Справа № 420/21687/23
Суддя: Осіпов Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/21687/23

Головуючий І інстанції: Лебедєва Г.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді - Осіпова Ю.В.,

суддів - Коваля М.П., Скрипченка В.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року (м.Одеса, дата складання повного тексту рішення суду - 30.10.2023р.) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

18.08.2023р. ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області щодо обмеження йому з 01.03.2023р. перерахованої пенсії максимальним розміром;

- визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Одеській області стосовно застосування з 01.03.2023р. обмеження розміру збільшення перерахунку його пенсії, передбаченого у п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168, розміром - 1500 грн.;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.03.2023р. перерахунок та виплату йому пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі - 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168 без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п.п.1-7 цієї Постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713 без обмеження максимальним розміром його пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідачем, на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168, з 01.03.2023р. проведено перерахунок його пенсії із урахуванням індексації. Однак, як зазначає позивач, відповідач протиправно обмежив максимальний розмір пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, а саме сумою - 20930 грн.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) позов ОСОБА_1 - задоволено. Визнано протиправними дії відповідача, які виразились в обмеженні максимального розміру пенсії ОСОБА_1 після її індексації з 01.03.2023р. у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168. Зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.03.2023р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії без обмеження максимальним розміром та з урахування індексації пенсії, у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168, з урахуванням раніше виплачених сум.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, позивач 01.12.2023р. подав апеляційну скаргу, в якій зазначив про те, що судом при винесенні оскаржуваного рішення було порушено норми матеріального і процесуального права, у зв`язку з чим просив скасувати рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30.10.2023р. і прийняти нове рішення, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Одночасно, 01.12.2023р. позивач звернувся до суду першої інстанції із заявою щодо ухвалення додаткового рішення по справі в частині позовних вимог про:

- визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Одеській області щодо застосування з 01.03.2023р. обмеження розміру збільшення перерахунку його пенсії, передбаченого у п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168, розміром 1500 грн.;

- зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.03.2023р. перерахунок та виплату йому пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі - 1,197 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168 без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п.п.1-7 цієї Постанови, максимальним (граничним) розміром - 1500 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. №713.

Ухвалами П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.12.2023р. відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою позивача та призначено її до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідач, належним чином повідомлений про розгляд даної справи, правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Додатковим рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 грудня 2023 року (ухваленим в порядку спрощеного (письмового) провадження) у задоволенні позову ОСОБА_1 в частині визнання протиправними дій відповідача щодо застосування з 01.03.2023р. обмеження ОСОБА_1 розміру збільшення перерахунку пенсії, передбаченого п.1 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168, розміром 1500 грн. та в частині зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області здійснити з 01.03.2023р. перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168 без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п.п.1-7 вказаної Постанови, максимальним (граничним) розміром 1500 грн. згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» від 14.07.2021р. за №713 - відмовлено.

31.01.2024р. матеріали справи надійшли до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, апеляційні скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, можуть бути розглянуті судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.308 КАС України).

Розглянувши матеріали даної справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення у межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги позивача, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлені наступні обставини справи.

Позивач - ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію у відповідності до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

28.10.2022р., на підставі довідки про додаткові види грошового забезпечення від 05.11.2022р. №1806, ГУ ПФУ в Одеській області здійснено перерахунок пенсії позивача. Розмір пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01.03.2023р. становив - 20578,14 грн.

У подальшому, згідно з постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168, позивачу з 01.03.2023р. нарахована індексація пенсії в сумі 1500 грн. Однак, після проведення індексації пенсії позивача, остаточний розмір перерахованої пенсії було обмежено максимальним розміром - 20930 грн., що й послугувало підставою для його звернення до суду з даним позовом.

Вирішуючи справу по суті та задовольняючи позовні вимоги, суд 1-ї інстанції виходив із того, що обмеження ГУ ПФУ в Одеській області з 01.03.2023р. максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», є протиправним. А відтак, належним способом захисту прав позивача у спірних правовідносинах є зобов`язання відповідача здійснити з 01.03.2023р. перерахунок та виплату позивачу пенсії без обмеження максимальним розміром та з урахування індексації пенсії, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168, із урахуванням раніше виплачених сум.

