Справа № 600/3694/24-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/3694/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Маренича І.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткача Володимира Івановича від 01 серпня 2024 року про накладення на боржника ОСОБА_1 штрафу у розмірі 1700,00 грн за невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року у справі №600/2620/23-а.

В обґрунтування поданого позову зазначено, що постановою від 17.07.2024 у ВП №75565730 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа від 18.06.2024 у справі №600/2620/23-а про зобов`язання ОСОБА_1 привести самочинний об`єкт "Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 у відповідність до попереднього стану, а саме: квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 43,40 кв.м. відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2004; квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52,30 кв.м, яка складається з трьох кімнат житловою площею 41,70 кв.м відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2004.

Зазначив, що 01.08.2024 р. відповідачем в рамках виконавчого провадження №75565730 винесено постанову, згідно якої на позивача накладено штраф накладено штраф за невиконання рішення суду. Оскільки на виконання рішення суду визначено короткий термін здійснення ремонтних робіт.

Окрім того, звертав увагу, виконавець не переконався чи є ОСОБА_1 власником об`єкта нерухомості та кому він належить. У зв`язку із цим, позивач просить суд визнати протиправною та скасувати оскаржувану постанову.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін на 11.09.2024 р.

Згідно матеріалів справи її учасники були належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався.

Представником позивача та представником відповідача подано до суду клопотання про розгляд справи в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КАС України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи положення частини першої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, пункту 1 частини третьої статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності підстав для відкладення розгляду справи, передбачених частиною другою статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на положення частини дев`ятої статті 205, частини третьої статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку про наявність підстав для розгляду справи в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши письмові докази судом встановлено наступне.

З системи "Діловодство спеціалізованого суду" судом встановлено що рішенням Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.11.2023 у справі №600/2620/23-а, залишеним без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 28.05.2024, адміністративний позов Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зобов`язання вчинити дії, - задоволено повністю. Зобов`язано ОСОБА_1 привести самочинний об`єкт "Реконструкція власних квартир АДРЕСА_1 у відповідність до попереднього стану, а саме: квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 43,40 кв.м відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2004; квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52,30 кв.м, яка складається з трьох кімнат житловою площею 41,70 м.кв. відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2004.

На виконання вказаного рішення суду, 18.06.2024 Чернівецьким окружним адміністративним судом у справі №600/2620/23-а видано виконавчий лист про зобов`язання ОСОБА_1 привести самочинний об`єкт "Реконструкція власних квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_4 у відповідність до попереднього стану, а саме: квартири АДРЕСА_2 загальною площею 56 кв.м., яка складається з двох житлових кімнат житловою площею 43,40 кв.м відповідно до договору купівлі-продажу від 12.08.2004 р.; квартири АДРЕСА_3 загальною площею 52,30 кв.м, яка складається з трьох кімнат житловою площею 41,70 кв.м відповідно до договору купівлі-продажу від 11.10.2004 р.

02.07.2024 Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю Чернівецької міської ради звернулась до Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції з заявою з примусового виконання рішення, в якій просила відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Чернівецьким орудним адміністративним судом у справі №600/2620/23-а.

17.07.2024 старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткач В.І. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №75565730 з примусового виконання виконавчого листа №600/2620/23-а, виданого 18.06.2024 Чернівецьким окружним адміністративним судом.

Листом від 17.07.2024 №74782 Першим відділом державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції повідомлено позивача про відкриття виконавчого провадження. Вказана постанова отримана позивачем 25.07.2024 р.

01.08.2024 старшим державним виконавцем Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткач В.І. винесено постанову про накладення штрафу у ВП №75565730 з примусового виконання виконавчого листа №600/2620/23-а, виданого 18.06.2024 Чернівецьким окружним адміністративним судом. Вказана постанова отримана позивачем 08.08.2024 р.

Не погоджуючись з постановою старшого державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у м. Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про накладення штрафу у ВП №75565730 з примусового виконання виконавчого листа №600/2620/23-а, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку визначає Закон України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII).

Статтею 1 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно із статтею 3 Закону № 1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (частина перша статті 5 Закону № 1404-VIII).

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 18 Закону № 1404-VIII державний виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Пунктами 1, 16 частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За правилами ч. 4 ст. 19 Закону № 1404-VIII сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Відповідно до частин першої та другої статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

За змістом ст.75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Наведені положення законодавства в контексті цієї справи свідчать про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлене на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Водночас обов`язковою умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу державним виконавцем має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Суд зауважує, що постанову від 17.07.2024 про відкриття виконавчого провадження позивач отримав 25.07.2024 р., що підтверджується належними доказами та не заперечується відповідачем.

