Справа № 620/3093/24
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3093/24 Суддя (судді) першої інстанції: Лариса ЖИТНЯК
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Аліменка В.О., Кучми А.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

визнати протиправним та скасувати висновок Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 20.02.2024 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги;

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву (рапорт) та додані документи про призначення одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності та прийняти рішення відповідно до п.5 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» та в порядку, який визначений Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 №4.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано висновок Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 20.02.2024 про відмову у призначенні ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Чернігівській області повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 та додані документи про призначення одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності та прийняти рішення, з урахуванням висновків суду.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач вказує, що на момент виникнення спірних правовідносин кваліфікація нещасного випадку, який трапився з позивачем 06.03.2023, не відповідає приписам п. 5 ч. 1 ст. 97 Закону України «Про Національну поліцію», п. 3 Розділу 1 Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.01.2016 № 4, та п.п. 10 п. 6 Розділу ІІІ Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом МВС України від 05.10.2020 № 705.

Також апелянт стверджує, що суд першої інстанції безпідставно поклав в основу судового рішення норми Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 року №4, оскільки з 29.03.2024, у зв`язку з прийняттям Закону України № 3515-IX від 09.12.2023, положення якого набрали чинності 29.03.2024, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України, а не МВС України.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання протиправним та скасування висновку, зобов`язання вчинити певні дії.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не подав.

Після надходження матеріалів справи до суду, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 червня 2024 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до статті 311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 проходить службу в органах Національної поліції України на посаді старшого інспектора 2-го відділу з проведення спеціальних операцій УКОРД ГУНП в Чернігівській області.

Згідно з актом про нещасний випадок від 23.05.2023 №20 (Форма Н-1) старший інспектор 2-го відділу з проведення спеціальних операцій УКОРД ГУНП в Чернігівській області капітан поліції ОСОБА_1 06.03.2023 отримав травму у період дії воєнного стану під час участі у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в період проходження служби під час виконання службових обов`язків,.

Такого ж змісту встановлено причинний зв`язок поранення в довідці ВЛК ДУ ТМО МВС України по Чернігівській області від 18.08.2023 №57(у) та в довідці МСЕК про ступінь втрати працездатності від 24.01.2024 серії 12 ААА №073678.

25.01.2024 позивач подав до ГУНП в Чернігівській області заяву (рапорт) від 25.01.2024 про виплату одноразової грошової допомоги (ОГД) в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, згідно з яким просив виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з тим, що отримав поранення, пов`язане з виконанням службових обов`язків. До заяви (рапорта) надав: довідку МСЕК від 24.01.2024 серії 12 ААА №073678; довідку ВЛК ДУ ТМО МВС України по Чернігівській області №57(у); копію паспорта; копію картки фізичної особи- платника податків; акт №20 (Форми Н-1) про нещасний випадок від 23.05.2023 з висновками.

За результатами розгляду заяви (рапорту) щодо призначення ОГД на підставі п.5 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію», ГУНП в Чернігівській області затверджено висновок від 20.02.2024, про відмову у призначенні ОГД. Підставою для відмови вказаний той факт, що у зв`язку з отримання поранення у період дії воєнного стану під час участі у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в період проходження служби під час виконання службових обов`язків, діюче формулювання, визначене п.5 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» без внесення відповідних змін не дозволяє призначити в даному випадку одноразову грошову допомогу.

Позивач, вважаючи вказану відмову протиправною, звернувся до суду з цим позовом.