У той же час, відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 , суд 1-ї інстанції у додатковому рішенні зазначив, що обмеживши суму нарахованої у 2023р. індексації пенсії, ГУ ПФУ в Одеській області діяло у межах покладених на нього повноважень та відповідно до вимог чинного нормативно-правового акту, який передбачав проведення такої індексації. З огляду на викладене, суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги щодо визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.03.2023р. із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197 без обмеження розміру збільшення, передбаченого п.п.1-7 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168 максимальним розміром - 1500 грн., задоволенню не підлягають.

Колегія суддів апеляційного суду, уважно дослідивши матеріали даної справи та наявні в них докази, погоджується з такими висновками суду першої інстанції та вважає їх обґрунтованими, з огляду на наступне.

Частиною 2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з нормою ст.22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права та свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складової права на соціальний захист, є її конституційним правом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Так, у справі, яка розглядається (на стадії її апеляційного перегляду), спір виник у зв`язку з незгодою позивача із діями відповідача щодо обмеження граничним розміром у 1500 грн. підвищення пенсії на коефіцієнт збільшення його пенсії, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992р. №2262-XII, із застосуванням коефіцієнта збільшення при проведенні індексації у розмірі 1,197 на підставі вимог п.2 постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023р. №168 та обмеження пенсії максимальним розміром.

Визначаючись щодо обґрунтованості вимог апеляційної скарги ОСОБА_1 , колегія суддів зазначає, що правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку із підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку і розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України, є положення ч.3 ст.43 та ч.4 ст.63 Закону №2262-XII, а індексації розміру пенсій - ст.64 Закону №2262-XII.

На момент призначення позивачу пенсії відповідно до Закону №2262-ХІІ редакцією ст.64 цього Закону було визначено, що призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за Законом та членам їх сімей, пенсії підвищуються відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991р. №1282-XII.

Вказаний Закон №1282-XII визначає правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій стосовно забезпечення достатнього життєвого рівня населення України.

У розумінні ст.1 Закону №1282-XII, індексацією грошових доходів населення є встановлений законами і іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Статтею 2 вказаного Закону передбачено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, і пенсії. Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Економічною підставою для проведення індексації грошових доходів населення відповідно до ст.ст.4,6 Закону №1282-ХІІ є саме факт, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі - 103%. Також, ознаками, що характеризують індексацію доходів громадян, є місце отримання відповідних доходів, а також джерела їх фінансування (ч.1 ст.9 Закону №1282-XII).

Відповідно, індексація має спеціальний статус виплати з боку держави у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема, пенсії, яка має систематичний характер, а тому індексація є невід`ємною складовою сум при розрахунку пенсії військовослужбовцям.

Обов`язковий характер індексації визначається ст.18 Закону України «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» від 05.10.2000р. №2017-ІІІ, у якій зазначається про те, що законами України з метою надання соціальної підтримки населенню України в цілому та окремим категоріям громадян встановлюються державні гарантії, з-поміж іншого, щодо індексації доходів населення з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян і купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін.

Державні соціальні гарантії є обов`язковими для всіх державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (ч.2 ст.19 Закону №2017-ІІІ).

Підстави для проведення індексації визначено ст.4 Закону №1282-XII, згідно з якою, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі - 103%.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

У свою чергу, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення врегульовано «Порядком проведення індексації грошових доходів населення» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003р. №1078), згідно з п.4 якого, частина грошових доходів, що перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100%.

У той же час, у зв`язку із необхідністю вдосконалення пенсійного забезпечення громадян, визначення дати щорічної індексації пенсії та кола осіб, яким пенсії індексуються, 15.02.2022р. було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства», яким ст.64 Закону №2262-XII та ч.5 ст.2 Закону №1282-XII викладено в новій редакції.

Частиною 5 ст.2 Закону №1282-XII (в редакції Закону №2040-IX) визначено, що індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається згідно з абз.2 та 3 ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV.

