Справа № 286/2909/24
Суддя: Гришковець А. Л.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/2909/24
У Х В А Л А

10 вересня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду та просить визнати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №447625 від 01.04.2023, винесену інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області ОСОБА_2 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178, ч.1 ст.175-1, ч.1 ст.182, ст.183 КУпАП, протиправною та скасувати, а справу про адміністративне правопорушення відносно неї закрити, мотивуючи тим, що відповідно до постанови серії ГБВ №447625 по справі про адміністративне правопорушення від 01.04.2023, винесеної інспектором сектору реагування патрульної поліції ВП №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області ОСОБА_2 , її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.178, ч.1 ст.175-1, ч.1 ст.182, ст.183 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддано штрафу в розмірі 3400 гривень.

Вказану постанову вважає не законною і такою, що підлягає скасуванню, так як вказаних в постанові порушень вона не скоювала, докази її вини у вчиненні зазначених у постанові адміністративних правопорушень відсутні та у постанові про накладення на неї адміністративного стягнення докази не зазначені.

Так, 01.04.2023 біля 5 години вона зі своєю подругою - ОСОБА_3 вийшли з під`їзду будинку по АДРЕСА_1 , де ночували у квартирі свого знайомого, та направлялися додому. Біля вказаного будинку знаходилося 2-є працівників поліції, які приїхали туди на автомобілі. Працівники поліції зупинили їх та стали пред`являти до них претензії про здійснення завідомо неправдивого виклику поліції, а саме: про телефонування на спецлінію «102» та повідомлення про побиті вікна, що вона заперечила, бо ніякого виклику на спецлінію «102» вона зі свого телефону не проводила.

Вважає, що відповідачем при винесенні постанови не з`ясовано повно, всебічно та об`єктивно всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, не зазначено відповідних доказів. Відповідач не перевірив з якого номеру телефона був виклик на спецлінію «102» та повинен був вказати цей номер в постанові.

Вважає, що викладені у постанові висновки про вчинення зазначеного адміністративного правопорушення за ст. 183 КУпАП, як і інших правопорушень, які вказані в постанові (ч. 1 ст. 178 , ч. 1 ст. 175-1, ч. 1 ст. 182 КУпАП) не відповідають фактичним обставинам справи, в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень . В указаний в постанові час та місці, а саме 01.04.2023 о 5 годині в смт. Першотравневому по вул. Кварцитників вона була в тверезому стані, в чистому одязі, не курила, а наявність у неї в руці коробки з сигаретами «Бонд» не свідчить про куріння тютюнових виробів у заборонених місцях.

Інформації, що їй роз`яснювалися права, надавалася можливість надати свої пояснення, у її присутності виносилася оскаржувана постанова, постанова не містить.

Крім того, суть адміністративних правопорушень, опис обставин, встановлених при розгляді справи, конкретні порушення, допущені нею, постанова не містить.

При цьому, позивач просить поновити їй строк на подання позовної заяви про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №447625 від 01.04.2023, який пропущений з поважної причини, зазначивши, що про існування вказаної постанови вона дізналася лише 18.07.2024, коли отримала по пошті простою кореспонденцією копію постанови державного виконавця Овруцького відділу ДВС про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2024 та отримала постанову.

Представником відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими у зв`язку з наступним.

Зі змісту постанови серії ГБВ №447625 від 01.04.2023 по справі про адміністративне правопорушення вбачається, що 01.04.2023 о 5 год. за адресою вул. Кварцитників в смт. Першотравневе, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції на лінію «102», а саме повідомила про те, що в неї побиті вікна, хоча насправді даного факту не було, також голосно кричала, чим порушувала тишину та курила в непризначеному для цього місці, а саме на автобусній зупинці.

У зв`язку з порушенням вказаних норм інспектором СРПП ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 183 ч. 1, 178 ч. 1, 175-1, 182 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн.

За встановлених обставин доводи позивача стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення нею правопорушень, за які передбачена відповідальність за ст. 183 ч. 1, ст. 178 ч. 1, ст. 175-1 ч.1, ч. 1 ст. 182 КУпАП, є безпідставними та не обгрунтованими, а крім того жодними доказами не підтвердженими.

Твердження позивача на неправомірні дії з боку поліцейського, допущені під час складання спірної постанови, є необгрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності.

Стосовно строків на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зазначила наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 289 КАС України скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Так, позивач оскаржує постанову інспектора від 01.04.2023, однак до суду звернувся 24.07.2024, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду.

Згідно долученої копії оскаржуваної постанови серії ГБВ №447625 від 01.04.2023, вбачається, що в графі "Примірник постанови отримав" зазначено "відмовилась". Відмовляючись від отримання копії постанови, на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач усвідомлював і знав про винесення вказаної постанови, а тому був обізнаний про можливі негативні наслідки за фактом винесення цієї постанови. Також копію вказаної постанови надіслано рекомендованим листом за вих. № 3202/311/01-2023 від 05.04.2023, що підтверджується чеком про направлення постанови позивачу.

Отже, ОСОБА_1 вже 01.04.2023 повинна була усвідомлювати, що вона є особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, й при бажанні вчиняти дії для захисту своїх прав, у тому числі й знайомитися з адміністративними матеріалами, отримувати постанови про притягнення її до адміністративної відповідальності, оскаржувати її у визначений законом строк тощо.

ГУНП в Житомирській області вважає, що позивач не навів об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку.

