Справа № 440/4151/24
Суддя: Є.Б. Супрун
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

11 вересня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/4151/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Супруна Є.Б., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

08.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом, що заявлений до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (надалі - Рада), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо розгляду його заяви від 13.12.2023 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,2500 га з подальшою передачею в оренду для городництва, яка знаходиться в с. Велике Болото Полтавського району Полтавської області, та не винесення відповідачем рішення про надання дозволу або вмотивованої відмови на розроблення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки;

- зобов`язати Раду розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.12.2023 та винести рішення про надання дозволу або вмотивовану відмову на розроблення проекту землеустрою щодо відведення даної земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на факт нерозгляду відповідачем по суті заяви ОСОБА_1 від 13.12.2023 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, що перешкоджає в реалізації позивачем права на отримання в оренду для городництва відповідної земельної ділянки.

Ухвалою суді від 10.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі із призначенням її до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Свою позицію мотивує посиланням на те, що рішення Ради (крім рішень з процедурних питань) вважаються прийнятими якщо за них проголосувала більшість депутатів від загального складу Ради. Питання, для прийняття яких необхідна інша кількість голосів, визначаю законодавством та Регламентом Ради. Громадянин ОСОБА_1 звертався із заявою від 29.09.2023 про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га для городництва, яка розташована в селі Велике Болото, Полтавського району, Полтавської області. Проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га з подальшою передачею в оренду для городництва громадянину ОСОБА_1 , яка розташована в с. Велике Болото Полтавського району Полтавської області» було розглянуто 13.10.2023 на засіданні постійної комісії Ради з питань планування території, будівництва, архітектури, земельних відносин та охорони природи та винесено на розгляд 36 позачергової сесії Ради 8 скликання. За результатами голосування під час розгляду вищезазначеного проекту рішення 36 позачерговою сесією Ради 8 скликання від 17.10.2023 не прийняте, оскільки не набрало необхідної кількості голосів. 13.12.2023 громадянин ОСОБА_1 повторно звертався до Ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,25 га з подальшою передачею в оренду для городництва, яка розташована в с. Велике Болото, Полтавського району Полтавської області. 20.12.2023 на засіданні постійної комісії з питань планування території, будівництва, архітектури, земельних відносин та охорони природи Новосанжарської селищної ради було розглянуто Проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га з подальшою передачею в оренду для городництва громадянину ОСОБА_1 , яка розташована в с. Велике Болото, Полтавського району, Полтавської області» та винесено на розгляд 38 позачергової сесії Ради 8 скликання. За результатами голосування під час розгляду вищезазначеного проекту рішення 38 позачерговою сесією Ради 8 скликання від 21.12.2023 не прийняте, оскільки не набрало необхідної кількості голосів. З огляду на викладене, твердження позивача щодо протиправної бездіяльності відповідача є безпідставним, оскільки Радою у передбачені законодавством строки вчинено усіх необхідних дій з метою вирішення питання про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки. Помилковість твердження позивача про бездіяльність селищної ради щодо розгляду оскаржуваного питання відповідач підтверджує тим, що в діях відповідача відсутні ознаки пасивної поведінки суб`єкта владних повноважень, оскільки питання позивача неодноразово обговорювалося, розглядалося на комісії, пленарному засіданні сесії ради, за результатами обговорення та розгляду депутатами проводилося голосування, але за результатами голосування рішення не було прийнято у зв`язку з недостатністю голосів депутатів селищної ради. При цьому, Рада є колегіальним органом і не має повноважень впливу на окремих депутатів щодо голосування, тобто під час прийняття рішень сесії ніхто не може примусити депутата голосувати проти його волі. Крім того, на дату звернення позивача з позовом до суду відповідно до рішення 40 сесії Ради 8 скликання від 26.03.2024 №113 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,6000 та, кадастровий номер :02:001:0100 для городництва в оренду громадянці ОСОБА_2 , яка розташована в с. Велике Болото, Полтавського району, Полтавської області» громадянці ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передано в оренду терміном на 7 років земельну ділянку площею 0,6000 га, кадастровий номер :02:001:0100, для городництва. В дану земельну ділянку площею 0,6000 га, кадастровий номер :02:001:0100, увійшла, в тому числі, і земельна ділянка, яку громадянин ОСОБА_1 зазначив у графічних матеріалах, як бажане місце розташування земельної ділянки, доданих до заяви. Заявлені до відшкодування витрати на адвокатську допомогу вважає завищеними та не обґрунтованими документально (а.с. 99-103).