За ст.64 Закону №2262-ХІІ (в редакції Закону №2040-IX, яка застосовується із 01.03.2022р.), у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до ч.4 ст.63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058-IV.

Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до ст.63 цього Закону.

При цьому ч.2 ст.42 Закону №1058-IV (в редакції Закону № 2040-IX, яка застосовується з 01.03.2022р.), визначено те, що для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50% показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50% показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі розмір щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, передбачений абз.2 цієї частини, може бути збільшений, але не повинен перевищувати 100% показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно із трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішення Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абз.2 цієї частини.

Так, «Порядком перерахунку пенсій відповідно до ч.2 ст.42 Закону №1058-IV» (затв. постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019р. №124) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Згідно з п.2 Порядку №124, перерахунку підлягають пенсії, обчислені, зокрема, із урахуванням заробітку (грошового забезпечення), який визначено відповідно до ч.1 ст.43 Закону №2262-XII.

Як передбачено у п.4 Порядку №124, коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої було сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається за такою формулою:

де ЗСЦ - показник зростання споживчих цін за попередній рік (у відсотках);

ЗСЗ - показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (у відсотках), що визначається за такою формулою:

ЗСЗ = Псзп (1): Псзп (2)х100% - 100%

де Псзп (1) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення;

Псзп (2) - показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарні роки, що передують року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

У разі відсутності дефіциту коштів Пенсійного фонду України для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування коефіцієнт щорічного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, може бути збільшено, але він не повинен перевищувати 100% показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, за три календарних роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої було сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України.

При цьому, в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Перерахунок пенсій відповідно до цього Порядку проводиться щороку з 1 березня.

Таким чином, повноваження щодо визначення розміру та порядку проведення індексації пенсії шляхом її перерахунку через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у межах бюджету Пенсійного фонду надано Кабінету Міністрів України на виконання ч.2 ст.42 Закону №1058-IV, у зв`язку з чим, починаючи з 2019р. Порядком №124, з метою визначення механізму проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески впроваджено, зокрема, формулу обчислення коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески.

Разом із тим, за правилами абз.2 п.5 Порядку №124, кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Тобто, запровадивши удосконалений механізм щорічної індексації пенсій, зокрема, особам, пенсія яким призначена за Законом №2262-ХІІ, для сталості пенсійного забезпечення громадян та видатків на його фінансування, держава взяла на себе зобов`язання забезпечити підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін шляхом підвищення пенсій із застосуванням нового уніфікованого механізму через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, і який враховувався для обчислення пенсії, який не є сталим, та підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів, незалежно від умов, з якими Закон № 1282-XII пов`язував підстави для проведення індексації доходів, зокрема, пенсій (грошові доходи населення підлягали індексації лише у межах розміру прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення у разі перевищення величиною індексу споживчих цін порогу індексації, який установлювався в розмірі 103%).

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022р. №118, з 01.03.2022р. було установлено, що перерахунок пенсій згідно з Порядком №124 проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,14. У разі, коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, зазначеного в абз.2 цього ж пункту, не досягає 100 грн., встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії.

Також, за п.2 Постанови №118 встановлено, що з 01.03.2022р. розміри пенсій, призначених у відповідності до ст.ст.13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2021р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений в абз.2 п.1 цієї ж Постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Водночас, п.3 розділу «Прикінцеві положення» Закону №2710-IX на 2023р. було зупинено дію Закону №1282-XII.

При цьому, у відповідності до пп.2 п.22 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» БК України Кабінет Міністрів України може приймати рішення щодо порядку застосування і розмірів державних соціальних стандартів та гарантій, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевих бюджетів та фондів загальнообов`язкового державного соціального і пенсійного страхування.

