Справа № 520/12058/24
Суддя: Супрун Ю.О.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

11 вересня 2024 р. Справа №520/12058/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Супруна Ю.О., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (63503, Харківська область, Чугуївський р-н, м. Чугуїв, вул. Леонова, буд.4а, ) про скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, Військова частина НОМЕР_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просить суд:

- скасувати постанову головного державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вулиця Леонова, буд.4а, м.Чугуїв, Чугуївський район, Харківської області 63503) від 08.04.2024 року ВП №73731989 про накладення штрафу.

В обґрунтування позову вказано, що постанова головного державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 08.04.2024 року ВП №73731989 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання судового рішення є протиправною та такою, що суперечить Конституції України та Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 10.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження.

В зв`язку із здійсненням діяльності Харківським окружним адміністративним судом з відправлення правосуддя в умовах ведення бойових дій на території Харківської міської територіальної громади, яка віднесена до переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточені (блокуванні) згідно Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій від 25.04.2022 № 75 (із змінами), розгляд справи було відтерміновано.

До канцелярії Харківського окружного адміністративного суду 15.05.2024 надійшли додаткові пояснення та докази в їх обґрунтування.

Від відповідача 23.05.2024 до канцелярії Харківського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позов, згідно зі змістом якого відповідач просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на відповідність прийнятого рішення вимогам діючого законодавства.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши доводи позовної вимоги, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 по справі №520/9607/21 вирішено: "Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення з урахування щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 09.05.2018 року по 2021 рік.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошової допомоги на оздоровлення з урахуванням щомісячної додаткової грошової винагороди за період з 09.05.2018 року по 2021 рік.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.".

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 14.09.2023 апеляційна скарга залишена без задоволення, рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.08.2022 залишено без змін.

Військовою частиною НОМЕР_1 , 07.03.2024 через електронну пошту Харківського окружного адміністративного суду подано заяву про роз`яснення судового рішення у справі № 520/9607/21.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12.03.2024 заяву Військової частини НОМЕР_1 про роз`яснення судового рішення по адміністративній справі № 520/9607/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути заявнику без розгляду.

Представник Військової частини НОМЕР_1 , 18.03.2024 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про роз`яснення судового рішення, в якому військова частина НОМЕР_1 повідомляла, що грошова допомога на оздоровлення військовослужбовцю ОСОБА_1 за період з 09.05.2018 року по 2021 рік виплачена в повному обсязі з розрахунку його грошового забезпечення з урахуванням належних надбавок та премій на день видання наказу на виплату, виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду № 520/9607/21 від 05.08.2022 року призведе до переплати грошового забезпечення, та втрат держави так як воно суперечить нормативно правовим акта. Представник відповідача вказав, що згідно Постанови №889 до 2017 року грошова допомога на оздоровлення військовослужбовцям виплачувалась у розмірі 50% грошового забезпечення без урахування щомісячної додаткової грошової винагороди, з 01.03.2018 року вступила в дію Постанова №704 в якій не передбачена виплата щомісячної додаткової грошової винагороди як складової грошового забезпечення, але грошова допомога на оздоровлення військовослужбовцям нараховується у повному обсязі виходячи з грошового забезпечення військовослужбовця на день видання наказу на зазначену виплату.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 у задоволенні заяви представника Військової частини НОМЕР_1 про роз`яснення судового рішення в адміністративній справі № 520/9607/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Разом з тим Харківським окружним адміністративним судом 26.12.2023 видано виконавчий лист по справі № 520/9607/21.

Державним виконавцем Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 15.01.2024 було відкрито виконавче провадження ВП №73731989 щодо виконання судового рішення (немайнового характеру) від 05.08.2022 за виконавчим листом №520/9607/21 від 26.12.2023, про що виніс постанову про відкриття виконавчого провадження.

Окреслена постанова надійшла у паперовому виді до військової частини НОМЕР_1 15.02.2024 року за №47/158, окреслена обставина не заперечувалась з боку відповідача в рамках наданої правової позиції.

Під час вчинення процесуальних дій спрямованих на отримання роз`яснення по рішенню суду, позивач направив відповідний лист від 21.02.2024 №148/9/41/138 на адресу державного виконавця таким чином повідомив про поважні причини не виконання судового рішення вчасно.

В подальшому відповідач виніс постанову від 08.04.2024 ВП №73731989 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. за невиконання судового рішення, яка надійшла до позивача 24.04.2024.

Не погоджуючись зі вказаною постановою про накладення штрафу ВП №73731989, позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду за захистом своїх прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст. 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Суд зазначає, що відповідно до ст. 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктами 1, 2 частини 1 статті 3 Закону України "Про виконавче провадження" відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Як передбачено положеннями ст. 15 Закону України "Про виконавче провадження" сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як передбачено приписами ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець зобов`язаний: 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 63 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

При цьому, положеннями ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Отже, як встановлено під час розгляду справи відкриття виконавчого провадження ВП №73731989 відбулось 15.01.2024.

З правової позиції позивача по справі судом встановлено та не заперечувалось відповідачем, що окреслена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП №73731989 отримана 15.02.2024.

Зважаючи на діюче законодавства та встановлений строк добровільного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 520/9607/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії закінчився 29.02.2024.

Принагідно суд зазначає, що Військова частина НОМЕР_1 зверталась до Харківського окружного адміністративного суду з питань роз`яснення рішення 05.03.2024 та 14.03.2024, тобто поза межами строку для добровільного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 520/9607/21.

