Справа № 240/28187/23
Суддя: Токарева Марія Сергіївна
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/28187/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Токаревої М.С., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023 №45;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2023 №48;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2023 №50;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2023 №52 .

В обґрунтування позову вказано, що відповідачем було протиправно застосовано до неї дисциплінарні стягнення, висновки службового розслідування не відповідають дійсності, а саме службове розслідування проведено упереджено та з порушенням вимог інструкції про порядок проведення службового розслідування у Збройних силах України, яка затверджена наказом Міністра оборони України №82 від 15.03.2004.

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву за змістом якого просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву вказано, що позивачкою при проведенні службових розслідувань були надані письмові пояснення, тому доводи позивачки про те, що розслідування проводилось упереджено і вона була обмежена у користуванні усіма правами при проведенні службового розслідування, є необгрунтованими. Оскаржувані накази було винесено правомірно, обгрунтовано та з чітким дотриманням норм чинного законодавства.

У судовому засіданні позивач та представник позивача позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у відзиві на позовну заяву.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані сторонами докази суд усною ухвалою постановленою без виходу до нарадчої кімнати та занесеною до протоколу судового засідання перейшов до розгляду справи у порядку письмового провадження.

У ході судового розгляду було встановлено, що 05.07.2023 від командира взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт про з доповіддю про те, що ним було виявлено о 08:00 год. відсутність на військовій службі кухара взводу матеріального забезпечення старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 у зв`язку з чим було призначено службове розслідування. В подальшому, 13.07.2023 надійшов рапорт командира взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 з доповіддю про самостійне повернення ОСОБА_1 до військової частини. Також на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 за клопотанням командира взводу матеріального забезпечення надійшов рапорт старшого солдата ОСОБА_1 такого змісту: « ОСОБА_2 клопотання перед вищим командуванням вирішити питання щодо надання мені можливості проходження медичного огляду з дитиною інвалідом підгрупи «А». Прошу Вас клопотати перед командиром частини аби він встановив своєю резолюцією яким саме шляхом мені буде надано така можливість/відпустка за сімейними обставинами, написання рапорту та надання довідки щоразу після убуття до лікаря, або інше, що винайде командир частини. Прошу надати копію рапорту з резолюцією командира. Додаю довідку № 156 від 07.06.2023».

В ході службового розслідування було встановлено, що кухар їдальні взводу матеріального забезпечення старший солдат ОСОБА_1 самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 та була відсутня на військовій службі без поважних причин і проводила час на власний розсуд з 05.07.2023 по 13.07.2023 8 діб, чим порушила вимоги абз. 1,2,3 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999. Також в діях старшого солдата ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого пунктом 5 статті 407 Кримінального кодексу України. За результатами службового розслідування командиру військової частини НОМЕР_1 запропоновано притягнути старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.08.2023 № 45 «Про результати проведення службового розслідування відносно старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 » за самовільне залишення військової частини без поважних причин та відсутність на військовій службі з 05.07.2023 по 13.07.2023 (8діб), порушення вимог абз. 1,2,3 статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 №548 -XIV «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» зі змінами, вимоги статей 3,4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551 -XIV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (зі змінами) кухарю їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

25.07.2023 від командира взводу матеріального забезпечення надійшов рапорт з доповіддю про те, що під час ранкового шикування була відсутня старший солдат ОСОБА_1 , кухар їдальні взводу матеріального забезпечення. У зв`язку з чим, було призначено службове розслідування.

04.08.2023за на ім`я командира військової частини від командира взводу матеріального забезпечення надійшов рапорт з доповіддю про те, що старший солдат ОСОБА_1 самостійно повернулась до військової частини о 14.45 год 04.08.2023.

