Справа № 592/8334/24
Суддя: Катрич О. М.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №592/8334/24
Провадження №2-а/592/97/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді Катрич О.М., за участю секретаря судового засідання Дядечко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми матеріали за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Оселедця Артема Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 12.05.2024р. поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно неї винесено постанову серії ЕНА №2129386 за частиною 1 статті 122 КУпАП, згідно з якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Зазначає, що не погоджуюся зі вказаною постановою, оскільки вона не відповідає фактичним обставинам справи, а розгляд самої справи відбувся з грубим порушенням її права на захист. Вказує на те, що за фабулою постанови 12.05.2024 вона керувала транспортним засобом VOLKSWAGEN TIGUAN НОМЕР_1 в населеному пункті с. Симонівка, позначеному д/з 5.49. «Початок населеного пункту», при цьому рухалася зі швидкістю 74 км/год, чим перевищила допустиму швидкість руху на 24 км/год. Вказаними діями порушила п.12.4 Правил дорожнього руху «Порушення швидкісного режиму в населених пунктах». Проте, на початку населеного пункту с. Симонівка дорожній знак 5.49 був відсутній. На її думку, його відсутність пов`язана з воєнним станом в Україні та загостренням військової обстановки безпосередньо в Сумській області. Крім того, дорожні знаки 5.49 відсутні практично по всій Україні. Отже, вона рухалася зі швидкістю, допустимою для даного виду автодоріг на тому відрізку, який не був позначений дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту».

Тому просить суд скасувати постанову серії ЕНА №2129386 від 12.05.2024р. про притягнення її до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу 340 грн. та стягнути з відповідача судовий збір.

Позивачка - ОСОБА_1 надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує з підстав, зазначених у позові, просить позов задовольнити.

Відповідачі надали до суду відзиви, аналогічні один одному, в якому зазначено, що твердження позивачки про те, що їй не надали право на правову допомогу не є підставою для скасування оскаржуваної постанови, оскільки Європейський суд з прав людини у справі «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи. Санкція ч. 1 ст. 122 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки Позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень. Під час розгляду справи на місці, водій ніяких клопотань не заявляла. Також, із відеозапису вбачається наявність ліворуч на узбіччі від т.з., яким керувала позивачка дорожнього знаку 5.49 «Симонівка». Натомість факт правопорушення підтверджується постановою у справі про адміністративне правопорушення винесеною компетентною службовою особою в межах своїх повноважень та відеозаписом та фотокарткою вчинення адміністративного правопорушення, зафіксованого за допомогою лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCam II (серійний номер ТС008384). А відеозапис правопорушення, у свою чергу, є належним, допустимим та достатнім доказом, оскільки отриманий з дотриманням закону, містить інформацію щодо предмету доказування та дає змогу дійти висновку про наявність обставин, які входять до предмета доказування. Тому просить суд залишити без змін постанову серії ЕНА № 2129386 від 12.05.2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену поліцейським взводу № 1 роти № 2 батальйону управління патрульної поліції в Сумській області Департаменту патрульної поліції молодшим лейтенантом поліції Оселедцем Артемом Сергійовичем, а позовну заяву ОСОБА_1 без задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи та докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12.05.2024р. поліцейським 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області молодшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 відносно позивачки винесено постанову серії ЕНА №2129386 за частиною 1 статті 122 КУпАП, згідно з якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. (а.с.7)

Частиною 2 ст. 2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину.

Із постанови серії ЕНА №2129386 від 12.05.2024 року вбачається, що позивачка рухалася зі швидкістю 74 км/год, чим перевищила допустиму швидкість руху на 24 км/год. (а.с.7)

Статею 279 КУпАП визначений Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Відповідно до п. 5 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з п. 9-10 розділу III цієї Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Із відеозапису, який наявний в матеріалах справи вбачається, що позивачка наближається і проїжджає населений пункт, її зупиняють поліцейські та повідомляють, що дозволену швидкість руху у населеному пункті вона перевищила на 24 км.год., показуючи прилад із зафіксованим правопорушенням, потім поліцейський ОСОБА_2 роз`яснює їй права згідно ст.268 КУпАП та відразу відходить від автомобіля позивачки до свого службового автомобіля, при цьому говорить почекати десять хвилин поки він все оформить. Тобто, ОСОБА_1 залишається сама за місці зупинки т.з., на цьому запис на файлі clip 0 закінчується, і суд позбавлений можливості зробити беззаперечний висновок про те, чи заявляла клопотання позивачка чи ні про відкладення розгляду справи та про необхідність правової допомоги адвоката, адже поліцейський від неї пішов і їй нікому було їх заявляти, а більше ніяких розмов і подій на цьому відео не зафіксовано. На другому файлі clip 1 поліцейські спілкуються між собою на різні теми, які не стосуються розгляду справи відносно позивачки ОСОБА_1 і ніякої інформації для суду цей запис не несе.

Європейський Суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що беручи до уваги особливу вразливість особи на початкових етапах провадження, коли він потрапляє в стресову ситуацію, забезпечення доступу до захисника на ранніх етапах є процесуальною гарантією права не свідчити проти себе та основною гарантією недопущення порушення його прав.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.05.2020 (справа №640/16220/16-а) колегія суддів зазначає, що ненадання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги є підставою для скасування постанови.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оскільки відповідачі по справі є суб`єктами владних повноважень, однак не надали належних та достатніх доказів на підтвердження правомірності дій поліцейського щодо прийняття постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, і на спростування доводів позивачки, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже слід стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь позивачки сплачений нею при подачі позову судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст.ст. 122, 245-246, 251, 258, 280, КУпАП, Правилами дорожнього руху України ст.ст. 2, 6-11, 72-77, 139, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Скасувати постанову поліцейського 1 взводу 2 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Оселедця Артема Сергійовича серії ЕНА №2129386 від 12.05.2024р., якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 122 КУпАП, провадження у справі закрити.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у сумі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Катрич