Крім того суд зазначає, що в матеріалах справи наявний лист Військової частини НОМЕР_1 від 21.02.2024, згідно зі змістом якого повідомляється, що при отриманні рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 520/9607/21 від 14.09.2023 Військовою частиною встановлено, що воно суперечить чинному законодавству.

Стосовно твердження Військової частини НОМЕР_1 , за підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 в листі від 21.02.2024, а саме: "встановлене рішення суперечить чинному законодавству", суд зазначає наступне.

За приписами п. 1 ч. 5 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 КАС України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 07 квітня 2021 року у справі №9901/23/21 дійшла висновку, що дії учасників судового процесу та їхніх представників мають не лише за формою, але й за змістом відповідати завданню адміністративного судочинства. Зміст права на справедливий суд несумісний зі свідомим виявом учасником судового процесу чи його представником неповаги до честі, гідності, репутації іншого учасника, представника, суду тощо. Тому суди не повинні розглядати справи, в яких особа, яка ініціювала судовий процес, використовує свої процесуальні права на шкоду іншим учасникам судового процесу й інтересам правосуддя. Вказане стосується і тієї особи, яка подала апеляційну скаргу.

У процесуальних відносинах, намагаючись донести певну думку до суду, учасники судового процесу, їхні представники, інші особи мають ретельно підбирати слова, а також з обережністю виявляти емоції щодо інших учасників, їхніх представників, суду, осіб, які не беруть участі в судовому процесі. Такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у постановах від 07 квітня 2021 року у справі № 9901/23/21, від 08 липня 2021 року у справі №9901/235/20. Суд не повинен толерувати використання образливих слів чи символів, зокрема для надання характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям). Такі слова та символи не можна використовувати ні в заявах по суті справи, ні в заявах з процесуальних питань, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їхніх представників (такі висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі №199/6713/14-ц (пункт 22), від 14 березня 2019 року у справі № 9901/34/19, від 07 листопада 2019 року у справі № 9901/324/19).

Також Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), застосовуючи підпункт «а» пункту 3 статті 35 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року оголошує неприйнятною будь-яку індивідуальну заяву, подану згідно зі статтею 34, якщо він вважає, що ця заява є зловживанням правом на її подання. Для прикладу, ЄСПЛ констатує зловживання правом на подання заяви, коли заявник під час спілкування з ЄСПЛ вживає образливі, погрозливі або провокативні висловлювання проти уряду-відповідача, його представника, органів влади держави-відповідача, проти ЄСПЛ, його суддів, Секретаріату ЄСПЛ або його працівників (див. mutatis mutandis ухвали щодо прийнятності у справах «Ржегак проти Чеської Республіки» від 14 травня 2004 року (Rehak v. the Czech Republic, заява № 67208/01), «Дюрінже та Грандж проти Франції» від 04 лютого 2003 року (Duringer and Grunge v. France, заяви № 61164/00 і № 18589/02)).

Продовжуючи розгляд даного питання щодо висловлювання заявника у листі від 21.02.2024 за підписом ТВО командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , суд звертає увагу на зміст окресленої заяви та зазначає, що окреслені висловлювання перебувають поза нормальним стилем спілкування, в першу чергу, у діловому мовленні, що використовується в офіційному діловому спілкуванні. Сторони повинні не припускати використання окресленого як під час оформлення документів для подання до суду всіх інстанцій, так і у публічному житті, оскільки це не підсилює ефективність і переконливість інформації в документах офіційно-ділового стилю, а свідчить про культурно-інтелектуальний вакуум та не демонструє повагу до суду.

Також поза увагою суду не залишається факт, що фактичним виконанням рішення суду з боку Військової частини НОМЕР_1 слугувало нарахування ОСОБА_1 у розмірі 0,01 грн., яке прийнято з боку виконавчої служби як належне, проте не є предметом розгляду в рамках окресленої справи.

Таким чином судом в ході розгляду справи встановлено, що Військова частина НОМЕР_1 була достеменно обізнана про існування рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 520/9607/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, як за результатами розгляду в суді першої та апеляційної інстанції, так і за результатами отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Посилання Військової частини НОМЕР_1 на факти звернення до Харківського окружного адміністративного суду судом не приймаються як належне обґрунтування правової позиції, оскільки не спричинили жодного юридично значимого наслідку та не сприяли своєчасності виконання рішенню суду по адміністративній справі № 520/9607/21.

Стосовно посилань представника Військової частини НОМЕР_1 на позицію Верховного Суду викладену у постанові від 31.03.2020 по справі № 640/11079/19, якою серед іншого зазначено, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Така відповідальність настає за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин і в строк, встановлений державним виконавцем.

Суд зазначає, що повністю з нею погоджується та в силу положень ч. 5 ст. 242 КАС України вважає що окреслені висновки підлягають застосуванню, та зазначає, що з боку боржника - позивача у справі не зазначено жодних поважних причин не своєчасного виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду по адміністративній справі № 520/9607/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Отже, постанова головного державного виконавця Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вулиця Леонова, буд. 4а, м. Чугуїв, Чугуївський район, Харківської області 63503) від 08.04.2024 року ВП №73731989 про накладення штрафу у розмірі 10200,00 грн. є повністю правомірною та як наслідок не підлягає скасуванню.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог у вказаній частині.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) до Чугуївського відділу державної виконавчої служби у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (63503, Харківська область, Чугуївський р-н, м. Чугуїв, вул. Леонова, буд.4а, ) про скасування постанови - залишити без задоволення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя Супрун Ю.О.