Також 24.07.2023 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 за клопотанням командира взводу матеріального забезпечення надійшов рапорт старшого солдата ОСОБА_1 наступного змісту: «Прошу Вашого клопотання перед вищим командуванням про надання мені відпустки за сімейними обставинами терміном 10 діб на підставі ЗУ « Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розпорядження командувача в/ч НОМЕР_2 від 14.03.2022 з 25.07.2023. У зв`язку із тим, що між мною та безпосереднім командиром частини виникли нестатутні взаємовідносини, владою командира було залучено підлеглий склад для приниження мене, вчинення неправомірних дій, стосовно мене, а також зловживання службовим становищем посадовими особами військової частини було розголошено мої особисті дані, адресу проживання та іншу інформацію, що є службовою та не підлягає передачі третім особам, у зв`язку із цим мої неповнолітні діти, у тому числі дитина з інвалідністю « А», яка має часткову втрату життєздатності, у зв`язку із пережитою хворобою, опинилися під загрозою вчинення стосовно їх життя та здоров`я протиправних дій сторонніми особами за місцем проживання, тому вимушена надати належний догляд неповнолітнім дітям, у зв`язку з можливою загрозою їх життю та здоров`ю».

Розглянувши вказаний рапорт командиром військової частини НОМЕР_1 було накладено резолюцію «можливість надання відпустки за сімейними обставинами розглядати після використання основної щорічної відпустки».

Відповідно до акту службового розслідування в ході службового розслідування було встановлено, що кухар їдальні взводу матеріального забезпечення старший солдат ОСОБА_1 самовільно залишила військову частину НОМЕР_1 та була відсутня на військовій службі без поважних причин і проводила час на власний розсуд з 25.07.2023 по 04.08.2023 (10 діб), чим порушила вимоги статей 11,12,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999. Також в діях старшого солдата ОСОБА_1 вбачаються ознаки кримінального правопорушення передбаченого пунктом 5 статті 407 Кримінального кодексу України. За результатами службового розслідування командиру військової частини НОМЕР_1 запропоновано притягнути старшого солдата ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 22.08.2023 № 50 «Про результати проведення службового розслідування відносно старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 » за самовільне залишення військової частини без поважних причин та відсутність на військовій службі з 25.07.2023 по 04.08.2023 (10 діб), порушення вимог статей 11,12,16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 №548 -XIV « Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» зі змінами, вимоги статей 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 № 551 -ХІV «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» (зі змінами) кухарю їдальні взводу матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 старшому солдату ОСОБА_1 оголошено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани.

18.08.2023 на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 від тимчасово виконуючого обов`язки начальника штабу - заступника командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт з доповіддю про те, що під час ознайомлення з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2023 № 48 «Про результати проведення службового розслідування відносно старшого солдата ОСОБА_1 » старший солдат ОСОБА_3 о 15.50 отримала оригінал даного наказу для ознайомлення та не повернула його, сказала, що поверне після ознайомлення з усіма матеріалами службового розслідування.

На підставі вказаного рапорту командиром військової частини НОМЕР_1 призначено службове розслідування по факту привласнення наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2023 №168. Відповідно до рапорту ТВО старшого помічника начальника штабу з кадрів та стройової частини військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_4 був повернутий до загального діловодства наказ командира військової частини НОМЕР_1 №48 від 18.08.2023. Наказ долучений до відповідної справи на зберігання наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 18.08.2023 №48 знаходився у старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 протягом 10 (десяти) діб, де він зберігався, виносився він за територію військової частини чи ні, чи було ознайомлення з інформацією, яку містив вищезазначений наказ, сторонніх осіб невідомо.

За результатами службового розслідування командиру військової частини НОМЕР_1 було запропоновано притягнути старшого солдата Носачу к НЛ. до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2023 № 52 «Про результати службового розслідування відносно старшого солдата ОСОБА_1 » за тимчасове привласнення службового документу військової частини НОМЕР_1 та порушення вимог абзацу 2 статті 3, абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України старшому солдату військової служби за контрактом ОСОБА_1 оголошено зауваження.

17.07.2023 від командира взводу матеріального забезпечення на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 надійшов рапорт про те, що під час проведення ранкової перевірки особового складу о 08.00 17.07.2023, ним було виявлено відсутність на військовій службі старшого солдата ОСОБА_1 , на підставі вищевказаного рапорту командиром військової частини НОМЕР_1 призначено службове розслідування.

21.07.2023 до військової частини НОМЕР_1 надійшов лист (поштове відправлення) з рапортом старшого солдата ОСОБА_1 від 17.07.2023 на ім`я командира взводу матеріального забезпечення з доповіддю про те, що з 17.07.2023 старший солдат ОСОБА_1 буде перебувати на лікарняному. До рапорту була додана копія запису лікаря-травматолога від 17.07.2023 де було рекомендовано звільнити її від виконання службових обов`язків на 5 (діб).