Інших доводів, які б свідчили про наявність об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку. Позивачем також не наведено. Отже, ГУНП в Житомирській області вважає, що позивачем були пропущені процесуальні строки.

Позивач не скористалася правом подання відповіді на відзив.

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Врахувавши доводи сторін, наведені в їх письмових заявах по суті справі, та дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов слід залишити без розгляду з наступних підстав.

З копії постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №447625 від 01.04.2023 вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.175-1, ч.1 ст.178, ч.1 ст.182 та ст.183 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 3400 грн., за те, що 01.04.2023 о 5 год. за адресою вул. Кварцитників в смт. Першотравневе ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, здійснила завідомо неправдивий виклик поліції на лінію «102», а саме повідомила про те, що в неї побиті вікна, хоча насправді даного факту не було, а також була в брудному одязі, чим ображала людську гідність та громадську мораль, курила сигарети «Бонд» на автобусній зупинці та голосно кричала, чим порушувала тишу.

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 287 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

У відповідності до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено ч.ч.1,2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Частина 1 ст. 175-1 КУпАП передбачає відповідальність за куріння тютюнових виробів у місцях, де це заборонено законом, а також в інших місцях, визначених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради.

Положенням ч.1 ст. 178 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв на вулицях, у закритих спортивних спорудах, у скверах, парках, у всіх видах громадського транспорту (включаючи транспорт міжнародного сполучення) та в інших заборонених законом місцях, крім підприємств торгівлі і громадського харчування, в яких продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв на розлив дозволена відповідним органом місцевого самоврядування, або поява в громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль.

Частина 1 ст. 182 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів щодо захисту населення від шкідливого впливу шуму чи правил додержання тиші в населених пунктах і громадських місцях.

Положенням ст. 183 КУпАП передбачено відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань.

Згідно п. 8 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Нормами ст. 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають серед інших і справи про адміністративні правопорушення, що передбачені ст. 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), частинами першою і другою статті 178, частиною першою статті 182, ст. 183).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені частиною першою статті 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання: при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження: оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, будь-яких доказів, які б підтверджували факт вчинення правопорушень позивачем, а також, що поліцейським дотримано процедуру розгляду адміністративної справи, суду надано не було.

Оцінюючи причини поважності пропуску позивачем строку для оскарження постанови, суд відмічає наступне.

На підставі ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Нормами ч. 1 ст.122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

В ч. 2 ст.286 КАС України законодавець закріпив, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Зазначена норма кореспондується з положеннями ст.289 КУпАП про те, що скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Водночас згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Так, строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки (ч.2 ст.44 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно з частиною 1 статті 17 Закону України «Про виконання рішення та застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди України застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основних свобод та протоколи до неї і практику Європейського суду, як джерела права.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Окрім цього, рівність усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом віднесено до принципів здійснення правосуддя в адміністративних судах, зміст якого розкриває стаття 8 КАС України, частинами 1, 2 якої встановлено, що усі учасники судового процесу є рівними перед законом і судом. Не може бути привілеїв чи обмежень прав учасників судового процесу за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками.

Такі приписи наведених правових норм процесуального права знайшли своє відображенні і у статті 44 КАС України, частина перша якої вказує, що учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

При цьому, як зазначив Європейський суд з прав людини у пунктах 46, 47 рішення у справі "Устименко проти України", ЄСПЛ вказує на те, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами. Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення.

В позові позивач зазначає, що 18.07.2024 вона по пошті отримала копію постанови державного виконавця Овруцького ВДВС у Коростенському районі про відкриття виконавчого провадження від 15.07.2024. 18.07.2024 в Овруцькому ВДВС у Коростенському районі отримала копію постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ГБВ №447625, що підтверджується копією вказаної постанови. До суду з позовом позивач звернулася 24 липня 2024 року, тобто, із дотриманням десятиденного строку.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву звертає увагу, що в оскаржуваній постанові серії ГБВ №447625 від 01.04.2023, в графі "Примірник постанови отримав" зазначено запис "відмовилась". Відмовляючись від отримання копії постанови, на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач усвідомлювала і знала про винесення вказаної постанови, а тому була обізнана про можливі негативні наслідки за фактом винесення цієї постанови. Також копію вказаної постанови надіслано рекомендованим листом за вих. № 3202/311/01-2023 від 05.04.2023, що підтверджується чеком про направлення постанови позивачу.

Суд погоджується з твердженням представника відповідача, що відмовляючись від отримання копії постанови на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач усвідомлювала і знала про винесення вказаної постанови. При цьому, слід відмітити, що в позовній заяві позивач факту складення постанови у її присутності не заперечує, а лише вказує на відсутність у ній інформації про роз`яснення їй прав та обов`язків. Позовну заяву ж щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а не з дня її отримання.

Частиною 3 ст.123 КАС України передбачено, що якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Поряд з тим, п.8 ч.1 ст.240 КАС України закріплено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

За встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, зважаючи, що про існування оскаржуваної постанови позивач дізналася в день її складання - 01.04.2023, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання причин пропуску строку на оскарження постанови поважними та про наявність правових підстав для залишення позовну заяву без розгляду.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. в дохід держави,

Керуючись ст.ст. 6-9, 20, 77, 78, 123, 240 243, 248, 286 КАС України, суд, -

У Х В АЛ И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без розгляду.

На ухвалу суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: А. Л. Гришковець