Згідно пункту 2 постанови про відкриття виконавчого провадження зобов`язано боржника протягом 5 робочих днів подати декларацію про декларацію про доходи та майно та попередити боржника про відповідальність за не подання такої декларації або внесення в неї завідомо не правдивих відомостей.

При цьому, суд звертає увагу, що відповідачем не виконано вимоги частини 6 ст. 26 Закону №1404-VIII, а саме за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Суд зазначає, що позивач повинен був подати декларацію до 01.08.2024 включно, з урахуванням 5 робочих днів для подання декларації (27 липня та 28 липня вихідні дні).

Однак, з урахуванням ч.6 ст. 26 Закону №1404-VIII позивач повинен був виконати рішення до 08.08.2024 р. включно.

Водночас, всупереч цьому, відповідачем винесено постанову про накладення штрафу 01.08.2024 р.

Закон №1404-VIII визначає, що державний виконавець, вчиняючи будь-які дії у межах виконавчого провадження, повинен не лише направити боржнику копію постанови про накладення штрафу, але і встановити факт вчасного отримання боржником вказаної постанови, якою зокрема встановлений строк для виконання рішення суду та встановити, які учинялися / не учинялися дії боржником з метою виконання такого рішення.

За приписами правових норм, що регулюють спірні правовідносини суд зауважує, що підставою для винесення державним виконавцем постанови про накладення штрафу на боржника є невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду.

Разом з тим, невиконання боржником приписів ч. 4 ст. 19 Закону №1404-VIII в частині повідомлення про самостійне виконання рішення не звільняє державного виконавця від встановленого обов`язку перевірити виконання боржником рішення суду наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 Закону № 1404-VIII, оскільки підставою для притягнення такого боржника до відповідальності шляхом накладення штрафу є невиконання рішення суду без поважних причин".

Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 12.12.2018 по справі № 821/1568/16, відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем. Тобто, даючи оцінку тому чи правомірно на боржника наклали штраф за невиконання/повторне невиконання судового рішення потрібно з`ясувати часові рамки, в межах яких боржник мав вчинити певні дії (за виконавчим листом) і в чому причина невиконання судового рішення у відведений йому строк. У цьому зв`язку варто зауважити, що сам факт невиконання судового рішення у визначений строк без з`ясування і оцінки причин цього невиконання не може вважатися підставою для відповідальності боржника відповідно до статті 75 Закону.

Отже, державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

Суд зауважує, що під час розгляду справи відповідачем не надано до суду доказів, що при винесенні оскаржуваної постанови державним виконавцем не було здійснено перевірку виконання боржниками рішення суду у справі №600/2620/23-а та встановлено причини такого невиконання.

При цьому, суд звертає увагу що відповідачем не дотримано строки для винесення постанови про накладення штрафу.

Суд наголошує повторно, що відповідачем у постанові про відкриття виконавчого провадження не зазначено про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів.

Підсумовуючи наведене, з урахуванням встановлених у справі обставин, а саме відсутності доказів перевірки державним виконавцем поважності причин не виконання боржником рішення суду, недотримання строків виконання рішення суду визначеного у постанові від 01.08.2024, суд дійшов висновку, що підстави для накладення штрафу за невиконання боржником рішення суду у строк, визначений у такій постанові, були відсутні.

Зважаючи на те, що відповідач не мав правових підстав для накладення штрафу, тобто діяв не на підставі, не у межах своїх повноважень та не у спосіб, що визначені чинним на час виникнення спірних правовідносин законодавством, постанова про накладення штрафу у ВП №75565730 підлягає скасуванню.

Суд не бере до уваги твердження позивача, що виконавець не переконався чи є ОСОБА_1 власником об`єкта нерухомості та кому він належить, оскільки при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження до повноважень державного виконавця не належить перевірка наявності у боржника належного на праві власності майна. Решта доводів позивача щодо протиправності оскаржуваного рішення не підлягають оцінці судом та не впливають на результат розгляду справи.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на встановлені обставини, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства та доказів, наявних в матеріалах справи, перевіривши правову та фактичну обґрунтованість мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржуваної постанови, суд дійшов висновку що вони не відповідають приписам Закону № 1404-VIII та наведеним у частині 2 статті 2 КАС України критеріям, відтак позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позов задоволено повністю, суд присуджує на користь позивача судові витрати (судовий збір) у сумі 1211,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Керуючись статтями 241 - 246, 250, 287 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

1. Адміністративний позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Ткача Володимира Івановича від 01 серпня 2024 року про накладення штрафу у ВП №75565730 на боржника ОСОБА_1 у розмірі 1700,00 грн за невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року у справі № №600/2620/23-а.

3. Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Першого відділу державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судові витрати - судовий збір в сумі 1211,20 грн.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Перший відділ державної виконавчої служби у місті Чернівці Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (вул. Л. Дергача, 25/27, м. Чернівці, 58002, Код )

Суддя І.В. Маренич