Відповідно до Акту службового розслідування (вх. № 811 /вн від 16.08.2023) зазначено, що вході проведення службового розслідування факт самовільного залишення військової частини кухарем їдальні взводу матеріального забезпечення старшим солдатом ОСОБА_1 не доведено, так як в період з 17.07.2023 по 21.07.2023 вона дійсно була звільнена від виконання службових обов`язків у відповідності до рекомендації лікаря терміном 5 (п`ять) діб, але поряд з цим старшим солдатом ОСОБА_1 було порушено порядок звернення до медичних закладів та проходження лікування без відповідного оформлення, а також не була вчасно здійснена доповідь своєму безпосередньому командиру.

В результаті проведення службового розслідування командиру військової частини НОМЕР_1 запропоновано притягнути позивачку до дисциплінарної відповідальності.

Відповідно до наказу від 18.08.2023 № 48 «Про результати проведення службового розслідування відносно старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 » за не виконання вимог статей 12, 254, 255 частини 1 статті 257 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, а також у порушені порядку звернення до медичних закладів та оформлення звільнення від виконання службових обов`язків за рішенням лікаря кухарю їдальні взводу матеріального забезпечення старшому солдату військової служби за контрактом ОСОБА_1 оголошено зауваження.

Вважаючи протиправними оскаржувані накази позивач звернулась до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Щодо оспорюваного наказу від 02.08.2023 №45 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани за самовільне залишення військової частини без поважних причин, судом встановлено наступне.

08.06.2023 позивач звернулася з рапортом до командира взводу матеріального забезпечення з рапортом щодо вирішення питання надання їй можливості проходження медичного огляду з дитиною інвалідом. До зазначеного рапорту було надано довідку про те що дитина потребує проходження медичного огляду вузькими спеціалістами.

12.06.2023 накладена резолюція «Згідно чинного законодавства. До справи»

03.07.2023 позивач знов подала рапорт про надання дозволу на проходження медичного огляду з дитиною з 04.07.2023, на якому стоїть резолюція «На протязі якого часу?».

05.07.2023 була встановлена відсутність на військовій службі позивача, про що був складений рапорт. На підставі даного рапорту було видано наказ від 05.07.2023 №130 Про призначення службового розслідування відносно позивача.

13.07.2023 від командира взводу матеріального забезпечення надійшов рапорт про те, що позивач прибула на службу.

Також, 13.07.2023 позивачем була надана довідка від 12.07.2023 №168 згідно якої вона з 04.07.2023 по 12.07.2023 проходила комплексний медичний огляд зі своїм сином , що потребує супроводу та додаткового догляду у зв`язку із частковою втратою життєдіяльності, на якій було поставлено резолюція «Додати до матеріалів службового розслідування.

Згідно акту службового розслідування від 01.08.2023 було встановлено, що позивач самовільно залишила військову частину та була відсутня без поважних причин з 05.07.2024 по 13.07.2023 чим порушила вимоги абз. 1.2.3 ст. 11 Статуту внутрішньої служби ЗСУ та ст.ст. 3, 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

02.08.2023 позивача притягнуто до відповідальності у вигляді суворої догани.

Згідно Інструкціі №455 про порядок видачі документів, що засвідчують тимчасову непрацездатність громадян передбачено п. 3.2. що для догляду за дорослим членом сім`ї та хворою дитиною, старшою 14 років, при лікуванні в амбулаторно-поліклінічних умовах листок непрацездатності видається термін до 3 днів. Як виняток, залежно від важкості перебігу захворювання та побутових умов, цей термін може бути продовжений за рішенням ЛКК, а в разі її відсутності - головного лікаря, але не більше 7 календарних днів. Якщо дитина продовжує хворіти, то особі, яка здійснює догляд за хворою дитиною, після закінчення максимального терміну листка непрацездатності, передбаченого законодавством України, видається довідка за формою, встановленою МОЗ України (ф. N 138/0). Довідка про догляд за хворою дитиною видається до одужання дитини від гострого захворювання або досягнення ремісії у разі загострення хронічного захворювання, з продовженням у порядку, передбаченому п.2.2 цієї Інструкції.

