Справа № 240/9059/24
Суддя: Капинос Оксана Валентинівна
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

06 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/9059/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Капинос О.В.,

секретар судового засідання Луценко Д.В.,

за участю: представника позивача Барановського І.І.,

представника відповідача Голуба В.О. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про визнання протиправним та скасування наказу від 04.04.2024 №646 "Про застосування дисциплінарних стягнень", від 05.04.2024 №169 про звільнення зі служби в поліції, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку.

Ухвалою від 15.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання на 24.06.2024.

Представник відповідача подав до суду клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, у зв"язку з пропуском 15-ти денного строку звернення з позовом. Зазначає, що з наказом про звільнення зі служби позивач ознайомився 11.04.2024 та отримав його копію.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення з позовом з наданням відповідних доказів.

16.07.2024 на адресу суду від представника позивача надійшли заперечення на клопотання про залишення позовної зави без розгляду. У запереченнях представник зазначив, що звільнення позивача зі служби відбулося під час перебування на лікарняному. Крім того, вказав, що зі змістом наказу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення позивач не ознайомився.

Ухвалою від 17.07.2024 продовжено розгляд справи та призначено судове засідання.

В судовому засіданні представник позивача заперечував проти залишення позову без розгляду, оскільки строк звернення з позовом не пропущений.

Представник відповідача у судовому засіданні просив клопотання про залишення позову без розгляду задовольнити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Згідно п. 1 резолютивної частини наказу ГУНП в Житомирській області від 04 квітня 2024 року № 646 "Про застосування дисциплінарних стягнень" за порушення службової дисципліни, недотримання вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 ЗУ "Про Національну поліцію", п.п. 1, 3, 5, 6 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, в частині бути вірним Присязі поліцейського, недотриманні нормативно-правових актів, що визначають повноваження поліції, а також своїх посадових (функціональних) обов`язків, запобігання вчинення правопорушень, утримання від дій, які підривають авторитет Національної поліції України, яке виразилося у вчиненні поза службою у стані алкогольного сп`яніння дорожньо-транспортної пригоди з потерпілими, вимог абзацу 6 ч. 2 ст. 16 ЗУ "Про дорожній рух" у частині керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння та вимог п.п. 2.9, 10.1., 12.1 Правил Дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, відповідно до яких водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, перед зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, а також на виконання вимог наказу Національної поліції України від 19.07.2022 № 507, застосувати до інспектора сектору протидії домашньому насильству відділу превенції Бердичівського РУП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

На підставі вищевказаного наказу, 05 квітня 2024 року відповідачем було видано наказ № 169 о/с "По особовому складу", яким позивача ОСОБА_1 звільнено із служби в поліції з 08 квітня 2024 року.

Саме правомірність вказаних наказів є предметом спору у даній справі.

Вирішуючи питання дотримання позивачем строків звернення з позовом про оскарження спірних наказів та наявності підстав для залишення позову без розгляду, суд виходить з наступного.

Статтею 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.

Частиною першою статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини п`ятої цієї статті, для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому, як визначено у пункті 17 частини першої статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Водночас, як визначено частиною третьою статті 122 КАС України, для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Таким спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, встановлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.

При цьому, служба в поліції має особливий характер та всі правовідносини побудовані на спеціальних нормах законодавства України, таких як Дисциплінарний статут Національної поліції України, Закон України "Про Національну поліцію" інші відомчі нормативно-правові акти.

Згідно з ч. 2 ст.19 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VІІІ підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується Законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України затверджений Законом України від 15.03.2018 року № 2337-VIII визначено сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 р. №64/2022, затвердженого Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022 p., в Україні введено воєнний стан з 24 лютого 2024 року, який триває по сьогоднішній день.

Розділом V Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначені особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.

Спірні правовідносини, розглядаються під кутом норм права, які визначені у зазначеному розгляді Дисциплінарного статуту НПУ, на час воєнного стану в державі.

Згідно ч. 4 ст. 31 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" у період дії воєнного стану поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення, звернувшись до адміністративного суду протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

У разі застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь або звільнення зі служби в поліції поліцейський має право оскаржити таке стягнення протягом 15 днів з дня його ознайомлення з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення.