У свою чергу, п.8 розділу «Прикінцеві положення» Закону №2710-IX встановлено, що у 2023р., зокрема, ч.2 ст.42 Закону №1058-IV та ст.64 Закону №2262-ХІІ застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

З метою реалізації вказаного п.8 розділу «Прикінцеві положення» Закону №2710-IX, Кабінет Міністрів України 24.02.2023р. прийняв Постанову №168, п.1 якої встановлено, що з 01.03.2023р. перерахунок пенсій згідно з Порядком №124, проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197.

Пунктом 2 Постанови №168 установлено, що з 01.03.2023р. розміри пенсій, призначених у відповідності до ст.ст.13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до п.2 Постанови №118 військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2022р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений п.1 цієї Постанови, з урахуванням положень, передбачених п.10 цієї Постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Таким чином, з метою забезпечення у період з 2021р. по 2023р. проведення індексації пенсій для підвищення рівня матеріального забезпечення найбільш вразливих верств населення з числа пенсіонерів Кабінет Міністрів України щороку у межах бюджету Пенсійного фонду України визначав розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, зокрема у 2021р. цей показник становив 1,11 згідно із Постановою №127, у 2022р. - 1,14 згідно з Постановою №118, у 2023р. - 1,197 згідно з Постановою №168.

При цьому, у 2023р. розміри пенсій, призначених згідно із ст.ст.13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ перераховуються із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії з у розмірі 1,197 згідно з Постановою №168, а також з урахуванням збільшеного у попередньому році на коефіцієнт 1,14 показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, передбаченого Постановою №118.

Так, за формулою обчислення коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеної Порядком №124 у 2023р. показник для забезпечення індексації пенсій, який здійснюється шляхом перерахунку раніше призначених пенсій через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, становив 19,71 % [показник зростання споживчих цін за попередній рік (26,6 %) + показник зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (12,82 %)]/2 (50%, як зазначено в ч.2 ст.42 Закону №1058-IV).

У зв`язку із чим, у 2023р. Кабінет Міністрів України Постановою №168 визначив коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої було сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у розмірі - 1,197, що відповідає формулі, визначеній Порядком №124 та, відповідно, повністю узгоджується із ч.2 ст.42 Закону №1058-IV, на виконання якої Уряду надано повноваження визначення розміру і порядку забезпечення індексації пенсії шляхом її перерахунку через збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії у межах бюджету Пенсійного фонду:

У свою чергу, п.10 Постанови № 168 установлено, що:

- у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п.п.1-7 цієї Постанови, не досягає 100 грн., встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

- розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого п.п.1-7 цієї Постанови, не може перевищувати 1500 грн.

Системний аналіз зазначених вище законодавчих приписів свідчить про те, що обмеження верхньої межі індексації здійснюється для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян, а також з урахуванням того, що в умовах дії воєнного стану видатки в першу чергу спрямовуються на національну безпеку і оборону та на здійснення заходів правового режиму воєнного стану.

При цьому, як положеннями ст.42 Закону №1058-IV, так і положеннями ст.64 Закону №2262-ХІІ Уряду надано право визначати розмір, умови та порядок здійснення індексації пенсій.

Отже, Постанова №168 чітко визначає верхню межу розміру індексації пенсії у граничному розмірі - 1500 грн., яку не може перевищувати сума індексації (підвищення) у разі здійснення на виконання п.2 цієї Постанови. Це означає, що якщо сума індексації пенсії в результаті проведеного перерахунку перевищує 1500 грн, доплата до пенсії встановлюється у межах граничної суми - в розмірі 1500 грн.

Незважаючи на те, що наведені мотиви відмови ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог були викладені судом 1-ї інстанції лише у додатковому рішення від 11.12.2023р. (яке набрало законної сили та станом на сьогодні позивачем оскаржено не було), колегія суддів цілком погоджується з такими та вважає їх обґрунтованими.

Більше того, колегія суддів зазначає, що загальновідомим є факт введення указом Президента України від 24.02.2022р. №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, згідно з п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015р. №389-VIII, з 05:30 год. 24.02.2022р. на території України воєнного стану.