Суд першої інстанції адміністративний позов задовольнив та зазначив, що ГУНП в Чернігівській області, приймаючи рішення у формі висновку від 20.02.2024 про відмову у призначенні ОГД лише з підстав, що в змісті п.5 ч.1 ст.97 Закону України «Про Національну поліцію» відсутні зміни, що дають право поліцейському на ОГД у період дії воєнного стану під час участі у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в період проходження служби під час виконання службових обов`язків, належним чином не надало оцінку поданим документам та застосувало надмірний формалізм в даній ситуації, оскільки позивач отримав поранення як поліцейський під час виконання своїх безпосередніх службових обов`язків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з частиною першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580, у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Пунктом 5 частини першої статті 97 Закону №580-VIII передбачено, що одноразова грошова допомога в разі загибелі (смерті), визначення втрати працездатності поліцейського (далі - одноразова грошова допомога) є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі: отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Пунктом 5 частини першої статті 99 Закону №580-VIII встановлено, що розміри одноразової грошової допомоги поліцейським, а в разі їх загибелі (смерті) - особам, які за цим Законом мають право на її отримання, визначаються виходячи з розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату: отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) унаслідок причин, зазначених у пункті 5, - у розмірі 70 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Згідно статті 101 Закону №580-VIII призначення і виплата одноразової грошової допомоги не здійснюються, якщо загибель (смерть), поранення (контузія, травма або каліцтво), інвалідність, часткова втрата працездатності без визначення інвалідності поліцейського є наслідком: а) учинення ним діяння, яке є кримінальним або адміністративним правопорушенням; б) учинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння; в) навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, який доведений судом); г) подання особою свідомо неправдивої інформації про призначення і виплату одноразової грошової допомоги.

Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (частина друга статті 97 Закону України «Про Національну поліцію»).

Так, механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги (далі - ОГД) у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейських центрального органу управління поліції, територіальних органів поліції, міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, установ та організацій, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), поліцейських в т.ч. слухачів та курсантів вищих навчальних закладів із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - навчальних закладів), поліцейських, відряджених до інших органів державної влади, установ, організацій (далі - інших органів) визначає Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 11.01.2016 № 4 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за № 163/28293 (далі - Порядок № 4).

Поліцейський вважається таким, що виконує службові обов`язки, якщо він забезпечує виконання основних завдань та повноважень поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію», у тому числі під час участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України або виконував основні завдання та повноваження міліції, що були визначені Законом України «Про міліцію» (пункт 3 розділу I Порядку № 4).

Згідно пункту 4 розділу I Порядку № 4 випадки, за яких призначається ОГД у разі загибелі (смерті), інвалідності чи втрати працездатності поліцейського, зокрема, під час виконання службових обов`язків (пункти 3,5 частини першої статті 97 Закону №580-VIII) - випадок, пов`язаний із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України;

Відповідно до підпункту 3 пункту 1 розділу ІІ Порядку № 4 днем виникнення права на отримання ОГД є у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата видачі довідки про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної працездатності у відсотках.

Заява (рапорт) про виплату ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського (додаток 1) подається керівнику органу поліції, закладу освіти за останнім місцем проходження служби поліцейським або за останнім місцем проходження поліцейським служби перед відрядженням до органів державної влади (далі - останнім місцем проходження служби) (пункт 3 розділу ІІІ Порядку № 4).

Відповідно до пунктів 1, 3 розділу IV Порядку № 4 у місячний строк з дня реєстрації документів, зазначених у пунктах 4,5 розділу III, бухгалтерські служби готують висновок про призначення одноразової грошової допомоги, за встановленою формою (додаток 2). У разі затвердження висновку про призначення ОГД керівником органу поліції або закладу освіти, в якому проходив (проходить) службу поліцейський, у п`ятнадцятиденний строк з дня його затвердження видається наказ про виплату ОГД.

У разі відмови у призначенні ОГД чи повернення документів на доопрацювання (документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) заявника письмово інформують про прийняте рішення з обґрунтуванням підстав відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Згідно з підпунктом 10 пункту 6 Розділу ІІІ Порядку розслідування та ведення обліку нещасних випадків, що сталися з поліцейськими, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України 05.10.2020 № 705 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17.11.2020 за №1139/35422, Комісія (спеціальна комісія) з розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку зобов`язана: кваліфікувати нещасний випадок відповідно до обставин: у період проходження служби під час виконання службових обов`язків або не пов`язаний з виконанням службових обов`язків.

Тобто пунктом 5 частини першої статті 97 Закону №580-VIII встановлено право поліцейського на отримання одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського у разі отримання ним поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань, зокрема, поліції, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності.

Отже, призначення та виплата одноразової грошової допомоги в разі визначення втрати працездатності поліцейського (як соціальної виплати, гарантованої допомоги з боку держави) здійснюється, зокрема, у разі отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції, визначених Законом України «Про Національну поліцію».

