Справа № 343/477/24
Суддя: Тураш В. А.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/477/24
Провадження №: 2-а/343/10/24
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування постанови серія ЕНА №1266818 від 18.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , звернувся в Долинський районний суд з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про скасування постанови серії ЕНА №1266818 від 18.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП, в якому просить:

постанову серія ЕНА № 1266818 від 18.01.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП, винесену інспектором СРПП ВП № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Ріжківим Я.С. - скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги мотивує тим, що 18.01.2024 в 15.36 годин поліцейським СРПП ВП № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області старшим сержантом поліції Ріжківим Ярославом Сергійовичем винесена постанова серії ЕНА №1266818 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 про те, що 21.11.2023 в 23.55 годин водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «КІА CEED» НОМЕР_1 , в м.Долині по пр.Незалежності, 17, будучи позбавленим права керування Долинським районним судом 30.03.2023 , чим порушив вимоги п.2.1 «а» ПДР, та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП.

Вважає дії поліцейського незаконними, оскаржувана постанова є протиправною, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з порушенням законодавства, а тому просить визнати дії інспектора поліції по складанню вказаної постанови незаконними, скасувати цю постанову та закрити провадження в адміністративній справі, задовольнивши позов в повному обсязі.

Вважає, що у відповідача відсутні належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, та оскільки останнім було порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, порушено його права, це є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст. 126 КУпАП та закриття провадження.

Зокрема зазначає, що дійсно 30.03.2023 постановою Долинського районного суду його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП , згідно якої на нього накладено штраф в розмірі 17 000 гривень та позбавлено права керування транспортним засобом строком на один рік.

21.11.2023 автомобілем він не керував. В цей період часу він знаходився вдома, в АДРЕСА_1 , автомобілем керував його товариш . Останній біля 23.30 год. приніс йому додому ключі від автомобіля . Після цього він вийшов з будинку на стоянку до автомашини, щоб забрати свої речі з автомобіля. Біля автомобіля він побачив працівників поліції, які повідомили, що він порушив ПДР, не включив покажчик повороту, а також керував транспортним засобом . Він повідомив їм, що автомобілем не керував. Поліцейські стосовно нього будь-які документи, в тому числі і постанову про накладення адміністративного стягнення, не складали, тобто адміністративну справу не розглядали , процесуальних прав йому не роз`яснювали.

18.01.2024 його викликали в Долинське відділення поліції, що в АДРЕСА_2 . Поліцейський вручив йому копію постанови про закриття кримінального провадження № 00000477 стосовно нього за невиконання судового рішення , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КПК України - за відсутністю в його діях складу злочину. Поліцейський йому повідомив , що згідно постанови про закриття кримінального провадження він зобов`язаний винести стосовно нього постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Він скористався правом на захист, та повідомив, що наступного дня з`явиться з захисником у відділення поліції для розгляду адміністративної справи, після чого повернувся додому.

Розгляд справи на цьому припинився. Однак в подальшому його у відділення поліції не викликали , постанову про накладення адміністративного стягнення не виносили. 19.02.2024 від виконавця виконавчої служби в Долинському районі він довідався, що на нього поліцейські 18.01.2024 винесли постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.4 ст. 126 КУпАП, і він зобов`язаний сплатити подвійний штраф в розмірі 40800 гривень. Копію постанови він не отримував.

Відповідачем було порушено порядок притягнення позивача до адміністративної відповідальності, порушено його права, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП та закриття провадження.

При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях ОСОБА_1 , є ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, адміністративне правопорушення, чи ОСОБА_1 , винен у вчиненні даного правопорушення, чи підлягає до адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Посадова особа, в даному випадку інспектор поліції, повинен своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи.

Постанова інспектора є незаконною та такою, що підлягає скасуванню також з тих підстав, що в даній постанові під час встановлення обставин для повного та всебічного розгляду справи згідно з вимогами ст. ст. 251, 280 КУпАП, немає даних чи були свідки правопорушення, хоча такі були на місці. Дані цих осіб є відомостями, які мають зазначатися у постанові (сам характер порушення і його обставини, про які йде мова, говорить про неможливість його вчинення без свідків або доказів вище викладеного).

Всупереч чинному законодавству, зокрема Закону України «Про поліцію», постанова складалася інспектором без врахування його зауважень та конкретної обстановки, свідків пригоди інспектор не виявляв і не опитував, доказів правопорушення не надано.

