Справа № 160/13630/24
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 до спеціального та пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період навчання в Павлоградському технікумі Національної гірничої академії України з 01.09.1998 року по 17.02.2002 року та з 04.05.2002 року по 20.06.2002 року;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.04.2024 року про призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з урахуванням висновків суду
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ст.114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Рішенням пенсійного органу позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з недостатністю пільгового стажу. Відповідачем до пільгового стажу не було зараховано період навчання з 01.09.1998 року по 17.02.2002 року та з 04.05.2002 року по 20.06.2002 року Позивач вважає, що період навчання повинен, під час якого він проходив виробничу практику має бути зарахований до пільгового стажу, при цьому, що перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, що відповідає вимогам ч.1 ст.38 Закону України Про професійно-технічну освіту.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 р. відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників процесу. Тією ж ухвалою суду запропоновано відповідачам надати відзиви на позовну заяву.
Відповідач-1 надав відзив на позовну заяву, в якому вказав про відсутність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на їх необгрунтованість. Відповідач-1 вказує на те, що законодавством передбачена можливість зарахування до пільгового стажу лише періодів навчання у закладах професійної (професійно-технічної) освіти. У свою чергу, як зазначає відповідач, технікум не відноситься до закладів професійної (професійно-технічної освіти), а визначається Законом України «Про освіту» як вищий навчальний заклад.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із такого.
Судом встановлено, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Заяву розглянуто за принципом екстериторіальності Головним управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 26.02.2024 року № 89 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з відсутністю у позивача необхідного пільгового (спеціального) стажу.

Не погоджуючись з цією відмовою у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058 працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Отже, вказаною нормою права визначено те, що право на призначення пільгової пенсії мають особи незалежно від віку, але за умови необхідного спеціального стажу:

працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку - не менше 25 років;

працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень) - не менше 20 років.

У спірному випадку пенсійним органом встановлено, що пільговий стаж позивача становить 21 рік 11 місяців 03 днів, з яких:

підземні роботи, провідні професії -03 роки 0 місяців 28 днів;

підземні роботи 18 років 10 місяців 05 днів.

З цих підстав пенсійний орган вказує на недостатність пільгового стажу для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058.

У свою чергу, за позицією позивача, у разі зарахування до пільгового стажу періоду його навчання в технікумі, пільговий стаж буде достатнім для призначення пільгової пенсії на умовах, передбачених ч.3 ст.114 Закону №1058.

Таким чином, визначальним у цій справі є встановлення наявності чи відсутності правових підстав для зарахування до пільгового стажу, який дає право на призначення пенсії за ч.3 ст.114 Закону №1058, періоду навчання позивача навчання у Павлоградському технікумі Національного гірничого університету з 01.09.1998 року по 17.02.2002 року та з 04.05.2002 року по 20.06.2002 року.

Відповідно до статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» №103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Таким чином, за певних умов, до пільгового стажу може бути зарахований час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти.

Встановлені обставини справи, які не заперечуються відповідачами, свідчать про те, що позивач навчався у Павлоградському технікумі Національного гірничого університету у період з 01.09.1998 року по 17.02.2002 року та з 04.05.2002 року по 20.06.2002 року.

Визначаючи статус вказаного навчального закладу, слід застосовувати законодавство, яке було чинним на час навчання позивача.

Так, на момент навчання позивача правовідносини у сфері освіти регулювалися Законом України «Про освіту» відповідно до якого професійно-навчальними виховними закладами є: професійно-технічне училище, професійні училища різних рівнів (ст.41 Закону).

Натомість, статтею 43 вказаного Закону (в редакції на час навчання позивача) визначено, що вищими навчальними закладами є технікум (училище), коледж, інститут, консерваторія, академія, університет та інші .

З наведених норм законодавства вбачається, що технікум не був закладом професійної (професійно-технічної) освіти, а отже вказаний період навчання позивача не може бути віднесений до пільгового стажу.

Подібну правову позицію, висловленою Верховним Судом в постанові від 10.10.2019 у справі № 676/5212/17.

Тотожне правозастосування здійснено Третім апеляційним адміністративним судом у постановах від 27.10.2022 році у справі №160/6484/22, від 15.09.2022 року у справі №160/25125/21, від 02.11.2021 року у справі №280/3592/21.

Позивач також посилався на те, що за ст. 18 Закону №103/98-ВР до професійно-технічних навчальних закладів належать також інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту.

Вказана норма права передбачає невичерпність переліку типів навчальних закладів, які належать до професійно-технічної освіти, в зв`язку з чим така належність має встановлюватися за змістовним критерієм. Таким критерієм може бути освітньо-кваліфікаційний рівень, який присвоюється по завершенню навчання у відповідному закладі. Однак, позивачеві присвоєно не такий освітньо-кваліфікаційний рівень, що присвоюється випускникам професійно-технічних закладів освіти («кваліфікований робітник»), тому навіть за таким критерієм спірна пільга не підлягає застосуванню до позивача.

Слід враховувати і правила формальної логіки, оскільки до невизначеної категорії «інші типи навчальних закладів, що надають професійно-технічну освіту» очевидно не може входити вищий заклад освіти, адже за ст. 29 Закону №1060-XII професійно-технічна освіта та вища освіта є різними структурними елементами освіти, при цьому технікуми віднесено статтею 43 Закону №1060-XII віднесено саме до вищих закладів освіти, які готують спеціалістів з вищим освітньо-кваліфікаційним рівнем, ніж «кваліфікований робітник».

Проходження позивачем виробничої практики за період з 18.02.2002 року по 03.05.2002 року та зазначення відповідачем помилкових реквізитів оскарженого рішення висновків суду не змінюють.

Суд звертає увагу також на те, що попри відсутність відповідного обґрунтування в спірному рішенні відповідача-2, пільги згідно із законодавства застосовуються в разі наявності відповідних обставин, а не в зв`язку з тим, що орган державної влади не навів достатнього обґрунтування відсутності таких обставин.

Отже, період навчання позивача у Павлоградському технікумі Національного гірничого університету у період з 01.09.1998 року по 17.02.2002 року та з 04.05.2002 року по 20.06.2002 року не може бути віднесено до його спеціального та пільгового стажу. В свою чергу цей період вже зараховано до страхового стажу позивача, що вбачається з його форми РС-право. Відповідно, в цій частині позовних вимог належить відмовити.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що приймаючи оскаржене рішення відповідач порушень вимог законодавства не допустив, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення суду оскаржується до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна