Справа № 363/3432/24
Суддя: Шубочкіна Т. В.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

06.09.24 363/3432/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді Шубочкіної Т.В., при секретарі Воронюк А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вишгороді справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення № 650 від 26.06.2024 року,

ВСТАНОВИВ:

09.07.2024 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить суд скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 від № 650 від 26.06.2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Позовні вимоги мотивує тим, що в Постанові №650 зазначаються порушення інших вимог: ч.1 ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію та абз. 2 п. 34 Порядку організації тa ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Чинним КЗпП України не передбачено вимога щодо надання військово-облікових документів для чоловіків та жінок під час прийняття на роботу. Виключно після прийняття на роботу працівники набувають статусу військовозобов`язаних відносно яких ведеться військовий облік на підприємстві. Філія «Димерське лісове господарство» виконала усі допустимі дії щодо зобов`язання надання військового квитка та постановки на військовий облік за фактичним місцем проживання, тому в діях уповноваженої особи щодо ведення військового обліку відсутні порушення абз. 13 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», оскільки військовий облік на філії ведеться. Крім того, уповноважені особи ІНФОРМАЦІЯ_2 під час складення адміністративного протоколу № 649 від 19.06.2024 року не встановили хто є відповідальним працівником за ведення військового обліку на філії. Згідно з наказами №82 від 01.02.2023 року, № 1-к/2 від 01.01.2024 року на ОСОБА_2 - старшого інспектора з кадрів було покладено обов`язки ведення військового обліку військовозобов`язаних на період мобілізації. Таким чином у територіального центру комплектування на момент складання адміністративного протоколу відсутня інформація про те, чи призначалась особа відповідальною на підприємстві за надання інформації з проведеної роботи щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів, письмових підтверджень про отримання повісток до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Так як директор філії «Димерське лісове господарство» ОСОБА_1 не є відповідальним за ведення військового обліку на підприємстві, директор філії «Димерське лісове господарство» ОСОБА_1 не є суб`єктом адміністративного правопорушення за ознаками ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Крім того, висновками Акту перевірки стану військового обліку і бронювання військовозобов`язаних і призовників в Філії «Димерське лісове господарство» ДСГП «Ліси України», дата складання якого не вказана, не встановлені відповідні порушення вимог Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та Постанови КМУ №1487 (Порядку організації ведення військового обліку призовників, та військовозобов`язаних та резервістів) зазначені, як в Протоколі №650 так і Постанові №650.

Ухвалою суду від 11.07.2024 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Представник відповідача відзив на позовну заяву не подав, жодних заяв від нього не надходило.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Указом Президента України №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

У відповідності до положень ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно статті 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

17 квітня у виданні «Голос України» офіційно опублікований Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку, який набрав чинності 18.05.2024 року. Згідно п. 2 ІІ розділу Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби. мобілізації та військового обліку» громадяни України, які перебувають на військовому обліку, зобов`язані протягом 60 днів з дня набрання чинності цим Законом уточнити адресу проживання, номери засобів зв`язку, адреси електронної пошти (за наявності електронної пошти) та інші персональні дані: у разі перебування на території України шляхом прибуття самостійно до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем перебування на військовому обліку чи за своїм місцем проживання, або до центру надання адміністративних послуг, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста (за наявності) .

За змістом ст. 210-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

За змістом оскаржуваної постанови кваліфікуючою ознакою вчиненого адміністративного правопорушення є порушення правил мобілізаційної підготовки та мобілізації в особливий період.