Взагалі суть правопорушення і об`єктивна сторона скоєного не тільки не роз`яснені порушнику, але і не розписані в постанові і не зрозумілі з пояснень і заперечень проти позову.

У вказані адміністративній постанові відсутнє зазначення доказів, на яких грунтувався висновок інспектора поліції про вчинення адміністративного правопорушення. Поліцейським не було вжито всіх можливих заходів для отримання доказів вини до прийняття рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Між тим, жодним доказом наявність адміністративного правопорушення в діях

ОСОБА_1 встановлена не була.

Крім того, при розгляді справи відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 КУпАП,

інспектором поліції не було дотримано процедуру розгляду справи, визначену КУпАП.

зокрема не роз`яснено ОСОБА_1 процесуальні права та не забезпечено останньому

можливість їх реалізації .

ОСОБА_1 не надано копію постанови про накладення адміністративного

стягнення, а формально направлено по пошті , внаслідок чого постанова повернулась назад відправнику.

Крім цього постанова про накладення адміністративного стягнення

стосовно ОСОБА_1 винесена на підставі постанови про закриття кримінального

провадження, яка в даний час скасована прокурором, а тому постанова про накладення

адміністративного стягнення автоматично підлягає скасуванню, до завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні за вказаним фактом №0000477 та прийняття кінцевого рішення .

Згідно трекінгу поштових відправлень №170, відправлення копії постанови правопорушнику ОСОБА_1 надіслано 20.01.2024 року і повернуто назад відправнику тобто ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП 20.02.2024.

З цього можна прийти до висновку, що ОСОБА_1 копії постанови про накладення на нього адміністративного стягнення взагалі не отримував, про накладення адміністративного стягнення йому не було відомо взагалі.

На підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення і відповідно процедури розгляду адміністративної справи за цим фактом, відповідачем не надано жодних доказів. Постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, яку він оскаржує, не може бути достатнім, належним та допустимим доказом для вирішення питання про встановлення вини в його діях за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності взагалі не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення.

Інспектор поліції при винесенні постанови не керувався жодними допустимими доказами, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні вищезазначеного адміністративного правопорушення - не зафіксовано рух та зупинку транспортного засобу, відсутні будь які свідки. Винесена постанова не відповідає вимогам закону, так в ній не зазначено : порядок її оскарження, в постанові не має фото, відео фіксації в якості доказів, які б проводились за допомогою технічних засобів, немає пояснення свідків чи інших доказів, не має підпису ОСОБА_1 про ознайомлення та отримання копії даної постанови.

У постанові зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Постанова інспектора є незаконною та такою, що підлягає скасуванню ще і з наступних підстав.

Так 30.03.2023 постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області, ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення в розмірі 17 000 гривень, з позбавленнями права керування транспортними засобами строком на один рік.

22.11.2023 поліцейськими ВП № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП подано рапорт про те, що 21.11.2023 ОСОБА_1 будучи права позбавленим керувати транспортним засобом керував автомобілем в АДРЕСА_3 .

За вказаним фактом слідчим відділенням Відділення поліції №1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП зареєстровано кримінальне провадження № 0000477, за фактом невиконання ОСОБА_1 судового рішення, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 382 КК України.

30.12.2023 слідчим у вказаному кримінальному провадженні винесено постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.382 КК України.

Згідно п.4 вказаної постанови копію постанови про закриття кримінального провадження направлено начальнику ВП №1 (м.Долина) для притягнення Долинського ( в постанові ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності.

На підставі постанови слідчого про закриття кримінального провадження №0000477, 18.01.2024 поліцейським СРПП ВП № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в області старшим сержантом поліції Ріжківим Я.С винесена постанова серії ЕНА №1266818 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 про вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 126 КУпАП.

Однак постановою прокурора Долинського відділу Калуської окружної прокуратури Романіва М.В. від 22.01.2024 , постанова слідчого про закриття кримінального провадження №0000477 скасована, постанова та матеріали направлені у слідче відділення ВП №1 (м.Долина) для проведення подальшого розслідування.

Таким чином, з викладеного можна прийти до висновку, що постанова інспектора поліції Ріжківа Я,С. є незаконною, та передчасною, поскільки за даним фактом слідчим відділення ВП №1 (м.Долина) стосовно ОСОБА_1 проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні.