В мирний час встановлювалась інша норма права, щодо строків оскарження, поліцейським застосованого до нього дисциплінарного стягнення, так ч.1 ст.24 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, визначено, що поліцейський має право оскаржити застосоване до нього дисциплінарне стягнення протягом місяця з дня його виконання (реалізації) шляхом подання рапорту до прямого керівника особи, яка застосувала дисциплінарне стягнення, а також шляхом звернення до суду в установленому порядку.

Тобто, строк звернення до суду про оскарження наказу про звільнення обчислюється з дати ознайомлення саме з наказом по особовому складу про виконання застосованого дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби.

У постанові від 30 листопада 2023 року по справі № 500/1224/23 Верховний Суд зазначив, що у випадку наявності колізії між загальним та спеціальним законом застосуванню підлягають норми спеціального закону, яким є саме Дисциплінарний статут НП України.

Отже, враховуючи внесені законодавцем зміни до Дисциплінарного статуту Національної поліції України в період дії воєнного стану, у спірних правовідносинах для обчислення строку звернення слід застосовувати норми спеціального законодавства, а саме частина 4 статті 31 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого законом України від 15.03.2018 №2337-VІІІ.

Позивач в межах спірних правовідносин оскаржує наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 04.04.2024 №646 "Про застосування дисциплінарних стягнень" та наказ від 05.04.2024 №169 о/с про звільнення зі служби в поліції, яким реалізовано наказ про накладення дисциплінарного стягнення.

При цьому з матеріалів справи слідує, що з наказом по особовому складу про звільнення зі служби позивач ознайомився 11.04.2024 та отримав його копію, що підтверджується особистим підписом позивача на такому наказі.

Оскільки з наказом позивач ознайомився 11.04.2024, то строк звернення до суду з цим позовом розпочався 12.04.2024 та тривав до 26.04.2024 включно.

Разом з тим, позовну заяву подано до суду 06.05.2024, про що свідчить поштовий штамп на конверті, тобто з пропуском 15-ти денного строку.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

До позову позивач не надав заяву про поновлення пропущеного строку на звернення з вказаним позовом.

В ухвалі про відкриття провадження питання поновлення строків на звернення позивача з вказаним позовом не вирішувалося.

Під час ході розгляду поданого відповідачем клопотання про залишення позову без розгляду, в судовому засіданні ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.07.2024 залишено позовну заяву ОСОБА_1 без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку звернення з позовом з наданням відповідних доказів.

Разом з тим, в порушення вимог ч.6 ст.161 КАСУ, пропустивши встановлений ч. 4 ст. 31 Дисциплінарного статуту строк звернення до суду, позивач заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з даною позовною заявою та доказів поважності причин пропуску такого строку не надав.

Представник позивача подав до суду лише заперечення на клопотання про залишення позовної зави без розгляду, що в розумінні КАС України не є заявою про поновлення строку на звернення з позовом, яку зобов"заний був подати позивач на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Крім того, у запереченнях та у судовому засіданні представник позивача наголошував на тому, що строк звернення з вказаним позовом взагалі не пропущено, а тому, на його думку, заява про поновлення такого строку не повинна подаватися. Зазначив, що позивачу не були відомі результати службового розслідування та наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 05.04.2024 №169 о/с "По особовому складу", оскільки з ним він не був ознайомлений.

Суд оцінює такі доводи критично, з огляду на таке.

Відповідно до п.2 Розділу VII Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року № 893, наказ про застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення виконується шляхом його оголошення в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, ЗВО та особистого ознайомлення поліцейського з ним, що здійснюється кадровим підрозділом органу (підрозділу, закладу, установи), ЗВО за місцем проходження служби зазначеним поліцейським. Таке ознайомлення засвідчується шляхом проставляння поліцейським, притягнутим до дисциплінарної відповідальності, підпису, прізвища та ініціалів на останньому аркуші копії наказу, долученої до його особової справи.

Так, як вже зазначалося, наказ про застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідачем винесений 04.04.2024, а наказ по особовому складу, яким реалізовано такий наказ шляхом звільнення позивача, винесений 05.04.2024. Копія останнього позивачу вручена 11.04.2024, про що свідчить його підпис на копії наказу, яка міститься в матеріалах справи. Крім того, відповідно до наявної в матеріалах справи розписки, ОСОБА_1 11.04.2024 отримав в Управлінні кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції в Житомирській області трудову книжку, довідку військовозобов`язаного для постановки на військовий облік, довідку про отримані предмети однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився. Вказана розписка містить дату підпис та ініціали позивача.

Вказані докази в своїй сукупності свідчать на користь висновку, що позивач в установленому порядку був ознайомлений з наказом про звільнення, а тому доводи представника відповідача є безпідставними.