У розумінні ст.1 Закону № 389-VIII, воєнним станом вважається особливий правовий режим, що вводиться в Україні або ж в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, та тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Таким чином, воєнний стан як особливий правовий режим вимагає вчинення уповноваженими суб`єктами стратегічних та оперативних заходів, спрямованих на захист держави, здійснення яких водночас пов`язане із небезпекою для життя та здоров`я. Повномасштабна війна та погіршення матеріального становища українців завдали суттєвих втрат добробуту мільйонів домогосподарств в Україні. Саме тому підтримка фінансової платоспроможності громадян, особливо пенсіонерів - тобто тих, для кого виплати від держави є часто єдиним джерелом доходів - є вкрай важливою для Уряду.

Як наслідок, саме з цією метою Кабінет Міністрів України ухвалив рішення про здійснення індексації пенсій з 01.03.2023р. з обмеженням верхньої межі індексації для того, щоб збалансувати потреби та захистити якомога більшу кількість громадян через інструмент індексації, передусім тих громадян, пенсії яких є дуже низькими, і з іншого боку, щоб збалансувати фінансовий ресурс для проведення індексації для широких категорій осіб та утримати зростання нерівності між розміром пенсії громадян.

Аналізуючи наведене правове регулювання у контексті встановлених обставин справи, колегія суддів вкотре наголошує, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, а позов таким що не підлягає до задоволення.

Такої ж правової позиції дотримується і Верховний Суд у постанові від 16.07.2024р. у справі №480/9389/23.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, що викладені в постановах Верховного Суду.

Що ж стосується позовних вимог ОСОБА_1 в частині визнання протиправним обмеження ГУ ПФУ в Одеській області його пенсії максимальним розміром з 01.03.2023р. (після її індексації), то суд попередньої інстанції вказані позовні вимоги задовольнив, а доводи апеляційної скарги не містять жодних доводів та доказів на спростування відповідної позиції суду 1-ї інстанції. Одночасно, варто звернути увагу на те, що фактичною підставою для звернення ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції у даній справі стало те, що судом 1-ї інстанції не було зазначено в резолютивній частині оскаржуваного судового рішення щодо скасування обмеження індексації у розмірі 1500 грн.

Так, у справі, яка розглядається, колегія суддів уже встановила, що з 01.03.2023р. позивачу підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення, установлений п.1 Постанови №168, в межах граничної суми збільшення, а саме на 1500 грн., у зв`язку із чим відсутні правові підстави вважати наведені дії відповідача неправомірними, оскільки індексація пенсії позивача з 01.03.2023р. була проведена ГУ ПФУ в Одеській області із дотриманням вимог чинного законодавства.

Більше того, станом на день ухвалення цієї постанови суду апеляційної інстанції, вже набрало законної сили додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11.12.2023р. у даній справі, яким фактично було вирішено питання обмеження індексації у розмірі 1500 грн. та надано йому вірну правову оцінку.

Слід також зазначити про те, що за правилами ст.ст.9,77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно зі ст.90 цього ж Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти позову.

Однак, варто звернути увагу на те, що твердження позивача щодо порушення його прав також мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях та лише суб`єктивній думці останнього.

З огляду на викладене, судова колегія доходить висновку, що суд 1-ї інстанції порушень норм матеріального і процесуального права при вирішенні даної справи не допустив, вірно встановив фактичні обставини справи та надав їм належної правової оцінки. Наведені ж в апеляційній скарзі доводи, правильність висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на припущеннях та невірному трактуванні норм матеріального права.

Ухвалюючи дане судове рішення, колегія суддів керується ст.322 КАС України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п.1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (п.58 рішення у справі «Серявін та інші проти України»).

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші зазначені в апеляційній скарзі аргументи позивача, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 КАС України, суд апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Отже, за таких обставин, колегія суддів апеляційного суду, діючи виключно в межах доводів апеляційної скарги, згідно зі ст.316 КАС України, залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення суду 1-ї інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст.308,311,315,316,321,322,325,329 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлено: 12.09.2024р.

Головуючий у справі

суддя-доповідач: Ю.В. Осіпов

Судді: М.П. Коваль

В.О. Скрипченко