При таких обставинах дії інспектора СРПП, старшого сержанта поліції Ріжківа С.Я. при винесенні стосовно ОСОБА_1 постанови про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст.126 КУПАП, слід визнати неправомірними, а постанову ЕНА № 1266818 від 18.01.2024 по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП слід вважати як винесене бездоказово, яка не відповідає обставинам справи, а тому її слід скасувати та закрити провадження в адміністративній справі (а.с.1-4).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.02.2024 адміністративна справа № 343/477/24 про скасування постанови серія ЕНА № 1266818 від 18.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст. 126 КУпАП передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.19).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 27.02.2024 визнано поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про скасування постанови серії ЕНА №1266818 від 18.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.4ст.126 КУпАП та поновлено строк звернення до суду.

Відкрито провадження у справі № 343/477/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування постанови серія ЕНА №1266818 від 18.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП.

Призначено підготовче судове засідання на 21.03.2024.

Відповідачу в строк до 21.03.2024 запропоновано подати відзив на позов (а.с.20).

19.03.2023 на електронну пошту Долинського районного суду надійшов відзив , поданий представником відповідача ГУНП в Івано-Франківській області, в якому зазначено, що із змістом та вимогами адміністративного позову ОСОБА_1 , ГУНП в Івано-Франківській області категорично не погоджується, вважає їх необґрунтованими, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства.

З матеріалів про адміністративне правопорушення було встановлено, що 21.11.2024 в ході патрулювання та виконання службових обов`язків, поліцейський СРПП відділення поліції № 1 (м. Долина), виявив автомобіль «КІА СЕЕО», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_1 , який рухався Пр. Незалежності, 17, м.Долина вказаним автомобілем будучи позбавленим права керування транспортним засобом рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.03.2023 у справі № 343/1330/23 строком на 1 (один) рік, яке вступило в закону силу 25.05.2023.

За вказаним фактом слідчим відділенням поліції № 1 (м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області зареєстроване кримінальне провадження № 0000477, за фактом невиконання позивачем судового рішення, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

В подальшому, постановою слідчого № 0000477 від 30.12.2023 кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000477 від 22.11.2023 закрите на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

03.01.2024 супровідним листом за №38/60/24, вказані матеріали кримінального провадження скеровано для вирішення питання в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

18.01.2024 в приміщенні відділення поліції № 1 ( м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, поліцейським СРПП Ріжків Я.С., в присутності позивача ОСОБА_1 , було роз`яснено позивачеві його права як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України, ст.ст. 268,289 КупАП та відповідно до вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП розглянуто та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1266818 від 18.01.2024 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 20400 грн.

Після складання постанови її було оголошено позивачу, яку він відмовивсь отримувати наручно, про що зроблена відмітка у п. 9 постанови.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого частиною 4 ст. 126 КУпАП підтверджується відео із боді камери поліцейського, яке долучається до відзиву та міститься в матеріалах справи, на якому позивач не заперечує керування транспортним засобом та особисто підтверджує керування ним, на запитання поліцейського чому Ви керуєте транспортним засобом , як що Ви не маєте права керування ним, позивач відповів: цитата - « ну треба якось доїхати».

Тобто , позивач особисто підтвердив керування даним транспортним засобом.

У межах кримінального провадження позивач надав пояснення в якому також особисто підтвердив, що керував даним транспортним засобом .

Таким чином, поліцейський встановив факт керування 21.11.2023 ОСОБА_1 автомобілем марки «КІА СЕЕD», номерний знак НОМЕР_1 , який позбавлений прав керування транспортним засобом, згідно рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.03.2023 у справі № 343/1330/23 строком на 1 (один) рік, яке вступило в законну силу 25.05.2023, відповідно поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативи правовими актами при складанні постанови серії ЕНА № 1266818 від 18.01.2024 за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладенні адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн.

Щодо відсутності підстав для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Ч. 3 ст. 254 КУпАП встановлено, що протокол не складається у випадках, передбачених ст. 258 цього Кодексу.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» від 14 липня 2015 року № 596-VIIІ було внесено зміни до статті 258 КУпАП, які почали діяти з 07 листопада 2015 року, тобто були чинні на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно вказаної норми ч.2 ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпеченим безпеки дорожнього руху, зафіксованих не автоматичному режимі. Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу.