У відповіді на відзив на позовну заяву позивач наполягає на тому, що Рада повинна прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 виключно на пленарному засіданні, чого останньою зроблено не було. Листи відповідача від 18.10.2023 №3196/04-08 та від 26.12.2023 №3867/04-08 не є рішеннями Ради. На сесії Ради не було прийнято жодного рішення стосовно клопотання позивача. Окрім того, відповідачем допущено порушення місячного строку розгляду клопотання позивача. Враховуючи відсутність рішення з приводу розгляду заяв позивача, відповідач допустив протиправну бездіяльність. Відповідно до Витягу з протоколу 36 позачергової сесії Ради 8 скликання від 17.10.2023 у графі «Підсумки голосування» зазначено: «за» - 0, «проти» - 0, «утрималися» - 19, «не голосували» - 0. Таким чином, депутати Ради не вчинили будь-яких активних дій щодо розгляду заяви позивача та прийняття рішення за результатами її розгляду, отже не виконали покладених на них чинним законодавством України повноважень. Поряд з цим, до позовної заяви були додані належним чином завірені копії акту виконаних робіт від 02.04.2024, детального опису виконаних робіт від 02.04.2024 та квитанцій на підтвердження факту сплати гонорару за договором про надання правничої допомоги та додатковою угодою до нього (а.с. 126-130).

Розгляд справи здійснюється судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

29.09.2023 громадянин ОСОБА_1 звернувся до Ради із заявою про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки сільськогосподарського призначення у користування на умовах оренди орієнтовною площею 0,25 га для городництва (КВЦПЗ - 01.07), що розташована в межах населеного пункту с. Велике Болото на території Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області (а.с. 15-16).

Листом Новосанжарської селищної ради від 18.10.2023 №3196/04-08 позивача проінформовано про те, що за його заявою від 29.09.2023 відділом з питань регулювання земельних відносин, екології, охорони навколишнього природного середовища було підготовлено проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га з подальшою передачею в оренду для городництва громадянину ОСОБА_1 , яка розташована в с. Велике Болото, Полтавського району, Полтавської області» та винесено на розгляд 36 позачергової сесії. 17.10.2023 36 позачерговою сесією Ради 8 скликання за результатами голосування депутатів проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га з подальшою передачею в оренду для городництва громадянину ОСОБА_1 , яка розташована в с. Велике Болото, Полтавського району, Полтавської області» рішення не прийнято (а.с. 20).

За змістом витягу з протоколу 36 позачергової сесії Ради 8 скликання від 17.10.20233 та відповіді Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради від 01.11.2023 №3353/04-13 на адвокатський запит від 25.10.2023 рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не прийняте, так як не набрало необхідної кількості голосів (а.с. 21-25, 44-49).

13.12.2023 громадянин ОСОБА_1 повторно звернувся до Ради із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення тієї ж земельної ділянки (а.с. 59-60, 107-109).

Листом Новосанжарської селищної ради від 26.12.2023 №3867/04-08 позивача проінформовано про те, що за його заявою від 13.12.2023 відділом з питань регулювання земельних відносин, екології, охорони навколишнього природного середовища було підготовлено проект рішення «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га з подальшою передачею в оренду для городництва громадянину ОСОБА_1 , яка розташована в с. Велике Болото, Полтавського району, Полтавської області» та винесено на розгляд 38 сесії. 21.12.2023 38 сесією Ради 8 скликання за результатами голосування депутатів проекту рішення «Про надання дозволу на розроблення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,25 га з подальшою передачею в оренду для городництва громадянину ОСОБА_1 , яка розташована в с. Велике Болото, Полтавського району, Полтавської області» рішення не прийнято (а.с. 61).

За змістом витягу з протоколу 38 сесії Ради 8 скликання від 21.12.2023 та відповіді Виконавчого комітету Новосанжарської селищної ради від 18.01.2024 №156/04-13 на адвокатський запит від 09.01.2024 рішення про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою не прийняте, так як не набрало необхідної кількості голосів (а.с. 62-63, 70-73).