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону №580-VIII).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач в обґрунтування своєї відмови у виплаті позивачу ОГД зазначає про невідповідність належної кваліфікації нещасного випадку.

Разом із тим, наявними у справі документами підтверджено факт отримання позивачем травми під час виконання службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань поліції, наслідком якої є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із виконанням повноважень та основних завдань поліції, що в свою чергу є підставою для призначення позивачу одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 5 частини першої статті 97 Закону №580-VIII у розмірі, передбаченому пунктом 5 частини першої статті 99 Закону №580-VIII.

Так, з акту розслідування нещасного випадку від 23.05.2023 № 20 встановлено, що позивач отримав травму в період дії воєнного стану під час участі у бойових діях при забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в період проходження служби під час виконання службових обов`язків.

Передбачених статтею 101 Закону №580-VIII підстав, які б унеможливлювали виплату позивачу одноразової грошової допомоги, спеціальним розслідуванням нещасного випадку, а також судом не встановлено.

Крім того згідно довідки № 57(у) від 18.08.2023, медична (військово-лікарська) комісія Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» при визначенні причинного зв`язку захворювання, (поранення, контузії, травми, каліцтва), зробила висновок, що травма отримана позивачем під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Колегія суддів зазначає, що за своєю суттю такі підстави, як отримання поліцейським поранення (контузії, травми або каліцтва) під час виконання ним службових обов`язків, пов`язаних із здійсненням повноважень та основних завдань міліції або поліції, чи участі в антитерористичній операції, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, наслідком якого є часткова втрата працездатності без визначення йому інвалідності, і підстава, визначена у довідці № 57(у) від 18.08.2023 «травма отримана під час виконання службових обов`язків у період дії воєнного стану під час безпосередньої участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів», є подібними.

Відмінність їх вербального викладу не може превалювати над суттю цих понять, яку законодавець заклав у цій нормі.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що наведена відповідачем підстава для відмови в призначенні одноразової грошової допомоги, а саме: «формулювання пункту 5 частини першої статті 97 Закону України «Про національну поліцію» без внесення відповідних змін не дозволяє призначити в даному випадку одноразову грошову допомогу», не кореспондується із приписами статті 101 Закону України «Про Національну поліцію», коли б відповідач мав би право відмовити у призначенні одноразової грошової допомоги.

Крім того, покладення на позивача тягаря такого наслідку, на думку відповідача, як невідповідність кваліфікації, у вигляді відмови у призначенні одноразової грошової допомоги не відповідає статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, зокрема, обов`язку суб`єкта владних повноважень прийняти рішення розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що висновок Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 20.02.2024 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги є протиправним та підлягає скасуванню.

За приписами ст.245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

У разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи наведені положення КАС України, суд першої інстанції обґрунтовано зобов`язав Головне управління Національної поліції в Чернігівській області повторно розглянути заяву (рапорт) ОСОБА_1 та додані документи про призначення одноразової грошової допомоги у разі часткової втрати працездатності та прийняти відповідне рішення, з урахуванням висновків суду.

Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції безпідставно поклав в основу судового рішення норми Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, затвердженого наказом МВС України від 11.01.2016 року №4, оскільки з 29.03.2024, у зв`язку з прийняттям Закону України № 3515-IX від 09.12.2023, положення якого набрали чинності 29.03.2024, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України, а не МВС України, колегія суддів не враховує, оскільки спірні правовідносини у цій справі виникли у лютому 2024 року, тобто до набрання чинності положень вказаного Закону, тому до цих правовідносин застосовуються норми Порядок № 4, який затверджений МВС України.

Доводи апеляційної скарги жодним чином не спростовують висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права, тому не є підставою для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи викладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з положеннями статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до вимог статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що рішення суду першої інстанції постановлене з додержанням норм матеріального і процесуального права, обставини справи встановлено повно та досліджено всебічно.

Заслухавши доповідь головуючого судді, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 243, 315, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 06 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді В.О. Аліменко,

А.Ю. Кучма