Справа № 308/15939/23
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 308/15939/23 пров. № А/857/13442/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової - Хомюк Н.М.,

за участю секретря судового засідання Хомин Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові заяву представника ОСОБА_1 - Пересоляка Олександра Сергійовича про відвід головуючого судді Сеника Р.П. від апеляційного розгляду справи №308/15939/23 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Восьмого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою Закарпатської митниці на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 16 травня 2024 у справі №308/15939/23 за позовом ОСОБА_1 до Закарпатської митниці про визнання протиправною та скасування постанови .

06 вересня 2024 року судом апеляційної інстанції зареєстровано заяву представника позивача про відвід головуючого судді Сеника Р.П.

В обґрунтування заяви зазначено, що після проведеного судового засідання та звітування адвокатом перед клієнтом, сторона позивача дійшла висновку, що у головуючого судді Сеника Р.П. наявна заінтересованість у вирішенні справи на користь відповідача.

В обґрунтування заяви зазначено, що головуючий спонукає відповідача до проведення додаткової судової експертизи. До матеріалів справи долучено висновок спеціаліста - висновок Закарпатського відділу експертиз та дослідження СЛЕД Держмитслужби, який не можна вважати судовою експертизою, адже крім інших недоліків, спеціаліст у даному випадку не повідомлений про кримінальну відповідальність. Крім того, за погодженням зі стороною відповідача, ухвалою суду призначено судову товарознавчу експертизу експерта Закарпатського НДЕЦК МВС України від 19.03.2024 №СЕ-19/107-24-1267-ТВ. Після долучення відповідного висновку експерта, відповідач не ставив питання про проведення додаткової чи повторної експертизи. Позиція відповідача зводиться до того, що висновок Закарпатського відділу експертиз та дослідження СЛЕД Держмитслужби від 23.06.2023 №14200-3800-0151 є належним та допустимим доказом. Натомість головуючий відходить від прямих доводів відповідача та ставить під сумнів судову експертизу.

У зв`язку з викладеним, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) - за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді, заявлено відвід головуючому судді Сенику Р.П.

За приписами ч.ч. 3, 4 ст. 40 КАС України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оскільки заяву про відвід зареєстровано 06.09.2024, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Представник відповідача проти заявленого відводу заперечив, вважає заяву необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає. Вказав, що відповідна заява є формою зловживання процесуальними правами, а судова експертиза може бути призначена, у тому числі, з ініціативи суду.

Просив у задоволенні заяви про відвід відмовити.

Позивач у судове засідання не з`явився, явки уповноваженого представника в судове засідання не забезпечив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

06.09.2024 представником позивача подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з зайнятістю в іншому судовому засіданні.

Однак, з врахуванням думки представника відповідача, колегія суддів здійснила розгляд цієї заяви за відсутності позивача та його представника, оскільки неявка у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви сторони позивача про відвід головуючого судді Сеника Р.П., заперечення представника відповідача проти заявленого відводу, колегія суддів зазначає наступне.

Підстави для відводу (самовідводу) судді передбачені статтями 36, 37 КАС України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті встановлено, що суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Згідно з статями 126, 129 Конституції України незалежність і недоторканність судді гарантуються Конституцією і законами України. Вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється. Суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним відповідно до закону.

Відповідно до ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Вказане положення узгоджується з статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Так, поняття незалежності та об`єктивної безсторонності тісно пов`язані між собою. З суб`єктивної точки зору, суд не повинен виявляти будь-яку упередженість або особисті переконання. Об`єктивний підхід стосується надання судом необхідних гарантій для відсутності можливості будь-якого правомірного сумніву щодо безсторонності і незалежності суду.

Слід зазначити, що не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Дослідивши доводи щодо відводу судді, вивчивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що наведені у заяві про відвід обставини не можуть слугувати підставами для відведення головуючого судді Сеника Р.П. як такі, що викликають сумніви у неупередженості та об`єктивності вказаного судді, оскільки за правилами ч. 4 ст. 36 КАС України незгода сторони з процесуальними діями, рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13.06.2007 «Про незалежність судової влади», процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом, відповідно, незгода сторони з винесеним суддею судовим рішенням, а так само прийняття суддею процесуальних рішень, розгляд суддею клопотань сторін по справі, не може бути підставою для відводу судді, а має наслідком право сторони на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Незгода особи, яка бере участь у справі, з процесуальними діями судді під час судового розгляду справи є підставою для оскарження прийнятих за результатами розгляду справи рішень в апеляційному чи касаційному порядку. Оцінку процесуальним діям суду можуть надавати лише суди вищих інстанцій.

Будь-які докази, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість головуючого судді Сеника Р.П. у результаті розгляду даної справи або наявність обставин, які викликають сумнів у його неупередженості при розгляді даної справи, у матеріалах справи та доводах заяви про відвід - відсутні.

Враховуючи необґрунтованість підстав для відводу головуючого судді Сеника Р.П. колегія суддів дійшла висновку, що заява про відвід судді, яка надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, не підлягає задоволенню.

Отже, з огляду на те, що стороною позивача заявлено відвід у зв`язку з незгодою із пропозицією суду щодо проведення судової експертизи, підстави для відводу головуючого судді Сеника Р.П. - відсутні.

Керуючись статтями 36, 39, 40, 243, 310, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - Пересоляка Олександра Сергійовича про відвід головуючого судді Сеника Романа Петровича у справі №308/15939/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повний текст ухвали складено 10.09.2024.