Позивач посилається на те, те що вона просила відпустку, але їі рапорт належним чином не був розглянутий, але в даній справі позивач оскаржує накази про застосування дисциплінарних стягнень, а не бездіяльність відповідача.

Враховуючи наведене, суд вважає, що довідка від 12.07.2023 №168 не може бути визнана, як підстава поважності самовільного залишення військової частини, а отже позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо оспорюваного наказу від 18.08.2023 №48 в частині порушення порядку звернення до медичних закладів за яким позивачу оголошено догану, судом встановлено наступне.

17.07.2023 було встановлено відсутність позивача на службі.

21.07.2023 поштою на адресу відповідача надійшов лист з рапортом позивача про те, що з 17.07.2023 позивач буде перебувати на лікарняному.

Актом службового розслідування від 16.08.2023 було встановлено, що в період з 17.07.2023 по 21.07. 2023 була звільнена від виконання службових обов`язків, але було порушено порядок звернення до медичних закладів та проходження лікування без відповідного оформлення, а також не була здійснена доповідь своєму безпосередньому командиру.

Наказом від 18.08.2023 №48 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження за невиконання ст.ст. 12, 254, 255 частини 1 статті 257 Статуту внутрішньої служби ЗСУ, абз. 2 ст. 3, абз. 1 ст. 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Відповідно до ст.ст. 245, 255, 259, 260 Статуту ЗСУ Військовослужбовці зобов`язані негайно повідомити про захворювання безпосередньому начальникові, який зобов`язаний направити хворого до медичного пункту частини.

Амбулаторний прийом проводиться в медичному пункті військової частини лікарем (фельдшером) у години, встановлені розпорядком дня військової частини.

Військовослужбовці, які захворіли раптово або дістали травму, направляються до медичного пункту частини негайно, у будь-який час доби.

Військовослужбовці строкової військової служби направляються до медичного пункту частини черговим роти під командою інструктора з тактичної медицини роти або старшого, призначеного з числа хворих. Книга запису хворих (згідно з додатком 14 до цього Статуту) за підписом головного сержанта роти подається черговому медичного пункту не пізніше ніж за 2 години до початку амбулаторного прийому. Черговий медичного пункту контролює прибуття до медичного пункту всіх військовослужбовців, занесених до книги запису хворих.

Після огляду лікарем (фельдшером) хворі залежно від характеру хвороби направляються для лікування.

Хворі, яким призначене амбулаторне лікування, для приймання ліків і проведення інших лікувальних процедур, а також ті, що потребують консультації медичних спеціалістів, направляються до медичного пункту військової частини у дні і години, зазначені лікарем у книзі запису хворих.

Після одержання медичної допомоги військовослужбовці повертаються в розташування роти під командуванням інструктора з тактичної медицини або старшого. Старший команди передає книгу запису хворих черговому роти, який подає її командирові роти. За висновком лікаря (фельдшера), зазначеним у книзі запису хворих, і відповідним рішенням командира роти головний сержант роти віддає необхідні вказівки.

Офіцери та військовослужбовці військової служби за контрактом, за висновком лікаря можуть залишатися для лікування на квартирах (удома). Про результати огляду хворих, характер поданої допомоги і призначення лікар робить відповідні відмітки в медичних книжках та видає довідки про стан здоров`я.

Відповідно до ст. 257 Статуту 257 висновок про часткове або повне звільнення військовослужбовців строкової військової служби від занять, робіт, несення служби у наряді, а офіцерів та військовослужбовців військової служби за контрактом, - від виконання службових обов`язків дається лікарем, а у військових частинах, де лікар за штатом не передбачений, - фельдшером не більше ніж на шість діб. У разі потреби термін звільнення може бути продовжено. Рекомендації лікаря (фельдшера) про часткове або повне звільнення від виконання обов`язків підлягають виконанню посадовими особами.

Отже, суд вважає, що позивачем порушена процедура звернення до лікаря, а тому наказ по застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани є законним та обгрунтованим.

Що оспорюваного наказу від 22.08.2023 №50 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді суворої догани за самовільне залишення військової частини без поважних причин, судом встановлено наступне.

24.07.2023 позивач написала рапорт про надання їй відпустки за сімейними обставинами. Командиром Військової частини було відмовлено та запропоновано командиру взводу матеріального забезпечення розглянути можливість надання відпустки за сімейними обставинами після використання основної відпустки.

25.07.2023 під час шикування було встановлено відсутність позивача на службі.

Наказом від 25.07.2023 №146 було призначено службове розслідування щодо самовільного залишення позивачем місця служби.

04.08.2023 на ім`я командира військової частини надійшов рапорт від командира взводу матеріального забезпечення з доповіддю про те, що позивач самостійно повернулася до Військової частини о 14:45.

Актом службового розслідування від 21.08.2023 що позивач не уточнила у командира взводу матеріального забезпечення рішення командира частини, щодо надання їй відпустки, не прибула для отримання військового квитка та проходження інструктажу по вибуттю у відпустку, була відсутня на військовій службі та проводила час на власний розсуд тим самим під час дії воєнного стану в Україні, здійснила самовільне залишення військової частини в період з 25.07.2023 по 04.08.2023, що призвело до скоєння військового кримінального правопорушення передбаченого ст. 407 КК України.

Оспорюваним наказом до позивача було застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за порушення ст.ст. 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України.

Пунктом 12 Положення про проходження військової служби з Збройних Силах України передбачено, встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Матеріали справи містять довідку Амбулаторії загальної практики сімейної медицини №178 про те, що 04.08.2023 позивач супроводжувала свою дитину під час амбулаторного лікування.

Суд не бере до уваги зазначену довідку, оскільки вона не спростовує факту самовільного залишення Військової частини .

Позивач посилається на те, що командир Військової частини дав вказівку її безпосередньому командиру, який ніяк не відреагував, що є порушенням Закону та підзаконних актів, але суд знов зауважує, що предметом спору є накази, а не бездіяльність командира, а тому суд не може оцінювати бездіяльність командира.

Суд погоджується з доводами відповідача, про те що залишення військовослужбовцем без відповідного дозволу місце служби є порушенням військової дисципліни. Позивач не надала докази поважності залишення служби без відповідного дозволу командира.

Щодо оспрюваного наказу від 31.08.2023 №52 Про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді зауваження за тимчасове привласнення службового документу та порушення вимог абзацу 2 статті 3, абзацу 1 статті 4 Дисциплінарного статуту ЗСУ.

Актом службового розслідування від 30.08.2023 було встановлено, що позивач, 18.08.2023 під час ознайомлення її з наказом від 18.08.2023 №48, взяла зазначений наказ та не повернула його. Позивач повернула зазначений наказ 28.08.2023. Зазначені обставини позивачем не заперечуються.

Позивач зазначає, що наказ про притягнення до відповідальності не є документом службового користувння та посилається на те що її позбавили права на ознайомлення з матеріалами службового розслідування.

Суд не погоджується з доводами позивача з наступних підстав.

Відповідно до Інструкції з діловодства будь який наказ командира є службовим документом.

Матеріали справи містять акт про відмову від ознайомлення з наказом про результати службового розслідування від 18.08.2023, яким зафіксована відмова позивача з ознайомленням матеріалів службового розслідування за результатом якого складено акт від 16.08.2023 та видано наказ від 18.08.2023 №48.

Разом з цим, пунктами 1.12.7, 1.12.8, 1.13 Наказу ГШ ЗСУ №124 від 07.04.2017 «Про затвердження Інструкції з діловодства в ЗС України» передбачені обов`язки щодо недопущення порушень що можуть привести до розголошення відомостей службового характеру або втрати службових документів, які покладені на весь особовий склад військової частини, який працює зі службовими документами.

Суд звертає увагу, що позивач займає посаду кухаря їдальні взводу матеріального забезпечення. Отже, на думку суду, не входить до кола осіб які працюють зі службовими документами, а тому притягнення до відповідальності позивача за порушення саме цих норм є протиправним та підлягає скасуванню.

Досліджений в судовому засіданні диск, суд не бере його до уваги, оскільки на відео неможливо підтвердити або спростувати доводи позивача.

Відповідно до положень статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, з врахуванням вищевикладеного, повно і всебічно з`ясувавши обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

З огляду на відсутність понесених сторонами судових витрат суд не вирішує питання їх розподілу.

Керуючись статтями 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 КАС України,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2023 №52 про притягнення старшого солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення зауваження.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.С. Токарева

12.09.24