Справа № 200/5770/24
Суддя: Шувалова Т.О.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2024 року Справа№200/5770/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шувалової Т.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через систему «Електронний суд» звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо заниження та обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок, нарахування та виплачувати основний розмір пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимальним розміром з урахуванням виплачених сум з 05 червня 2024 року та виплатою заборгованості із урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є пенсіонером, перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». На виконання судового рішення відповідач здійснив перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром. Проте після проведення масового перерахунку в автоматичному режимі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» в травні 2024 року, пенсію позивача знов обмежено десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність. Позивач вважає дії відповідача протиправними та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано неконституційними норми частини 7 статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка обмежувала виплату пенсії військовослужбовцям максимальним розміром. Дії відповідача щодо проведення з 05 червня 2024 року виплати пенсії з обмеженням її максимальним розміром вважає протиправними, просив задовольнити позов.

Відповідач заперечуючи проти позову, надав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач є одержувачем пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» № 2262 від 09 квітня 1992 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року по справі №200/17555/21 зобов`язано Головне управління виплачувати позивачу з 01 квітня 2019 року пенсію без обмеження її максимальним розміром, враховуючи раніше виплачені суми.

Розмір пенсійної виплати на виконання рішення суду на 01.04.2019 з урахуванням збільшення основного розміру пенсії (25%), підвищення та доплати до основного розміру пенсії, склав 24 433,50 грн.

В березні 2022 року проведено масовий перерахунок щодо індексації суми пенсії передбаченої п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році». Основний розмір пенсії з 01.03.2022 з урахуванням з урахуванням індексації (2680,65 грн), збільшення основного розміру пенсії (25%) (5457,04 грн), підвищення (580,20 грн) та доплати (50,00 грн) до основного розміру пенсії склав 27 915,41 грн.

В березні 2023 року проведено масовий перерахунок щодо індексації суми пенсії відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році». Основний розмір пенсії з 01.03.2023 з урахуванням з урахуванням індексації 2022 (2680,65 грн), індексації 2023 (1500,00 грн) та збільшення основного розміру пенсії (25%) (5832,04 грн), підвищення (627,90 грн) та доплати (50,00 грн) до основного розміру пенсії склав 29 838,11 грн.

В березні 2024 року проведено масовий перерахунок у зв`язку з підвищенням прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність та масовим перерахунком, щодо індексації суми пенсії відповідно до п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році». Основний розмір пенсії з 01.03.2024 з урахуванням з урахуванням індексації 2022 (2680,65 грн), індексації 2023 (1500,00 грн) та індексації 2024 (1500,00 грн), збільшення основного розміру пенсії (25%) (6207,04 грн), підвищення (708,30 грн) та доплати (50,00 грн) до основного розміру пенсії склав 31 793,51 грн.

Відповідач зазначає, що оскільки при виконанні рішення суду Головним управлінням не було враховано, що пенсія (з урахуванням надбавок, підвищень, цільової грошової допомоги, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) без обмеження максимальним розміром встановлюється на дату, з якої судом визначено здійснити перерахунок пенсії, та з урахуванням вимог Закону України від 08.07.2011 № 3668 «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» її розмір не переглядається до того часу, коли він відповідає максимальному розміру, встановленому цим Законом, тому в період з 01.01.2020 по 31.07.2024 виплата пенсії проводилась у завищеному розмірі. У липні 2024 року пенсійну справу приведено у відповідність до вимог чинного законодавства та зобов`язань покладених рішенням суду та переглянуто суму доплати, обчислену на виконання цього рішення.

Зауважує, що у випадках, коли в рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішеннями судів, якими зобов`язано органи Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжуються до внесення змін до норм законодавства, якими керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача.

Пенсія без обмеження максимальним розміром встановлюється станом на дату, з якої судом зобов`язано провести перерахунок, та її розмір не переглядається до того часу, коли розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії відповідно до законодавства».

Таким чином, розмір пенсії позивача станом на 01 серпня 2024 року визначено в розмірі 24 433,50 грн без обмеження максимального розміру визначеного станом на 01 квітня 2019 року.

На обґрунтування своєї позиції відповідач посилався на постанови Верховного Суду від 03.07.2018 року у справі № 554/8998/16-а та від 28.03.2019 року у справі № 553/3616/16-а.

На підставі викладеного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Позивач надав суду відповідь на відзив, в якому позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року позов прийнято до провадження, призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов.

Розглянувши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Донецькій області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII (далі - Закон України №2262-XII).