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

У силу частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 14 Конституції України, земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Правовідносини у сфері забезпечення права громадян на землю урегульовано Земельним кодексом України (надалі - ЗК України).

Відповідно до статті 12 ЗК України, до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу.

Згідно зі статтею 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

За змістом частини першої статті 122 ЗК України, сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб.

За приписами статті 123 ЗК України, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: надання земельної ділянки із зміною її цільового призначення; формування нової земельної ділянки (крім поділу та об`єднання).

Надання у користування земельної ділянки, зареєстрованої в Державному земельному кадастрі відповідно до Закону України "Про Державний земельний кадастр", право власності на яку зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, без зміни її меж та цільового призначення здійснюється без складення документації із землеустрою.

Надання у користування земельної ділянки в інших випадках здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). У такому разі розроблення такої документації здійснюється на підставі дозволу, наданого Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, крім випадків, коли особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у користування, набуває право замовити розроблення такої документації без надання такого дозволу.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки). Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування в межах їх повноважень у місячний строк розглядає клопотання і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування земельної ділянки вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, а також генеральних планів населених пунктів, іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування території населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Забороняється відмова у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок, місце розташування об`єктів на яких погоджено відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування згідно із статтею 151 цього Кодексу.

У разі якщо у місячний строк з дня реєстрації клопотання Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у користування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, не надав дозволу на розроблення документації із землеустрою або мотивовану відмову у його наданні, особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності, і якій належить право власності на об`єкт нерухомості (жилий будинок, іншу будівлю, споруду), розташований на такій земельній ділянці, у місячний строк з дня закінчення зазначеного строку має право замовити розроблення документації із землеустрою без надання такого дозволу, про що письмово повідомляє Верховну Раду Автономної Республіки Крим, Раду міністрів Автономної Республіки Крим, відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування. До письмового повідомлення додається договір на виконання робіт із землеустрою щодо відведення земельної ділянки.

Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у наданні земельної ділянки у користування або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

У відповідності до пункту 34 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", питання регулювання земельних відносин вирішуються виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Згідно з частинами першою та другою статті 59 цього ж Закону, рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, розпорядчий індивідуальний правовий акт про надання земельної ділянки у користування оформляється рішенням ради.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 неодноразово звертався до відповідача із заявою про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель сільськогосподарського призначення.

Однак відповідач рішення по суті звернення у спосіб, передбачений законом так і не прийняв.

При цьому суд зауважує, що лист Новосанжарської селищної ради від 26.12.2023 №3867/04-08 за змістом та формою не може вважатися відмовою у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у користування в розумінні статті 123 ЗК України.

Відтак, у спірному випадку має місце факт ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання покладених на нього законодавством обов`язків.

Суд зауважує, що як протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень треба розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього органу/його посадової особи, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Такий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 17.04.2019 у справі №342/158/17 та враховується судом на підставі частини п`ятої статті 242 КАС України.

Відсутність належним чином оформленого рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову у його затвердженні, свідчить про те, що уповноважений орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом.

А оскільки відповідач за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.12.2023 одне з передбачених законом рішень не прийняв, суд дійшов висновку, що у спірних відносинах Новосанжарська селищна рада діяла не на підставі та не у спосіб, що передбачені Земельним кодексом України, без дотримання вимог частини другої статті 2 КАС України, що свідчить про допущення нею як суб`єктом владних повноважень протиправної бездіяльності стосовно розгляду поданої позивачем заяви.

Суд акцентує увагу на тому, що як селищна рада, так і кожен депутат такої селищної ради є суб`єктами владних повноважень, на яких поширюються положення частини другої статті 19 Конституції України, у силу яких вони зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Результатом діяльності сесії селищної ради є ухвалення рішень.

А тому посилання відповідача на неприйняття рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 від 13.12.2023 через не набрання проектом такого рішення необхідної кількості голосів депутатів суд визнає безпідставними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України, способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Приймаючи до уваги вищенаведене, суд вважає за необхідне визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 13.12.2023 та неприйняття рішення за результатами її розгляду відповідно до статті 123 ЗК України, у зв`язку з чим відповідача слід зобов`язати розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.12.2023 та за результатами її розгляду по суті прийняти рішення відповідно до статті 123 ЗК України, яке оформити відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Відтак позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до положень частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на факт задоволення адміністративного позову ОСОБА_1 , суд вважає за необхідне стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Новосанжарської селищної ради понесені ним судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211,20 грн.

Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 15 000,00 грн суд виходить з таких міркувань.

У силу положень статті 134КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Крім того, як визначено частиною дев`ятою статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Отже, документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16.

На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу адвокатом Нестеренко Н.М. у цій справі надані копії: - договору про надання правничої допомоги від 24.10.2023 №10/10/23Н з додатковою угодою до нього від 05.01.2024; - банківської квитанції від 24.10.2023 на суму 5000,00 грн; - банківської квитанції від 05.01.2024 на суму 10000,00 грн; - акту наданих послуг від 05.04.2024; - детального опису робіт та наданих послуг адвокатом від 05.04.2024; - ордеру про надання правничої (правової) допомоги серія ВІ №1198743 (а.с. 83-92).

Дослідивши надані представником позивача документи, суд враховує такі обставини.

Так, за змістом додатку до договору про надання правничої допомоги від 05.01.2024 та акту наданих послуг загальна вартість наданих правничих послуг сторонами визначена у сумі 15000,00 грн.

Згідно з детальним описом робіт на наданих послуг адвокатом на користь позивача надавалися наступні роботи та послуги: - формування та узгодження з клієнтом правової позиції по справі - 2 год; - вивчення судової практики Верховного Суду щодо аналогічних правовідносин - 20 год; - написання та відправка адвокатського запиту №164 від 25.10.2023 - 2 год; - написання та відправка адвокатського запиту №196 від 20.11.2023 - 2 год; - написання та відправка адвокатського запиту №06 від 09.01.2024 - 2 год; - написання та відправка адвокатського запиту №13 від 30.01.2024 - 2 год; - написання позовної заяви до Полтавського окружного адміністративного суду - 20 год; - оформлення письмових доказів (додатків), що додаються до позовної заяви - 3 год.

Факт оплати вартості наданих робіт та послуг підтверджується наявними у матеріалах справи банківськими квитанціями від 24.10.2023 та 05.01.2024.

За викладених обставин, суд визнає документально підтвердженими витрати за надані адвокатом Нестеренко Н.М. послуги з правової допомоги на суму 15000,00 грн.

Разом з тим суд враховує, що у постанові від 25.05.2023 у справі №440/7120/20 Верховний Суд зазначив, що визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Суд акцентує увагу на тому, що стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу.

Виходячи з вищеописаних обставин справи, зважаючи на те, що підготовлені представником позивача процесуальні документи не потребують значних затрат часу для їх складення, суд, оцінивши надані представником позивача докази у їх сукупності, враховуючи принципи обґрунтованості, співмірності та пропорційності судових витрат, а також малозначність цієї справи, дійшов висновку про необхідність зменшення витрат на професійну правничу допомогу у цій справі до 1000,00 грн.

Висновки щодо можливості суду самостійно зменшувати розмір відшкодування витрат на правничу допомогу містяться у додатковій постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц та постанові Верховного Суду від 10.02.2022 у справі №440/7120/20.

Керуючись статтями 139, 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області в частині не прийняття рішення по суті заяви ОСОБА_1 від 13.12.2023 за результатами її розгляду відповідно до статті 123 Земельного кодексу України.

Зобов`язати Новосанжарську селищну раду Полтавського району Полтавської області розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.12.2023 та за результатами її розгляду по суті прийняти рішення відповідно до статті 123 Земельного кодексу України, яке оформити відповідно до частини першої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Новосанжарської селищної ради Полтавського району Полтавської області на користь ОСОБА_1 судові витрати, що пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. та обґрунтовану частину витрат, понесених на оплату послуг з професійної правничої допомоги, у розмірі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; с. Мала Перещепина, Полтавський район, Полтавська область, 39320).

Відповідач: Новосанжарська селищна рада Полтавського району Полтавської області (; вул. Центральна, 23, смт. Нові Санжари, Полтавська область, 39300).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після підписання судового рішення.

Суддя Є.Б. Супрун