У відповідності до статті 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, ствердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якою віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Таким чином, поліцейський діяв відповідно до вимог чинного законодавства, яке не передбачає складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції,

поліцейським, як уповноваженою особою Національної поліції, на місці вчинення

правопорушення було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.ст.278,279, 283 КУпАП.

Розглядаючи дану справу, поліцейський з`ясував всі обставини в їх сукупності, які підлягають з`ясуванню та діяв на підставі, в межах повноважень, та у спосіб, що передбачені Конституцією України, КУпАП, іншими нормативно-правовими актами та правомірно виніс позивачу постанову про адміністративне правопорушення ЕНА № 1266818 від 18.01.2024.

Оскільки, позивач був позбавлений права керування ТЗ постановою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.03.2023 у справі № 343/1330/23 строком на 1 (один) рік, яке вступило в закону силу 25.05.2023, Відповідач правомірно і в межах своєї компетенції склав на позивача постанову у справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП України.

Керуючись нормами КУпАП, Закону України «Про Національну поліцію», Інструкції № 1395 від 07.11.2015 та іншими нормативно-правовими документами, інспектором СРПП було оцінено докази та розглянуто справу про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП, правомірна винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 126681В від 18.01.2024 та накладено стягнення у витязі 20400 грн штрафу (28-30).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.03.2024 закрито підготовче провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування постанови серія ЕНА №1266818 від 18.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.40).

Позивач ОСОБА_1 в судові засідання не з`явився , причини своєї неявки не повідомив, хоч про дату час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому Законом порядку.

Представник позивача адвокат Воробець Р.М. (ордер серії АТ №1056181 а.с.10), в судових засіданнях позовні вимоги підтримав в повному обсязі, зіславшись на викладені в позовній заяві обставини. В останнє судове засідання представник позивача- адвокат Воробець Р.М. не з`явився, хоч про час та місце його проведення був належним чином повідомлений судом, подав клопотання про закриття провадження у справі, в якому зазначив, що вважають дії поліцейського незаконними, оскаржувана постанова є протиправною, не відображає дійсних обставин справи, складена за відсутності належних доказів та з порушенням законодавства, а тому просять визнати дії інспектора поліції по складанню вказаної постанови незаконними і скасувати цю постанову, закрити провадження в адміністративній справі, задовольнивши позов в повному обсязі.

Заявлені вимоги обгрунтовує тим, що висновки поліцейського про порушення ПДР України ОСОБА_1 не підтверджуються доказами в розумінні ст. 251 КУпАП, що не долучені до постанови. Відсутні пояснення свідків та/або фото фіксація, відеозапис події адміністративного правопорушення з нагрудної камери поліцейського про порушення ПДР України ОСОБА_1 , або з будь-яких інших технічних пристроїв, інші докази.

Відповідачем не доведено те, що ОСОБА_1 ознайомлювався з оскаржуваною постановою, роз`яснення йому прав та обов`язків, як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З огляду на вказане ОСОБА_1 був позбавлений можливості захищатись від інкримінованого йому адміністративного правопорушення, реалізовувати свої процесуальні права у спосіб, передбачений КУпАП.

Факт відмови особи, яка притягається до адміністративної чи іншої відповідальності, від підпису повинен були засвідчений підписами свідків або іншими допустимими доказами в розумінні ст. 251 КУнАП, які б доводили факт відмови порушника від підпису.

Незважаючи на дані обставини, інспектором поліції притягнуто ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності без допустимих, належних та достатніх доказів, з`ясування усіх обставин справи на підставі доказів.

Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньою руху, зафіксоване не в автоматичному

режимі, складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 10 розділу XIV цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожньою руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

При винесенні оскаржуваної постанови інспектором поліції відповідно до вимог ст. 280 КУпАП не перевірено усіх істотних обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Постанова не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, викладені в ній дані не підтверджені допустимим та належними доказами.

Будь-які інші докази про наявність вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, до суду не подано на спростування тверджень позивача.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи (стаття 285 КУпАП). Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. У разі якщо копія постанови надсилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Однак, в порушення вказаних вимог Кодексу, копія оскаржуваної постанови не вручена позивачу ОСОБА_1 на місці вчинення правопорушення під підпис, надіслана в подальшому звичайним листом.