Як убачається з протоколу за пенсійною справою N/A - 1920 (СБУ) розмір пенсії позивача з 01 квітня 2019 року з урахуванням збільшення основного розміру пенсії (25%), підвищення та доплати до основного розміру пенсії становить 24433,50 грн.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 26 січня 2022 року по справі № 200/17555/21, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 квітня 2019 року з урахуванням основного розміру пенсії 77% від відповідних сум грошового забезпечення, без обмежень граничного розміру пенсії, із урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, відсоткової надбавки за вислугу років, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах і на підставі довідки про розмір грошового забезпечення №15/51 від 04.05.2020, наданої Головним управлінням Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях, станом на 05.03.2019 з урахуванням раніше проведених виплат.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області перераховано пенсію позивача відповідно до вказаного вище рішення суду, що підтверджується протоколом з пенсійної справи позивача станом на 01 вересня 2022 року. Розмірі пенсії з надбавками складає 27 943,31 грн.

Як убачається з протоколу за пенсійною справою позивача станом на 01 серпня 2024 року загальний розмір пенсії становить 31 793,51 грн. Розмір пенсії до виплати з 01.08.2024 складає 24 433,50 грн.

05.06.2024 та 30.07.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про надання йому інформації щодо зменшення розміру пенсії з червня 2024 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листами від 19.06.2024 № 16258-14637/М-02/8-0500/24 та від 12.08.2024 № 21220-19880/М-02/8-0500/24 повідомило позивачу, що на виконання рішення суду, яким зобов`язано провести перерахунок пенсії без обмеження максимальним розміром, пенсія (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) встановлюється без обмеження її максимального розміру станом на дату, з якої судом зобов`язано здійснити такий перерахунок. Отже, на виконання рішення суду пенсію встановлено без обмеження її максимальним розміром станом на 1 квітня 2019 року та з урахуванням вимог Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» її розмір не переглядається до того часу, коли розмір пенсії відповідатиме максимальному розміру пенсії відповідно до законодавства.

Крім того вказаним листом повідомлено, що з вересня 2022 року розмір пенсійної виплати складав 27 943,31 грн.

З 01.03.2023 проведено перерахунок пенсії в автоматичному режимі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 номер № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році». Після проведення перерахунку пенсії в автоматичному режимі пенсія за період з 01.03.2023 по 28.02.2024 виплачувалась у розмірі 29 463,11 грн.

З 01.03.2024 проведено перерахунок пенсії в автоматичному режимі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 № 185 «Про індексацію пенсійних і соціальних виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році». Після проведення перерахунку пенсії в автоматичному режимі пенсія за період з 01.03.2024 по 31.05.2024 виплачувалась у розмірі 31 043,51 грн.

В травні 2024 року після проведення масового перерахунку в автоматичному режимі відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.12.2011 № 1381 «Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення» пенсійну справу приведено у відповідність та з 01.06.2024 розмір пенсійної виплати складає 27 943,31 грн.

Вважаючи протиправними дії відповідача та такими, що не відповідають вимогам чинного законодавства, оскільки рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016 визнано неконституційними норми частини сьмої статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка обмежувала виплату пенсії військовослужбовцям максимальним розміром, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду і вирішення спору по суті, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

За змістом преамбули Закону №2262-ХІІ, держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Стаття 10 Закону № 2262-XII передбачає, що призначення і виплата пенсій, зокрема, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону № 2262-XII пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною сьомою статті 43 Закону № 2262-XII встановлено, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Проте, рішенням Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016 у справі за конституційним поданням Верховного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень другого речення частини сьомої статті 43, першого речення частини першої статті 54 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року № 2262-XII зі змінами, а саме: частина сьома статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

При цьому, у вказаному рішенні Конституційний Суд України зазначено що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Згідно з п.п.3-4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2000 року № 15-рп/2000 у справі про порядок виконання рішень Конституційного Суду України обов`язок виконання рішення Конституційного Суду України є вимогою Конституції України, яка має найвищу юридичну силу щодо всіх інших нормативно-правових актів. Це виключає можливість органу державної влади, у тому числі парламенту, органу місцевого самоврядування, їх посадових осіб відтворювати положення правових актів, визнаних Конституційним Судом України неконституційними, крім випадків, коли положення Конституції України, через невідповідність яким певний акт (його окремі положення) було визнано неконституційним, у подальшому змінені в порядку, передбаченому розділом XIII Основного Закону України.

Конституційний Суд України в пункті 7 рішення № 4-рп/2016 від 8 червня 2016 року вже висловив правову позицію, згідно з якою зауважив, що закони, інші правові акти або їх окремі положення, визнані неконституційними, не можуть бути прийняті в аналогічної редакції, оскільки рішення Конституційного Суду України є обов`язковими до виконання на території України, остаточними і не можуть бути оскаржені. Повторне запровадження правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, дає підстави стверджувати про порушення конституційних приписів, згідно з якими закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Оскільки положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII визнано Конституційним Судом України неконституційним, воно втратило чинність з дня ухвалення такого рішення, а саме з 20 грудня 2016 року, тому внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України № 1774-VIII від 6 грудня 2016 року до частини 7 зазначеної статті зміни є нереалізованими, оскільки частина сьома статті 43, після рішення Конституційного Суду України, у Законі № 2262-XII відсутня. Крім цього, вказані зміни, по своїй суті є повторним запровадженням правового регулювання, яке Конституційний Суд України визнав неконституційним, а тому ці зміни, не створюють підстав для обмеження пенсії максимальним розміром.

Крім того, суд вважає, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром, на підставі норм Закону України Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи є неправильним, оскільки цей закон є загальним, водночас спеціальним законодавчим актом, який визначає порядок, умови та норми пенсійного забезпечення військовослужбовців є Закон № 2262-XII, у якому норми щодо обмеження пенсії максимальним розміром відсутні, оскільки визнані неконституційними.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 6 листопада 2018 року у справі № 522/3093/17, від 8 серпня 2019 року у справі № 522/3271/17, від 30 жовтня 2020 року у справі № 522/16881/17, від 31 березня 2021 року у справі № 815/3000/17, від 17 травня 2021 у справі №343/870/17 та від 21 грудня 2021№120/3552/21-а, від 26 січня 2022 у справі №569/2950/17.

Відповідно до частини другої статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Положеннями статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу якості закону, передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 6 листопада 2018 року у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13 лютого 2019 року, Велика Палата Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18, із покликанням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права дійшла висновків, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

На підставі викладеного вище, суд дійшов висновку про те, що у цій справі застосуванню підлягають норми Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року, № 7-рп/2016, а не норми Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи».

Суд не приймає до уваги посилання відповідача на постанову Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 553/3616/16-а, оскільки спірні обставини у вказаній справі мали місце до 20 грудня 2016 року дня, коли Конституційний Суд України вперше визнав неконституційними положення про обмеження максимальним розміром пенсій, що призначені на підставі спеціального закону - Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

При цьому, в Єдиному державному реєстрі судових рішень постанова Верховного Суду від 3 липня 2018 року у справі № 554/8998/16-а не міститься, отже посилання відповідача на таку постанову є безпідставними.

Даючи оцінку поведінці відповідача, яка зумовила звернення позивача до суду з даним позовом, суд дійшов висновку, що дії відповідача щодо застосування обмежень при виплаті позивачу призначеної суми пенсії максимальним розміром, не відповідають визначеним частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям поведінки відповідача у спірних правовідносинах, тому такі дії слід визнати протиправними.

Ураховуючи наведене, суд дійшов висновку, що відповідачем було протиправно обмежено максимальний розмір пенсії позивача.

В позовній заяві позивач просить зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з 05 червня 2024 року.

Суд зазначає, що у листі від 19.06.2024 № 16258-14637/М-02/8-0500/24 відповідачем підтверджено, що у період з 01.03.2024 по 31.05.2024 пенсія виплачувалась позивачу у розмірі 31 043,51 грн.

У зв`язку з чим, суд вважає, що ефективним способом захисту буде зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії позивача без обмеження максимальним розміром з 01 червня 2024 року.

Таким чином, на підставі викладеного вище, суд вважає, що позивач навів законні й обґрунтовані підстави щодо перерахунку та виплати йому пенсії без обмеження максимальним розміром пенсії, а тому наявні правові підстави для задоволення позову шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо обмеження розміру пенсії позивача максимальним розміром та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 червня 2024 року без обмеження максимальним розміром та провести виплату (доплату) різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром.

Щодо позовних вимог про зобов`язання відповідача виплачувати позивачу пенсію без обмеження її максимальним розміром суд зазначає, що в цій частині позовних вимог позивач просить вирішити питання на майбутнє: виплачувати пенсію без обмеження її максимальним строком, тобто ці вимоги є передчасними і задоволенню не підлягають, оскільки захист непорушених прав на майбутнє не відповідає завданню та меті адміністративного судочинства, які визначені статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами першою, другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, які були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню частково.

Відповідно до частини першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 8 частини першої статті 5 Закону України від 8 липня 2011 року № 3674-VI «Про судовий збір» позивач є звільненим від сплати судового збору.

Матеріали справи не містять доказів понесення позивачем інших судових витрат.

Ураховуючи наведене, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішується.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 292, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, місцезнаходження: Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 червня 2024 року без обмеження її максимальним розміром та провести виплату (доплату) різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складено та підписано 13 вересня 2024 року.

Суддя Т.О. Шувалова