У відповідності до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП порушення законодавства про оборону. мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядувания, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 650 від 19.06.2024 року було встановлено порушення передбачене абз. 13 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме: підприємства, установи і організації зобов`язані: вести військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів із числа працюючих, здійснювати заходи щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та в особливий період і надавати звітність з цих питань відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку. Громадянин ОСОБА_1 , обіймаючи посаду директора філії «Димерське лісове господарство» ДП «Ліси України», під час дії особливого періоду та оголошення мобілізації, не здійснив перевірку під час прийняття на роботу військовозобов`язаних працівників наявності у останніх чинних військово-облікових документів, визначеного у пункті 20 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів. затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р., що є порушенням вимог ч.1 ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та абз.2 п.34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р., а саме допустивши прийняття на роботу ОСОБА_3 ОСОБА_4 без чинних військових документів, гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 без перебування на військовому обліку. Враховуючи, що громадянин ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, що передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, на нього накладений штраф у розмірі 34 000 грн.

Вимоги ч. 1 ст. 21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачають обов`язки підприємств, установ і організацій щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації. Підприємства, установи і організації зобов`язані: планувати і здійснювати заходи щодо розробки мобілізаційних планів та підготовки до виконання покладених на них мобілізаційних завдань (замовлень) і забезпечувати поставку продукції згідно з укладеними договорами (контрактами) та надавати звіти з цих питань відповідним органам виконавчої влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування, які є замовниками мобілізаційних завдань (замовлень); у разі їх ліквідації (реорганізації) своєчасно сповіщати про це відповідні органи державної влади, інші державні органи та органи місцевого самоврядування, з якими укладено договори (контракти) на виконання мобілізаційних завдань (замовлень); здійснювати під час мобілізації заходи щодо переведення виробництва (діяльності) на функціонування в умовах особливого періоду; утримувати в належному стані техніку, будівлі, споруди та об`єкти інфраструктури, що належать для передачі в разі мобілізації Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту або призначені для спільного з ними використання у воєнний час; сприяти територіальним центрам комплектування та соціальної підтримки, Центральному управлінню та/або регіональним органам Служби безпеки України, відповідним підрозділам розвідувальних органів України у їхній роботі в мирний час та в особливий період; забезпечувати своєчасне оповіщення і прибуття працівників, які залучаються до виконання обов`язку щодо мобілізації у порядку, визначеному частинами третьою - п`ятою статті 22 цього Закону, на збірні пункти шляхом вжиття відповідних інформаційних та організаційно-технічних заходів із подальшою компенсацією витрат за здійснення такого процесу з Державного бюджету України, яка здійснюється не пізніше ніж через місяць після подання відповідного звернення у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; забезпечувати в разі мобілізації доставку транспортних засобів та техніки на збірні пункти та у військові частини у строк та місце, зазначені в частковому наряді; здійснювати заходи щодо підготовки до розгортання спеціальних формувань, призначених для передачі в разі мобілізації до Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, розгортання та передачі їх в особливий період згідно з мобілізаційними планами; надавати під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні та інші матеріально-технічні засоби Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту згідно з мобілізаційними планами з наступним відшкодуванням їх вартості в порядку, встановленому законом; створювати та утримувати мобілізаційні потужності, створювати і зберігати мобілізаційний резерв матеріально-технічних і сировинних ресурсів згідно з мобілізаційними завданнями (замовленнями); забезпечувати формування і ведення страхового фонду документації на продукцію мобілізаційного та оборонного призначення; вести військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів із числа працюючих, здійснювати заходи щодо бронювання військовозобов`язаних на період мобілізації та в особливий період і надавати звітність з цих питань відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування в установленому порядку; надавати відповідним органам державної влади, іншим державним органам та органам місцевого самоврядування інформацію, необхідну для планування і здійснення мобілізаційних заходів; утворювати мобілізаційні підрозділи та призначати працівників з питань мобілізаційної роботи; сприяти своїм працівникам, які є резервістами, у виконанні ними обов`язків служби у військовому резерві та своєчасному їх направленню до органів військового управління, військових частин; у разі реєстрації (перереєстрації), переобладнання чи зняття з обліку транспортних засобів, що можуть бути призначені для доукомплектування Збройних Сил України та інших військових формувань в особливий період, подавати до відповідних органів та підрозділів, що згідно із Законом України "Про дорожній рух" здійснюють державну реєстрацію та облік транспортних засобів, документи з відміткою відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки про взяття їх на військовий облік (зняття з військового обліку).