Відомості, зазначені в постанові про те, що ОСОБА_1 від підпису та отримання копії постанови відмовився, спростовуються його твердженнями з позовної заяви.

За змістом оскаржуваної постанови немає посилань на докази, що дає підстави дійти до висновку про відсутність доказів, що б відповідали критеріям ст. 251 КУпАП та фіксували обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Відповідач - інспектор поліції при винесені постанови не зазначив доказів, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 конкретного адміністративного правопорушення, будь-які пояснення очевидців (свідків), які б підтвердили склад адміністративного правопорушення відсутні, фото-, або відеофіксацію зазначеного порушення ПДР України до матеріалів справи також не додано.

Лише постанова про накладення адміністративного стягнення, з якою позивач фактично ознайомився 20.02.2024, тобто через місяць після її винесення , не може вважатись доказом вчинення адміністративного правопорушення, таке рішення повинно бути обґрунтованим доказами.

Оскаржувана постанова винесена інспектором поліції з недотриманням порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення, що призвело до порушення права особи на захист, передбаченого ст. 268 КУпАП.

Просить постанову серія ЕНА № 1266818 від 18.01.2024 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі адміністративне правопорушення за ст. 126 ч.4 КУпАП, винесену інспектором СРПП ВП № 1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Ріжківим Я.С. - скасувати, а провадження у справі закрити у зв?язку ч відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення (а.с.62-65).

Представник відповідача ГУНП в Івано-Франківській області в судові засідання не з`явився, причин своєї неявки не повідомив, хоч про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.27,61). У відзиві на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , у повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши позовну заяву, відзив на позовну заяву, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку:

Відповідно до положень ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження

рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо; неупереджено; добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ст. 7 КУпАП України передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до положень ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

За правилами ч. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка

притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до п.1.1 Правила дорожнього руху, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пп. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, настає в разі керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами та тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Судом встановлено, що постановою серії ЕНА №1266818 по справі про адміністративне правопорушення від 18.01.2024, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП, зокрема за те, що він 21.11.2023 о 23:55 год. у м.Долина по вул.Незалежності,17, керував ТЗ кіа сід д.н.з. НОМЕР_2 без права керування тз, а саме: будучи позбавлений права керування Долинським районним судом від 30.03.2023 на 1 рік, чим порушив п.2.1, "а" ПДР України- керування ТЗ особою , позбавленою права керування ТЗ, за що передбачена відповідальність за ч.4 ст.126 КУпАП. Постановою на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розмірі 20400,00 грн (а.с.15).

Як вбачається зі змісту адміністративного позову, позивач ОСОБА_1 заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, стверджує, що працівники поліції, постанову про накладення адміністративного стягнення на місці зупинки транспортного засобу не виносили , протокол про адміністративне правопорушення не складали, поліцейський ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержант поліції ОСОБА_4 розгляд справи про адміністративне правопорушення , яке мало місце 21.11.2023 провів у його відсутності, після спливу значного часу (18.01.2024), про дату, час та місце розгляду справи його не було повідомлено, йому не було роз`яснено його права та обов`язки, а також, не надано право скористатися допомогою адвоката. Оскаржувана постанова не містить належних відомостей про технічний засіб, яким здійснено фіксацію правопорушення, об`єктивних доказів, свідчень або інших відомостей, які підтверджують те, що він вчинив адміністративне правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху працівниками поліції не надано.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій та рішень суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходить з наступного:

Зокрема, згідно з ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 245 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до вимог ст. 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

За ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Для надання особі можливості оскаржити винесену щодо неї постанову, в ст. 285 КУпАП вказано, що постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови в той же строк вручається або висилається потерпілому на його прохання. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

Відповідно до ст. ст. 289, 291 КУпАП, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього

Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Винесена стосовно позивача ОСОБА_5 18.01.2024 постанова не в повній мірі відповідає вимогам ст.ст. 268, 283 КУпАП.

Так, із змісту оскаржуваної постанови неможливо зрозуміти, чи був повідомлений позивач про дату, час та місце розгляду справи,чи був він присутній при її розгляді, чи роз`яснювались йому права та чи надавалась можливість знайомитися з матеріалами справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою. Посадова особа обмежилась лише формальним складанням постанови.

Відповідно була порушена процедура розгляду адміністративного матеріалу.

