Справа № 320/33849/24
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

10 вересня 2024 року № 320/33849/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження заяву про застосування заходів процесуального примусу до позивача за зловживання процесуальними правами за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

У провадженні Київського окружного адміністративного суду перебуває справа №320/33849/24 за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до Міністерства оборони України (далі - відповідач) про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо невиплати позивачу різниці грошового забезпечення, яку він недоотримав внаслідок незаконного звільнення за період з 21.12.2023р. по 02.07.2024р. в сумі 218 117,36 грн.

Справа розглядається у спрощеному позовному провадженні без виклику/повідомлення сторін.

У подальшому від представника відповідача до суду надійшли додаткові пояснення у справі, де представник просить суд визнати наявність факту зловживання позивачем своїми процесуальними правами шляхом подання кількох позовів до Міністерства оборони України з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Розглянувши подане клопотання у письмовому провадженні, суд дійшов наступного висновку.

З поданих пояснень слідує, що клопотання мотивоване тим, що позивач звернувся до суду із однаковими позовами до одного і того ж відповідача - Міністерства оборони України, провадження, що вбачається зі справ №320/33849/24, №320/33803/24, №320/33260/24.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 44 КАС України, учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки. Учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Статтею 45 КАС України встановлено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

З урахуванням конкретних обставин справи суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню адміністративного судочинства, зокрема:

1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, які спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення;

2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями;

3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер;

4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи, або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою;

5) узгодження умов примирення, спрямованих на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Лише у вказаних вище випадках, дії позивача можна кваліфікувати як зловживання процесуальними правами на підставі статті 45 КАС України.

Відповідно до частини четвертої статті 45 КАС України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

У відповідності до статті 144 КАС України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених в суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Заходи процесуального примусу застосовуються судом, як правило, негайно після вчинення порушення. Про застосування заходів процесуального примусу суд постановляє ухвалу.

Одним із заходів процесуального примусу є штраф (п. 5 ч. 1 ст. 145 КАС України).

Пунктом 2 частини 1 статті 149 КАС України встановлено, що суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Стягувачем за таким виконавчим документом є Державна судова адміністрація України (ч. 5 ст. 149 КАС України).

Проте, наразі суд не вбачає в діях позивача зловживання процесуальними правами, оскільки судові справи за участю позивача, вказані представником відповідача, не можуть свідчити про те, що позивач недобросовісно користується процесуальними правами, адже провадження відкрито лише по даній справі - 320/33849/24, в той час як провадження по справах №320/32803/24 та №320/33260/24 залишились не відкритими, позаяк по цих справах провадження завершені ухвалами суду від 17.07.2024р. (справа №320/32803/24) та від 06.08.2024р. (справах №320/33260/24), якими позовні заяви повернуто позивачеві. Також необхідно вказати, що позивач скористався своїм правом на звернення до суду, що узгоджується з приписами КАС України. Будь-яких інших обґрунтованих доводів щодо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або спору, який має очевидно штучний характер відповідачем не наведено.

Вимогами статті 77 КАС України встановлено обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Оскільки факт зловживання процесуальними правами відповідачем не доведено, а судом - не встановлено, суд доходить висновку про відмову у задоволенні клопотання представника відповідача про застосування заходів процесуального примусу.

Керуючись статтями 44, 45, 144, 145, 149, 248, 256, 293, 295 КАС України, суд

у х в а л и в:

1. У задоволенні клопотання Міністерства оборони України про застосування заходів процесуального примусу до позивача за зловживання процесуальними правами в адміністративній справі №320/33849/24 - відмовити.

2. Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до скарги на судове рішення, ухвалене за результатами розгляду даної справи.

Суддя Марич Є.В.