Також суд відхиляє доводи про те, що позивачу не було відомо про результати проведення службового розслідування та про зміст наказу Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 04.04.2024 №646 "Про застосування дисциплінарних стягнень", оскільки такі спростовуються доводами позовної заяви, в якій представник позивача цитує мотивувальну частину такого наказу.

Крім того, у наказі від 05.04.2024 вказана підстава для звільнення позивача: наказ Головного управління Національної поліції в Житомирській області від 04.04.2024 №646.

Тобто, вже при врученні позивачу 11.04.2024 копії наказу про звільнення, йому було відомо про підставу звільнення та існування наказу про застосування дисциплінарного стягнення.

Також на користь висновку про те, що позивачу було відомо про звільнення свідчить і запис у трудовій книжці від 08.04.2024 про його звільнення, який внесений на підставі наказу від 05.04.2024 №169 о/с.

Крім того, суд звертає увагу, що службове розслідування було призначено наказом ГУНП від 21.03.2024 №399 та 22.03.2024 позивач надав пояснення.

В той же час суд зазначає, що позивач проходив службу в Національній поліції з 2015 року, тому з огляду на особливості проходження такої служби повинен був бути обізнаний про порядок проведення службових розслідувань та оформлення їх результатів.

Відтак, доводи представника з даного приводу та з приводу того, що позивачем не пропущено строк звернення з вказаним позовом, суд також відхиляє, як безпідставні.

В той же час з матеріалів справи вбачається, що у період з 25.03.2024 по 17.04.2024 позивач перебував на лікарняному, що підтверджується довідкою КНП "Коростенська ЦМЛ КМР" від 04.09.2024 №1644.

Разом з тим, як вже зазначалося, строк звернення до суду з вказаним позовом закінчився 26.04.2024 (останній день), тобто в той період позивач не перебував на лікарняному. При цьому даний позов поданий до суду лише 06.05.2024.

Представник позивача не навів суду обставин та не надав доказів на їх підтвердження щодо наявності об`єктивних перешкод, які не дали можливості позивачу звернутися до суду за захистом порушених прав у період з 27.04.2024 до 06.05.2024.

Судом вживалися заходи для виклику позивача в судове засідання з метою з"ясування вказаних обставин.

Зокрема, ухвалою від 17.07.2024 суд визнав явку позивача в судове засідання обов"язковою.

Разом з тим, позивач в судове засідання не з"явився, повідомлений про розгляд справи належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні повідомив про небажання позивача приймати участь в розгляді справи та вказав, що інтереси останнього в подальшому буде представляти виключно він. Просив розглядати справу без участі позивача.

В той же час, в ході розгляду справи представником позивача не надано доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку на звернення з позовом у період з 27.04.2024 до 06.05.2024, а також відповідної заяви, які б були підставою для суду поновити пропущений строк звернення до суду.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем пропущений строк звернення з вказаним позовом, при цьому заяви про поновлення такого строку з обґрунтуванням та наданням доказів про поважність причин такого пропуску не надано.

При цьому суд зазначає, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Аналогічна правова позиція висловлена у постановах Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 120/5780/20-а, від 02.12.2021 у справі № 640/20314/20.

Не звернення до суду з адміністративним позовом за захистом своїх прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.

В ході розгляду справи представником позивача не доведено та судом не встановлено переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для звернення позивача до суду за захистом своїх прав протягом строку, який був об`єктивно необхідним для подання позовної заяви до суду.

Відповідно до частини третьої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Таким чином, законодавець допускає ймовірність виявлення судом факту недотримання строку звернення до суду і після відкриття провадження у справі, внаслідок чого позов може бути залишений без розгляду. При цьому наведені законодавчі приписи передбачають право особи подати заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведенням поважних причин такого пропуску.

Підстави залишення позову без розгляду визначає стаття 240 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до пункті 8 частини 1 статті 240 Кодексу адміністративного судочинства України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу (пункт 8).

Враховуючи те, що позивачем пропущено строк звернення з вказаним позовом, не подано заяву про поновлення такого строку та не підтверджено поважності причин його пропуску, суд дійшов висновку, що позов слід залишити без розгляду.

Керуючись статтями 123, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Клопотання представника Головного управління Національної поліції в Житомирській області задовольнити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя О.В. Капинос

Повний текст ухвали виготовлено: 11 вересня 2024 року