У судовому засіданні представник позивача звертав увагу суду на те , що 18 січня 2024 року о 15 годині 36 хвилин, в час складення постанови, в АДРЕСА_3 , як зазначено у її змісті, ОСОБА_1 був відсутній.

Суд звертає увагу на те, що в постанові серії ЕНА №1266818 - вказано: дата розгляду справи- 18.01.2024 15.36.14; місце розгляду справи - Івано-Франківська обл., Долинський р.н., м.Долина, вул Незалежності 17.1 (а.с.15) .

В той же час у відзиві на позов представником відповідача ГУНП в Івано-Франківській області вказано " 18.01.2024 в приміщенні відділення поліції № 1 ( м. Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, поліцейським СРПП Ріжків Я.С., в присутності позивача ОСОБА_1 , було роз`яснено позивачеві його права як громадянина України передбачені ст. 63 Конституції України, ст.ст. 268,289 КупАП та відповідно до вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП розглянуто та винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 1266818 від 18.01.2024 з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу 20400 грн.

Після складання постанови її було оголошено позивачу, яку він відмовивсь отримувати наручно, про що зроблена відмітка у п. 9 постанови." а.с.28 зв.ст. ).

Тобто в судовому засіданні встановлені істотні суперечності щодо місця розгляду адміністративної справи 18.01.2024.

Таким чином, відповідач не надав достатньої сукупності належних та допустимих доказів на підтвердження тієї обставини, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП здійснювався з відома та у присутності позивача.

Як вбачається з постанови (а.с. 15), вона не була вручена позивачу та не була надіслана йому поштовим відправленням, про що свідчить відсутність відмітки в п.9 постанови .

Крім того, оскаржувана постанова, відповідно до ст. 283 КУпАП, не містить порядок оскарження адміністративного стягнення.

Оскільки відповідач не довів обставини, що заперечуються позивачем, то суд визнає доведеними наступні твердження позивача: розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.126 КУпАП, було проведено у відсутності позивача, йому не було відомо про час та місце розгляду питання про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП та про прийняття 18.01.2024 рішення за результатами розгляду, йому не було проголошено постанову, а копію постанови не було направлено йому рекомендованим листом поштою.

Отже, притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП відбулося із грубим порушенням його процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП, та процедури, визначеної Інструкцією, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395. Таке рішення суб`єкта владних повноважень є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, для вирішення питання правомірності притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП, встановленню підлягають наступні обставини: чи вчинені особою відповідні дії (бездіяльність), що становлять об`єктивну сторону вказаних правопорушень та стали підставою для прийняття рішення про притягнення до адміністративної відповідальності.

Згідно з п.1 ст. 247 КУпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків та засоби фото- і кінозйомки, відеозапису та ін. є доказами у справах про адміністративне правопорушення.

Суд погоджується з твердження позивача та його представника, що працівниками поліції, порушено порядок притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП.

Так, згідно з ст.254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовими особами або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Протокол не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст.258 КУпАП, протокол не складається в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених статтями 70, 77, частиною третьою статті 85, статтею 153, якщо розмір штрафу не перевищує трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, частиною першою статті 85, якщо розмір штрафу не перевищує семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, статтею 107 (у випадках вчинення правопорушень, перелічених в частині третій статті 238) частиною третьою статті 109, статтями 110, 115, частинами першою, третьою і п`ятою статті 116, частиною третьою статті 116-2, частинами першою і третьою статті 117 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження на місці вчинення правопорушення), статтями 118, 119, статтями 134, 135, 185-3, статтею 197 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження), статтею 198 (при накладенні адміністративного стягнення у вигляді попередження) цього Кодексу, якщо особа не оспорює допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається.

Протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері

забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Аналогічне положення міститься і в підпунктах 1, 2 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

В судовому засіданні встановлено , що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1266818, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, винесена 18.01.2024, в той час як саме правопорушення мало місце 21.11.2023. Тобто постанова не виносилась на місці вчинення правопорушення 21.11.2023

Враховуючи, що постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КУпАП на місці вчинення правопорушення, не виносилась, виявлене працівниками поліції адміністративне правопорушення підлягало оформленню протоколом про адміністративне правопорушення.

