адміністрації на адвокатський запит, останнє не є розпорядником земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0010.

Позивачі вказують, що ними зібрано всі необхідні документи для безоплатної передачі спірної земельної ділянки у власність та не допущено порушень вимог земельного законодавства, а відмова органу місцевого самоврядування в затвердженні документації із землеустрою є протиправною, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 08.07.2024 позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто у строк встановлений судом.

Ухвалою суду від 17.07.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, Шумською міською радою подано до суду відзив на позов. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що позивачі не звертались до міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і міська рада не приймала рішення щодо надання дозволу на його розроблення. Також Шумською міською радою не надавався дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), адже такий дозвіл законодавством не передбачений.

За результатом розгляду заяви позивачів про передачу земельної ділянки з кадастровим номером :03:001:0010 у власність та доданої до заяви технічної документації, Шумською міською радою прийнято рішення від 21.09.2023 № 5583 "Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатній передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ". У відповідності до ч.8 ст.186 Земельного кодексу України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою в даному випадку є невідповідність документації нормативно-правовим актам, а саме нормам земельного та лісового кодексів та матеріалам лісовпорядкування земельних ділянок. Вказана земельна ділянка знаходиться в межах села Антонівці Кременецького району Тернопільської області. Згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, наданих ДП "Кременецьке лісове господарство" листом від 16.02.2022 № 02-103, земельна ділянка знаходиться у кварталі 96, виділі 28 (садиба).

Оскільки земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0010 розташована на землях державної власності, які перебувають у постійному користуванні філії "Кременецьке лісове господарство" державного спеціалізованого господарського підприємства "Ліси України", Шумська міська рада, приймаючи оскаржуване рішення від 21.09.2023 № 5583, діяла в межах чинного законодавства і прийняте рішення є законним, у зв`язку з чим просить в задоволенні позовної заяви відмовити.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, суд при прийняті рішення виходить з наступних підстав і мотивів.

Судом встановлено, що на підставі договору про поділ спадкового майна, посвідченого 12.10.2020 приватним нотаріусом Кременецького районного нотаріального округу Михайловою Г.В., за №1345 спадкоємцями житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є дочки спадкодавця ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частці.

На замовлення позивачів згідно їх спільної заяви від 19.08.2021 ПП "Шумськгеопроект" було розроблено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,25 га в селі Антонівці Кременецького району Тернопільської області.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.09.2021 №НВ-021 зазначену земельну ділянку зареєстровано та присвоєно кадастровий номер :03:001:0010, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . площею 0,25 га, цільове призначення - 2.01 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Позивачі звернулись із заявою від 11.08.2023 до Шумської міської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) із кадастровим номером :03:001:0010, площею 0,25 га, розташованої в межах населеного пункту села Антонівці Кременецького району Тернопільської області, та передачу вказаної земельної ділянки у приватну власність.

Шумською міською радою 21.09.2023 прийнято рішення №5583 "Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатній передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ", посилаючись на те, що на підставі ст.122 Земельного кодексу України та ст.8 Лісового кодексу України розпорядником земель державної власності є Тернопільська обласна державна адміністрація.

Не погодившись із таким рішенням органу місцевого самоврядування, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість бездіяльності (дій) відповідача на відповідність вимогам ч.2 ст.2 КАС України, суд виходить з наступного.

Згідно з ч.1 ст.3 Земельного кодексу України (далі ЗК України) земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.

Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону (ч.1 ст.116 ЗК України).

У відповідності до ч.3 ст.116 ЗК України безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі:

а) приватизації земельних ділянок, які перебувають у користуванні громадян;

б) одержання земельних ділянок внаслідок приватизації державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій;

в) одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно з ч.1 ст.122 ЗК України сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами встановлено ст.118 ЗК України.

Відповідно до ч.1 ст.118 ЗК України громадянин, заінтересований у приватизації земельної ділянки у межах норм безоплатної приватизації, що перебуває у його користуванні, у тому числі земельної ділянки, на якій розташовані жилий будинок, господарські будівлі, споруди, що перебувають у його власності, подає клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

До клопотання додається розроблена відповідно до Закону України "Про землеустрій" технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), що замовляється громадянином без надання дозволу на її розроблення.

За приписами ч.2 ст.118 ЗК України у випадку, визначеному частиною першою цієї статті, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у місячний строк з дня отримання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) приймає рішення про її затвердження та передачу земельної ділянки у власність або вмотивоване рішення про відмову.

З наведеного вбачається, що вказана законодавча норма передбачає два альтернативні варіанти правомірної поведінки органу, у разі звернення до нього особи з клопотанням про затвердження технічної документації документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості): затвердити та передати земельну ділянку у власність або надати мотивовану відмову.

При цьому, як обумовлено ч.8 ст.186 ЗК України підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації.

У спірних правовідносинах ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, і цей житловий будинок розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :03:001:0010 в межах населеного пункту села Антонівці Кременецького району Тернопільської області, яку позивачі бажають отримати у власність на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Вказані обставини сторонами визнаються.

Рішенням Шумської міської рад від 21.09.2023 № 5583 відмовлено у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатній передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , посилаючись на те, що розпорядником земель державної власності є Тернопільська обласна державна адміністрація.

При прийняті оскаржуваного рішення, як слідує з його преамбули, відповідачем було враховано, зокрема, лист ДП "Кременецьке лісове господарство" від 16.02.2022 № 02-103 про надання інформації згідно матеріалів лісовпорядкування земельних ділянок в межах села Антонівці Кременецького району Тернопільської області. Згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, наданих ДП "Кременецьке лісове господарство", земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0010 знаходиться у кварталі 96, виділі 28 садиба.

Частинами 1, 3 ст.55 ЗК України зазначено, щодо земель лісогосподарського призначення належать землі, вкриті лісовою рослинністю, а також не вкриті лісовою рослинністю, нелісові землі, які надані та використовуються для потреб лісового господарства; ведення лісового господарства дозволяється на землях усіх категорій з дотриманням вимог щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням. На підприємства, установи, організації всіх форм власності, які мають у користуванні чи власності ліси на землях усіх категорій, поширюються права та обов`язки постійних лісокористувачів та власників лісів відповідно до Лісового кодексу України.

Відповідно до ст.4 Лісового кодексу України (далі Л К України) до лісового фонду України належать усі ліси на території України незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, у тому числі лісові ділянки, захисні насадження лінійного типу площею не менше 0,1 гектара, інші лісовкриті землі.

Статтею 7 ЛК України передбачено, що ліси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника на ліси здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією України. Ліси можуть перебувати в державній, комунальній та приватній власності. Суб`єктами права власності на ліси є держава, територіальні громади, громадяни та юридичні особи.

Відповідно до ст.8 ЛК України у державній власності перебувають усі ліси України, крім лісів, що перебувають у комунальній або приватній власності. Право державної власності на ліси набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, місцевих державних адміністрацій відповідно до закону.

Згідно з ст.9 ЛК України у комунальній власності перебувають ліси в межах населених пунктів, крім лісів, що перебувають у державній або приватній власності. У комунальній власності можуть перебувати й інші ліси, набуті або віднесені до об`єктів комунальної власності в установленому законом порядку.

Лісовпорядкування є обов`язковим на всій території України та ведеться державними лісовпорядними організаціями за єдиною системою в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади з питань лісового господарства. Планово-картографічні матеріали лісовпорядкування складаються на підставі натурних лісовпорядних робіт та камерного дешифрування аерознімків, містять детальні характеристику лісу. Перелік планово-картографічних лісовпорядкувальних матеріалів методи їх створення, масштаби, вимоги до змісту та оформлення, якості виготовлення тощо регламентується галузевими нормативними документами, планшети лісовпорядкування відносяться до планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування (наказ Державного комітету лісового господарства України від 01.10.2010 № 298 "Про затвердження Інструкції про порядок ведення державного лісового кадастру і первинного обліку лісів").

Пунктом 4 ч.1 ст.31 ЛК України визначено, що обласні державні адміністрації у сфері лісових відносин у межах своїх повноважень на їх території передають у власність, надають у постійне користування для ведення лісового господарства земельні лісові ділянки, що перебувають у державній власності, на відповідній території.

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що землі лісового фонду, які за матеріалами лісовпорядкування знаходяться у користуванні державних лісогосподарських підприємств, належать до державної власності та перебувають у розпорядженні обласних державних адміністрацій.

З цих підстав, суперечливим є посилання позивачів на лист Тернопільської обласної військової адміністрації №03-6014/16 від 07.06.2024, зі змісту якого слідує, що обласна військова адміністрація не є розпорядником запитуваної земельної ділянки, оскільки відповідно до ч.5 ст.122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених частинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

При цьому, відповідно до п.5 розділу VIIІ Прикінцевих положень ЛК України до здійснення державної реєстрації, але не пізніше 1 січня 2027 року, державними та комунальними лісогосподарськими підприємствами, іншими державними і комунальними підприємствами та установами права постійного користування земельними ділянками лісогосподарського призначення, які надані їм у постійне користування до набрання чинності Земельним кодексом України, таке право підтверджується планово-картографічними матеріалами лісовпорядкування.

Таким чином, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, враховуючи те, що ДП "Кременецьке лісове господарство" на підставі п.5 розділу VIIІ Прикінцевих положень ЛК України веде лісогосподарську діяльність на бажаній позивачами земельній ділянці та з огляду на те, що матеріали справи не містять доказів того, що бажана позивачами земельна ділянка належить до комунальної власності Шумської міської ради, суд вважає, що відповідач обґрунтовано, у відповідності до положень ЗК України та ЛК України, відмовив позивачам у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатній передачі у власність земельної ділянки.

При цьому, відповідач вірно відзначив, що позивачі не звертались до Шумської міської ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки і міська рада не приймала рішення щодо надання дозволу на його розроблення. Також Шумською міською радою не надавався дозвіл на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), адже такий дозвіл законодавством не передбачений.

З огляду на викладене, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, суд приходить до висновку про правомірність рішення Шумської міської ради від 21.09.2023 №5583 "Про відмову у затвердженні технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та безоплатній передачі у власність земельної ділянки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ", що прийняте згідно вимог ч.2 ст.19 Конституції України, ч.2 ст.2 КАС України, а доводи позивача та представлені ним докази наразі не спростовують вказаних висновків суду.

Відповідно, відсутні правові підстави для зобов`язання відповідача затвердити цю документацію із землеустрою, оскільки така вимога є похідною.

Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ч.1 ст.9 КАС України).

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, надав суду достатні беззаперечні докази на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються його заперечення, і довів правомірності оскаржуваного рішення, про що описано вище.

Таким чином, виходячи з встановлених обставин справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та наведені положення чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов підлягає залишенню без задоволення за встановленої судом безпідставності його вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 КАС України відсутні.

Керуючись ст.139, 241-246, 250 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Шумської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , распорт: НОМЕР_1 );

- ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 );

відповідач:

- Шумська міська рада (місцезнаходження: вул.Українська, 59, м.Шумськ, Кременецький р-н, Тернопільська обл., 47101, ).

Головуючий суддя Мандзій О.П.