Абзац 2 п.34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р., (в редакції, яка діяла на час винесення Протоколу) встановлено, що з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють перевірку у громадян України під час прийняття на роботу (навчання) наявності військово-облікового документа, визначеного у пункті 20 цього Порядку, або відображення в електронній формі інформації, що міститься в таких документах, які можуть пред`являтися (надаватися) з використанням мобільного додатка Порталу Дія. Приймання на роботу (навчання), взяття на персональний військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів здійснюється тільки після взяття їх на військовий облік у районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, органах СБУ, відповідних підрозділах розвідувальних органів

Відповідно до абз. 3 п.34 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМУ №1487 від 30.12.2022 р., з метою ведення персонального військового обліку державні органи, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації здійснюють доведення до призовників, військовозобов`язаних та резервістів правил військового обліку під особистий підпис під час прийняття на роботу (навчання).

Позивач здійснював дії по виконанню розпоряджень у межах наданих йому Законом повноважень, оскільки працівників ОСОБА_4 було повідомлено про обов`язок надати військовий квиток, зокрема, його копії у строк до 15.06.2024 року, та ОСОБА_7 після прийняття на роботу було зобов`язано наказом по філії здійснити постановку на військовий облік згідно фактичного місця проживання, проте як вбачається з постанови №650 від 26 червня 2024 року, громадянин ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав частково, зазначивши, що дійсно прийняв працівників, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, на роботу без перебування останніх на військовому обліку у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, проте станом на час розгляду справи порушення усунув частково, надав копії наказів про зобов`язання працівників привести свої військово-облікові документи у відповідність до вимог чинного законодавства.

Санкція статті 210-1 КУпАП передбачає відповідальність громадян та посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань за скоєне правопорушення.

Визначаючи поняття «посадова особа» доречно керуватися постановою Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 5 «Про судову практику у справах про хабарництво». Відповідно до цієї постанови службова особа (у Роз`ясненні зазначено, що поняття «посадова особа» та «службова особа» є синонімічними) має бути наділена організаційно-розпорядчими та адміністративно-господарськими обов`язками. Таким чином, посадовими особами є особи, які постійно, тимчасово чи за спеціальним повноваженням здійснюють функції представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймають постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, на державних або комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, або виконують такі функції за спеціальним повноваженням, яким особа наділяється повноважним органом державної влади, органом місцевого самоврядування, центральним органом державного управління із спеціальним статусом, повноважним органом чи повноважною особою підприємства, установи, організації.

Суд не приймає пояснень ОСОБА_1 щодо покладання обов`язку ведення військового обліку військовозобов`язаних на період мобілізації на старшого інспектора з кадрів ОСОБА_2 , у зв`язку з чим він не є суб`єктом правопорушення, так як остання не уповноважена на виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських функцій, а саме не наділена правом прийому на роботу працівників.

Що стосується інших посилань в позовній заяві, то вони мають формальний характер та спрямовані на ухилення позивача від адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим суд доходить висновку, що немає необхідності наводити спростування на кожен аргумент позивача, викладений ним у поданій позовній заяві.

При цьому суд керується висновком Європейського суду з прав людини, зробленим ним у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, де в п. 58 Суд вказав, що хоча пункт 1 статті Конвенції (Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод) зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, однак його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент.

За таких обставин, враховуючи те, що позивач не заперечує факт порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, суд вважає, що оспорювана постанова про накладення адміністративного стягнення є правомірною, а підстав для її скасування не вбачається. В свою чергу, обставини вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджені наявними матеріалами справи. Отже, підстав для задоволення позовних вимог не вбачається.

Керуючись ст. ст. 8, 9, 77, 78, 132, 134, 139, 242, 244, 245, 246, 255, 286 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови за справою про адміністративне правопорушення № 650 від 26.06.2024 року - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Шубочкіна