У ч.1 ст. 277 КУпАП закріплено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Таким чином , поліцейським ВП №1 (м.Долина) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області сержантом поліції Ріжківим Я.С., постанова ЕНА №1266818 від 18.01.2024 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 126 КУпАП складена з порушенням вимог ч.1 ст. 277 КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Разом з тим, поліцейським при винесенні оскаржуваної постанови не було наведено доказів, на яких ґрунтується його висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачено ч.4 ст. 126 КУпАП.

Суд зазначає, що відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 допустив вказане адміністративне правопорушення, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення передбачене ч. 4 ст.126 КУпАП не може бути здійснено, за відсутності доказів вчинення такого правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що в графі (7) постанови вказано : "до постанови додаються: Відеофіксація".

Представник відповідача надав до суду відзив на позовну заяву, до якого долучив диск з відеозаписами зробленими з камери відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудної камери поліцейського.

Разом з тим, в оскаржуваній постанові серії ЕНА №1266818 від 18.01.2024 не зазначено відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, у зв`язку із чим наданий відповідачем цифровий носії DVD-R не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

А тому, посилання відповідача на доданий до відзиву диск із відеозаписом події, на якому, на думку представника відповідача, зафіксовано порушення позивача, є безпідставними і не можуть братись судом до уваги, оскільки приписами ч. 3 ст.283 КУпАП чітко передбачено

імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскарженій постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено фотофіксацію чи відеозапис, така фотофіксація чи відеозапис, згідно з вимогами статті 74 КАС України, не можуть вважатися належними та допустимими доказами вчинення адміністративного правопорушення.

Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2020 року у справі № 524/9716/16-а.

Таким чином, поданий до суду диск із відеозаписом події є недопустимим доказом у справі про адміністративне правопорушення, оскільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

В силу положень ч.1 ст.74 КАС України суд не приймає до уваги наданий відповідачем доказ.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі № 524/5536/17, від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16, від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 27.02.2020 у справі № 344/4629/16-а, від 05.03.2020 у справі № 607/7987/17.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, є недоведеним.

Верховний Суд у постанові №357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року роз`яснив, що на підставі статті 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Крім того, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Відсутність у справі будь-якого доказу, як-то відеозапису з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення Правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої постанови.

Правова позиція щодо покладення обов`язку доказування саме на відповідача в подібних правовідносинах, викладена в постановах Верховного Суду від 08.11.2018 по справі №201/12431/16-а, від 23.10.2018 по справі № 743/1128/17, від 15.11.2018 по справі № 524/5536/17.

Вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише у постанові серії ЕНА №1266818 від 18.01.2024 та не підтверджується жодними іншими доказами.

Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Такої думки дотримується Верховний Суд у своїй постанові від 26.04.2018 по справі №338/1/17.

Відповідно до принципу 6 Рекомендації № R (91) 1 Комітету Ради Європи державам-членам стосовно адміністративних санкцій, ухваленої 13 лютого 1991 року, при застосуванні адміністративних санкцій, окрім сформульованих у Резолюції (77) 31 принципів справедливої адміністративної процедури, що звичайно застосовуються до адміністративних актів, слід керуватися такими особливими принципами: 1) особа, стосовно якої розглядається можливість застосування адміністративної санкції, попередньо інформується щодо фактів, які їй ставляться в

вину; 2) вона має достатньо часу для підготовки свого захисту залежно від складності справи та суворості санкцій, що можуть бути застосовані; 3) вона або її представник інформується стосовно характеру доказів у справі, зібраних проти неї; 4) вона має можливість висловити свою думку перед оголошенням рішення про санкцію; 5) адміністративний акт про застосування санкцій містить мотиви, на яких вона ґрунтується.

Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, а тому суд, відповідно до п. 3 ст. 293 КУпАП, ст. 286 КАС, скасовує вказану постанову і закриває провадження у справі.

На підставі ч.2 ст.19 Конституції України, ст.ст.7, 126, 222, 245, 247, 251, 252, 254, 258, 268, 280, 283, 287-289, 291 КУпАП , керуючись ст.ст. 77,139,241-246,250,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області про скасування постанови серія ЕНА №1266818 від 18.01.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.126 КУпАП задоволити .

Скасувати постанову серії ЕНА № 1266818 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, передбаченого ч.4ст.126 КУпАП.

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 126 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області , вул. Академіка Сахарова, 15 м. Івано-Франківськ, 76000.

Повний текст рішення виготовлено 11.09.2024

Суддя: