Справа № 130/3626/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 130/3626/23

Головуючий у 1-й інстанції: Вернік В.М.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

10 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А.

за участю:

секретаря судового засідання: Яремчук Л.С,

позивача: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернігівській області, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1123231 від 19.12.2023, яка винесена поліцейським 2 взводу роти № 2 БУПП у Чернігівській області ДПП Кобзар О.М. про притягнення його до адміністративної відповідальності ч.4 за ст.122 КУпАП.

Рішенням Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18.07.2024 позовні вимоги задоволено частково.

Визнано неправомірною та скасувати постанову інспектора 2 взвода 2 роти батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Кобзаря Олексія Миколайовича серії ЕНА №1123231 від 19.12.2023 року про накладення за ч.4 ст.122 КУпАП адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, провадження в адміністративній справі щодо останнього закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 536 гривень 80 копійок судового збору.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем - Департаментом патрульної поліції, подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволені позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт посилається на порушення судом першої інстанції, при прийнятті рішення, норм матеріального та процесуального права, також неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, з обставин і обґрунтувань, викладених в апеляційній скарзі.

В судовому засіданні позивач заперечив проти доводів апеляційної скарги, у зв`язку із чим просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що постановою серії ЕНА №1123231 від 19 грудня 2023 року, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП.

Зокрема зі змісту даної постанови встановлено, що ОСОБА_1 о 9 годин 51 хвилині

19 грудня 2023 року керував автомобілем "OPEL ZAFIRA", державний номерний знак НОМЕР_1 в с.Сираї, позначеному дорожнім знаком 5.59 на білому фоні, та рухався зі швидкістю 103 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш ніж на 50 км/год, швидкість руху вимірювалась приладом TruCam II LTI 20/20 TC 008431, чим порушив п.12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Відповідно позивача винесено постанову серії ЕНА №1123231 від 19 грудня 2023 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. 00 коп.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України Про дорожній рух, установлюють Правила дорожнього руху України (далі ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року.

За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306 (далі ПДР України) учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно із п.12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством України.

Положеннями розділу 33 Дорожні знаки ПДР України ( зі змінами ) визначено, що дорожній знак 5.79 позначає ділянки доріг, де може здійснюватися контроль за порушенням ПДР за допомогою спеціальних технічних та або технічних засобів.

При цьому, за нормами ч.4 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягне за собою накладення штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За змістом п.6 ч.1 ст.1 Закону України Про метрологію та метрологічну діяльність засоби вимірювальної техніки - це засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Слід також зазначити, що загальні правила застосування, зокрема, технічних приладів закріплені у статті 40 Закону України Про Національну поліцію.

Так, згідно до ч.1 ст.40 вказаного Закону поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, у тому числі без кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, яка працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, яка перебуває в чужому володінні.

Зазначеною нормою права передбачено можливість використання поліцією технічних засобів з виявлення та/або фіксації правопорушень, а також визначено можливі місця їх розміщення. Такі технічні засоби дозволено монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель.

При цьому, спосіб монтажу чи розміщення технічних засобів з виявлення та/або фіксації правопорушень у статті 40 Закону України "Про Національну поліцію" не визначений. Вирішення цього питання не є предметом правового регулювання зазначеної норми права.

Положення ст.40 Закону України "Про Національну поліцію" встановлюють лише загальні засади використання поліцією технічних засобів, які стосуються всіх типів технічних приладів (технічних приладів, призначених для вимірювання швидкості руху, відстані, визначення габаритно-вагових параметрів, встановлення відсотку алкоголю в крові людини тощо), що використовуються для цілей, задекларованих в цьому Законі.

Натомість особливості практичного застосування технічного засобу в залежності від його призначення, конструктивних особливостей тощо можуть бути визначені в підзаконному акті.

Водночас слід зазначити, що Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року № 1026, не установлює порядок використання саме тих технічних засобів, що забезпечують вимірювання швидкості руху транспортних засобів.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як встановлено судом першої інстанції з матеріалів справи, позивач о 9 годин 51 хвилині 19.12.2023 року керував автомобілем "OPEL ZAFIRA", державний номерний знак НОМЕР_1 в с.Сираї Чернігівського району Чернігівської, позначеному дорожнім знаком 5.59 на білому фоні, та рухався зі швидкістю 103 км/год, чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більш ніж на 50 км/год, швидкість руху вимірювалась приладом TruCam II LTI 20/20 TC 008431, чим порушив п.12.4 ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Дана обставина встановлена з фото -, відео - доказів, зафіксованих лазерним вимірювачем швидкості TruCam II LTI 20/20 TC 008431, який здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

При цьому, в даній справі предметом доказування є факт перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортним засобом більш як на двадцять кілометрів на годину та правомірність фіксування порушення приладом лазерного вимірювача швидкості TruCam II LTI 20/20 (серійний номер ТС008431) в ручному режимі, використання якого було здійснено інспектором в межах дії дорожніх знаків 5.49 та 5. 50 (початок і кінець населенного пункту), а також знаку 5. 76 автоматична відеофіксація порушень ПДР,

Також встановлено, що за кремом транспортного засобу знаходилася саме позивач, якому на місці зупинки були роз`яснені підстави зупинки, зафіксовано було рух саме автомобіля позивача, а також той факт що фіксація здійснювалась інспектором при триманні пристрою у руках.

Разом з тим встановлено, що основною функцією лазерного вимірювача швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС008431) є саме вимірювання швидкості транспортних засобів, а не фото - і відео фіксації.

Правомірність же використання співробітниками Департаменту ПП у Чернігівській області технічного приладу вимірювання швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС008431), підтверджується наявним в матеріалах справи сертифікатом відповідності, виданим ДП "Укрметртестстандарт" від 23.12.2020 року ( а.с. 33).

Правильність використання приладу вимірювання швидкості TruCam ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС008431, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 24.12.2020р. №04/05/02-3560, за яким вказано про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES відповідно до ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015 та забезпечення конфіденційності зареєстрованих даних.

Також, лазерний вимірювач швидкості TruCAM ІІ LTI 20/20, окрім іншого, відповідно до свідоцтва про повірки типу № UA TR 001 241-18, який діє до 26 грудня 2028 року, занесено до Реєстру затверджених типів ЗВТ, а згідно свідоцтва № 22-01/29287, виданного ДП Укрметртестстандарт від 07 листопада 2023 року та чинного до 07 листопада 2024 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів є придатним для застосування як у ручному, так і в автоматичному режимах.

При цьому, наявний у справі скриншот файлу з приладу TruCAM ІІ LTI 20/20 містить фотознімок, який був здійснений приладом TruCAM ІІ LTI 20/20, серійний номер ТС008431, та містить інформацію про те, що транспортний засіб позивача рухався 19 грудня 2023 року о 09 годині 52 хвилини в межах населеного пункту зі швидкістю 103 км/год.( а.с. 44).

Тобто, покази приладу TruCam ІІ LTI 20/20 оцінюються інспектором як доказ в розумінні статті 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Поряд з цим, доводи позивача про те, що оскільки вимірювання швидкості проводилося працівником поліції, який тримав технічний прилад TruCAM ІІ LTI 20/20 (серійний номер ТС008432) в руках, то вібрація вказаного приладу могла дати більшу похибку, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки у відповідності до листа ДП Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів від 01.10.2019 за №22-38/49, лазерний вимірювач TruCAM відноситься саме до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто, конструктивно створений в першу чергу, саме для тримання його в руках під час вимірювань.

Окрім основного (ручного режиму роботи), даний лазерний вимірювач швидкості також може бути встановлений на триногу.

Крім того, вказаний вище лазерний вимірювач швидкості TruCAM ІІ LTI 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, а також номерний знак. Даний прилад, в свою чергу, автоматично визначає точні координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних або ж легкових транспортних засобів, а також мотоциклів. Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому, враховується похибка приладу ±2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год. та ±1 % в діапозоні від 201 км/год до 320 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м. Тобто , відповідно до вищевказаного свідоцтва про повірку, допустима похибка при вимірюванні швидкості не щмінюється незалежно від того, чи фіксування швидкості відбувається в ручному або автоматичному режимі.

Тобто, правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму, як вже зазначалося вище, підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі "TruCAM", але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії. Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом "TruCAM".

Отже, згідно з технічними характеристиками, прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості - "TruCAM" ІІ LTI 20/20, спроможний робити фото- та відеозйомку, а тому, його покази (дані) можливо розцінювати як достовірний доказ по справі.

Наявність же сертифікату, експертного висновку, свідоцтва про повірку даного вимірювального приладу свідчать про необґрунтованість доводів позивача стосовно неправомірності застосування посадовою особою відповідача лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів "TruCAM".

При цьому, у даному конкретному випадку, порушення позивачем ПДР України зафіксовано пристроєм вимірювання швидкості "TruCAM" в ручному режимі, а не в автоматичному, а тому вимоги ч.2 ст.40 Закону №580-VIII не розповсюджуються на спірні відносини.

За таких обставин, дослідивши долучені представником відповідача фотознімки, зроблені інспектором ПП за допомогою приладу "TruCAM" LTI 20/20, яким безпосередньо і здійснюється вимірювання процесу порушення швидкісного режим, колегія суддів вважає, що ці фотознімки є належними і допустимими доказами, які повністю підтверджують факт вчинення позивачем спірного адміністративного правопорушення, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Водночас, доводи позивача про те, що з урахуванням положень ст.40 Закону України "Про Національну поліцію прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може утримуватися інспектором поліції в руках, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, є помилковими, оскільки вимоги ст. 40 Закону України Про Національну поліцію не містить приписів щодо можливості використання поліцією лише змонтованих технічних приладів. Водночас зазначена норма права передбачає можливість монтажу або розміщення таких приладів по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції стосовно аргументів позивача в частині відсутності відомостей про розміщення в межах населеного пункту знаку 5.70 "Фото-, відео фіксування порушень Правил дорожнього руху", колегія суддів враховує наступне.

Колегія суддів вважає, що дорожній знак 5.76 "Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху" є обов`язковим лише при фіксації правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі (камер автофіксації), про що зазначено у п.5 Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2017 року №833, зміст якого наступний: "Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію (фотозйомку або відеозапис) фактів адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стаціонарними технічними засобами (приладами контролю) здійснюється не пізніше початку роботи таких технічних засобів (приладів контролю) на визначених місцях (ділянках вулично-дорожньої мережі) шляхом установлення відповідних дорожніх знаків на вулично-дорожній мережі, а також шляхом розміщення відповідних відомостей на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції.

Наявність або відсутність дорожнього знаку 5.76 не звільняє водіїв від обов`язку виконувати вимоги ПДР щодо дотримання швидкості руху саме у населених пунктах.

Отже, встановлення дорожнього знаку 5.76 передбачається, якщо порушення фіксуються за допомогою автоматичної системи вимірювання швидкості (камери автоматичної фіксації). Встановлення даного дорожнього знаку перед використанням приладу TruCAM має рекомендаційний характер і законодавством не передбачено обов`язковість їх встановлення.

Також наказом Департаменту патрульної поліції від 18.04.2023 року №794 затверджено перелік ділянок автомобільних доріг, на яких швидкість руху транспортних засобів контролюється за допомогою лазерних вимірювачів швидкості TruCam. Відповідно до додатку, на автодорозі М-01 "Київ-Чернігів-Н.Яриловичі" (64-90 км) проводиться вимірювання швидкості за допомогою приладу TruCam.

Наявність дорожнього знаку 5.76 підтверджується доданими довідкою начальника відділу безпеки дорожнього руху УПП в Чернігівській області ДПП О.Воронова та картою-схемою, на якій містяться зображення дорожніх знаків на автодорозі М-01.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що поліцейський взводу №2 роти №2 БУПП в Чернігівській області ДПП Кобзар О.М. під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та винесення постанови серії ЕНА № 1123231 від 19.12.2023 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Відповідно до ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Колегія суддів також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору не в повному обсязі встановив фактичні обставини справи та не надав їм належної правової оцінки, а доводи апеляційної скарги відповідача спростовують висновки суду першої інстанції та дають правові підстави для скасування оскаржуваного судового рішення.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення зокрема є, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про відмову у задоволенні адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити повністю.

Рішення Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 18 липня 2024 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою в задоволенні позовних вимог відмовити.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.