Справа № 360/367/24
Суддя: Є.О. Кисельова
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

10 вересня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/367/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисельова Є.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов позов адвоката Галкіна Вячеслава Леонідовича (далі представник позивача, Галкін В.Л.) в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Луганській області), в якому після уточнення позовних вимог просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо здійснення розрахунку пенсії позивача у розмірі меншому, ніж визначено ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шляхом встановлення обмеження розміру індексації пенсії з 01.03.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду в Луганській області здійснити розрахунок розміру пенсії позивача з врахуванням ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», здійснивши відповідний перерахунок пенсії з дати невірного розрахунку пенсії, тобто з 01.03.2023 з виплатою заборгованості за цей період з врахуванням фактично сплачених сум.

В обґрунтування уточненого позову представник позивача зазначив, що ОСОБА_1 є пенсіонером за віком на пільгових умовах як особа, яка має необхідний пільговий підземний стаж з повним робочим днем під землею та перебуває на обліку у Головному управлінні ПФУ в Луганській області.

У квітні позивач звернувся за правничою допомоги з приводу правильності розрахунку розміру його пенсії.

Представником позивача було встановлено, що відповідачем всупереч вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської» невірно розраховано розмір пенсії ОСОБА_1 , а саме зменшено розмір пенсії на 1131,53 грн. Вказане зменшення відбулося з 01.03.2024 внаслідок масового перерахунку пенсії, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії від 28.02.2024.

Згідно вказаного протоколу середньомісячний заробіток позивача склав 21577,79 грн., тобто розмір його пенсії має складати 17262,23 грн. Натомість, відповідачем розмір пенсії визначений у сумі 16130,70 грн, тобто на 1131,53 грн. менше.

Протоколом перерахунку пенсії також підтверджено, що відповідач здійснив нарахування доплати до пенсії згідно ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці» в той же час обмежив її розмір та зазначив про це у протоколі перерахунку пенсії де зазначено: «обмеження в індексації з 01.03.2023 року: - 1131,53».

Як стверджує представник позивача, у цій справі не є спірним, що розмір пенсії позивача, як особи, яка відпрацювала понад 15 років з повним робочим днем під землею має розраховуватися у відповідності до ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», спірним є лише питання правомірності обмеження цього розміру і зменшення його на 1131,53 грн. Середньомісячний заробіток позивача визначений самим відповідачем складає 21577,79 грн, а тому розмір пенсії, визначений відповідачем у 16130,70 грн, на думку представника позивача, порушує вимоги ст.8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та абзац 3 ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Як стверджує представник позивача, дії відповідача з введення обмеження розміру пенсії було застосовано до позивача з 01.03.2023, таке обмеження кожного разу впливає на неможливість обрахунку фактичного розміру пенсії згідно ст.8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці». Тобто введення з 01.03.2023 обмеження розміру пенсії позивача не вичерпало свою дію, тобто порушення не завершилося і триває до цього часу, бо кожного місяця впливає на розмір пенсії позивача.

Представник позивача вважає дії ГУ ПФУ в Луганській області щодо здійснення розрахунку розміру пенсії у розміру меншому, ніж визначений ст.8 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» неправомірними.

14.05.2024 від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечував щодо задоволення позовних вимог в повному обсязі, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області та з 25.11.2002 отримує пенсію, призначену відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» незалежно від віку, як працівнику провідних професій.

На теперішній час пенсійне забезпечення в Україні здійснюється відповідно до Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який набрав чинності з 01.01.2004.

Всі пенсії, призначені до набрання чинності Закону № 1058 з 01.01.2004 перераховано за нормами Закону №1058.

За результатом розгляду документів електронної пенсійної справи ОСОБА_1 , страховий стаж позивача становить 59 років 9 місяців 28 днів, в тому числі пільговий стаж на підземних роботах за провідними професіями - 20 років 9 місяців 14 днів, коефіцієнт стажу - 0,59750, індивідуальний коефіцієнт заробітної плати - 2,69909.

Розмір пенсії ОСОБА_1 станом на 28.02.2023 складав 13 357, 94 грн. Відповідно до Постанови №168 ОСОБА_1 з 01.03.2023 проведено перерахунок пенсії. Розмір пенсії обчислено з урахуванням вимог статті 8 Закону №345 та склав 15 989, 47 грн., а саме: 11 942, 14 грн. розмір пенсії за віком, розрахований згідно статті 27 Закону (19 986, 84 грн. х 0,59750); 711, 62 грн. - доплата за понаднормовий стаж 34 роки (2 093, 00 грн. х 34 %); 3 335, 71 грн. - доплата до пенсії відповідно до ст. 8 Закону №345.

Оскільки за результатом проведеного перерахунку підвищення розміру пенсії з 01.03.2023 складає 2 631, 53 грн. (15 989, 47 грн. (розмір пенсії з 01.03.2023) 13 357, 94 грн. (розмір пенсії станом на 28.02.2023), що є більше ніж 1500 грн. на 1131,53 грн, при обчисленні розміру пенсії, відповідно до вимог абзацу 2 пункту 10 Постанови №168 встановлено обмеження індексації.

Розмір пенсії з 01.03.2023 склав 14 857, 94 грн., а саме: 11942,14 грн розмір пенсії за віком, розрахований згідно статті 27 Закону (19986,84 грн. х 0,59750); 711,62 грн. - доплата за понаднормовий стаж 34 роки (2 093, 00 грн. х 34 %); 3335,71 грн. - доплата до пенсії відповідно до ст.8 Закону №345; - 1131,53 грн. - обмеження в індексації з 01.03.2023 (2 631, 53 грн. 1500 грн.).

Відповідно до постанови КМУ №185 ОСОБА_1 з 01.03.2024 проведено перерахунок пенсії, за результатом якого розмір пенсії, обчислений з урахуванням вимог статті 8 Закону №345 складає 17 262, 23 грн., а саме: 12 892, 73 грн. розмір пенсії за віком, розрахований згідно статті 27 Закону (21 577,79 грн. х 0,59750); 711,62 грн. - доплата за понаднормовий стаж 34 роки (2 093, 00 грн. х 34 %); 3 657, 88 грн. - доплата до пенсії відповідно до ст.8 Закону №345.

Як зазначає відповідач, враховуючи те, що відповідно до абзацу 2 пункту 6 Порядку №124 під час перерахунку пенсії враховуються суми, зокрема, індексацій до попереднього розміру пенсії, розмір пенсії ОСОБА_1 обчислено з урахуванням обмеження індексації, встановленої з 01.03.2023 в розмірі 1 131, 53 грн.

Розмір пенсії з 01.03.2024 складає 16 130, 70 грн., а саме: 12 892, 73 грн. розмір пенсії за віком, розрахований згідно статті 27 Закону (21 577, 79 грн. х 0,59750); 711, 62 грн. - доплата за понаднормовий стаж 34 роки (2 361, 00 грн. х 34 %); 3 657, 88 грн. - доплата до пенсії відповідно до ст. 8 Закону №345; - 1 131, 53 грн. - обмеження в індексації з 01.03.2023 (2 631, 53 грн 1500 грн.). Відповідач стверджує, що розрахунок середнього заробітку для обчислення пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 проведено з урахуванням вимог частини 2 статті 40, частини 2 статті 42 Закону №1058 та складає 21 577, 79 грн.

Мінімальний розмір пенсії ОСОБА_1 , обчислено з урахуванням статті 8 Закону №345 та статті 28 Закону №1058 та складає 17 262, 23 грн. (21 577, 79 грн. х 80%).

Враховуючи норми абзацу 2 пункту 10 Постанови №168 та абзацу 2 пункту 3 постанови КМУ №185 розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цих постанов не може перевищувати 1500 гривень.

При перерахунку пенсії з 01.03.2023 розмір збільшення пенсії ОСОБА_1 склав 2 631, 53 грн, що перевищує встановлений розмір підвищення 1500 грн на 1 131, 53 грн.

У зв`язку з чим розмір індексації було обмежено на 1 131, 53 грн.

Розмір пенсії позивачу підвищено на встановлений максимальний розмір підвищення - 1500 грн.

Розмір збільшення в результаті перерахунку, передбаченого вищезазначеними постановами, не може перевищувати 1500 грн. (що не є дискримінаційною дією відносно позивача), оскільки стосується й інших категорій пенсіонерів.

На підставі вищевикладеного розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 обчислено у розмірі 80 % його заробітної плати, відповідно до норм статті 8 Закону №345, Порядку №124 та постанов КМУ №168 та №185.

Представник відповідача зазначає, що головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області у своїй діяльності діяло лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

26.07.2024 від представника відповідача надійшов відзив на уточнений адміністративний позов, відповідно до якого додатково наполягав на пропущенні позивачем строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.

02.08.2024 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому заперечував щодо пропуску строку звернення до суду та наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Судом по справі вчинено наступні процесуальні дії:

- ухвалою суду від 29.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду після усунення її недоліків та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні);

- ухвалою суду від 25.06.2024 витребувано від відповідача додаткові докази;

- ухвалою суду від 25.06.2024 вирішено подальший розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження;

- ухвалою суду від 27.06.2024 виправлено описки;

- ухвалою суду від 10.07.2024 прийнято до розгляду уточнену позовну заяву;

- ухвалою суду від 12.08.2024 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст. 72-77, 90 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд дійшов наступного.

ОСОБА_1 є пенсіонером за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 25.11.2002.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується відповідною довідкою від 13.04.2022 № 1248-.

Згідно протокольного рішення від 25.02.2023 № 54 про перерахунок пенсії, при розрахунку пенсії ОСОБА_1 за віком, було враховано наступні її складові: розмір пенсії за віком (ст.27) (19986.84 * 0.59750) -11942.14 грн.; доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 34 років) - 711.62 грн.; загальний розмір пенсії - 12653.76 грн.; доплата до пенсії по ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці" - 3335.71 грн.; сума пенсії по ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці" (80% від 19986.84 грн.) -15989.47 грн.; місяць підвищення розміру пенсії 01.03.2023; обмеження в індексації з 01.03.2023 -1131.53 грн.; розмір пенсії з надбавками - 14857.94 грн.

З 01.03.2024 відповідачем було проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 . Так, розмір пенсії позивача з 01.03.2024 обчислений виходячи з наступних складових: розмір пенсії за віком (ст.27) (21577.79 * 0.59750) 12892.73 грн.; доплата за понаднормовий стаж (ст.28 ч.1. абз.2) (за 34 років) 802.74 грн.; загальний розмір пенсії - 13695.47 грн.; доплата до пенсії по ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці" - 3566.76 грн.; сума пенсії по ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці" (80% від 21577,79 грн.) -17262,23 грн.; місяць підвищення розміру пенсії 01.03.2024; обмеження в індексації з 01.03.2023 -1131.53 грн.; розмір пенсії з надбавками - 16130.70 грн. Вказані обставини підтверджуються протокольним рішенням про перерахунок пенсії від 28.02.2024 № 54.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з наступного.

Так, частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України гарантовано, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Суд зазначає, що приписами статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Згідно з частою 1 статті 2 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення", відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до пункту 8 розділу "Прикінцеві положення" Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" установлено, що у 2023 році частина друга та абзац п`ятий частини четвертої статті 42, третє речення абзацу першого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Відомості Верховної Ради України, 2003 р., №№ 49-51, ст. 376 із наступними змінами), частина друга статті 22, стаття 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., № 29, ст. 399; із змінами, внесеними Законом України від 15 лютого 2022 року № 2040-IX), частина друга статті 31 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування" в редакції Закону України від 21 вересня 2022 року № 2620-IX, частина четверта статті 54, частина друга статті 67 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (Відомості Верховної Ради України, 1992 р., №13, ст. 178 із наступними змінами), частина четверта статті 12 та абзац другий пункту 1-2 розділу VIII "Прикінцеві положення" Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" (Відомості Верховної Ради України, 2001 р., № 20, ст. 102 із наступними змінами), частина шоста статті 38 Закону України "Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 21, ст. 252 із наступними змінами), абзац другий частини п`ятої статті 6 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" (Відомості Верховної Ради УРСР, 1991 р., № 22, ст. 262 із наступними змінами), стаття 29 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 2-3, ст. 36 із наступними змінами) застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 № 124 було затверджено "Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок № 124).

Так, згідно пункту № Порядку № 124, розмір коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, визначається щороку Кабінетом Міністрів України у межах бюджету Пенсійного фонду України. При цьому в разі відсутності даних про заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, для визначення розміру коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, враховується наявна заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески та яка враховується для обчислення пенсії, з наступним перерахунком зазначеного коефіцієнта для підвищення пенсії відповідно до цього Порядку.

Пунктом 5 Порядку № 124 передбачено, що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р. на коефіцієнт, визначений згідно з абзацом першим пункту 4 цього Порядку.

У свою чергу, під час перерахунку пенсій відповідно до цього Порядку враховуються суми доплат до попереднього розміру пенсій, підвищень, суми індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством (крім підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, що визначені законодавством). Якщо внаслідок перерахунку розмір пенсії зменшується, пенсія перераховується під час наступного збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (абзац 2 пунку 6 Постанови 124).

Кабінетом Міністрів України 24 лютого 2023 року прийнято Постанову № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" (далі Постанова № 168).

Пунктом 1 Постанови № 168 встановлено, що з 01 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Офіційний вісник України, 2019 р., №19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Пунктом 10 Постанови № 168 установлено, що:

у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1 500 гривень.

23.02.2024 Кабінетом Міністрів України № 185 було прийнято постанову "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році" (далі Постанова № 185).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 185 установлено, що з 1 березня 2024 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,0796.

Разом з тим, згідно пункту 3 Постанови № 185 установлено, що:

у разі, коли розмір підвищення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктом 1 та підпунктами 1-7 пункту 2 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Отже, з 01.03.2023 відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивача із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, у розмірі 1,197, та розмір пенсії зі вказаної дати з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» підвищується на такий коефіцієнт збільшення, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 вказаної вище постанови.

Суд зазначає, що відповідно до Постанов КМУ № 168, № 185 Кабінет Міністрів України запровадив тимчасове обмеження на максимальний розмір індексації пенсій, а саме розмір підвищення пенсії за результатами індексації обмежено 1 500 грн.

Як слідує з матеріалів справи, з 01 березня 2023 року позивачу підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 Постанови № 168, а саме на 2 631, 53 грн., що є більшим за 1500 грн. Враховуючи викладене, відповідачем було застосовано обмеження в індексації в розмірі 1131,53 грн. (2 631, 53 грн. - 1500 грн.).

При перерахунку пенсії позивача з 01.03.2024 відповідачем було враховано положення абзацу 2 пункту 6 Порядку №124 та застосовано обмеження в індексації в розмірі 1131, 53 грн.

Статтею 19 Закону № 2017-III «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії» в частині порядку визначення та застосування державних соціальних гарантій в реалізації державної соціально-економічної політики, зокрема, передбачено, що виключно законами України визначається: величина порогу індексації грошових доходів громадян.

У відповідності до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців 2 і 3 ч.2 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Підсумовуючи наведене вище, суд доходить висновку про те, що Кабінет Міністрів України визначає виключно порядок індексації пенсії, а визначення розміру індексації пенсії та інших доходів громадян України проводиться виключно законами України.

Водночас, суд зазначає, що статтею 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є додатковою гарантією для шахтарів, які працювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за списком № 1.

Не є спірним питанням у даній справі, що позивач є отримувачем пенсії на підставі ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

При цьому, середньомісячний заробіток позивача для обчислення пенсії становить з 01.03.2023 становить 19986.84 грн, сума пенсії по ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці" (80% від 19986.84 грн.) - 15989.47 грн. При цьому, пенсія ОСОБА_1 з 01.03.2023 становить 14857.94 грн, що підтверджується протокольним рішенням про перерахунок пенсії від 25.02.2024 № 54.

У свою чергу, згідно протокольного рішення про перерахунок пенсії від 28.02.2024 № 54 становить 21577.79 грн., сума пенсії по ЗУ "Про підвищення престижності шахтарської праці" (80% від 21577.79 грн.) - 17262.23. Розмір пенсії позивача з 01.03.2024 становить 16130.70 грн.

На переконання суду, обмеження розміру пенсії позивача суперечить гарантованому розміру Законом України «Про підвищення престижності шахтарської праці», адже приписами ст. 8 вказаного Закону чітко встановлено, що мінімальний розмір пенсії у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях зазначав, що предмет і мета Конвенції як інструменту захисту прав людини потребують такого тлумачення і застосування її положень, завдяки яким гарантовані нею права були б не теоретичними чи ілюзорними, а практичними та ефективними (п.53 рішення у справі "Ковач проти України" від 7 лютого 2008 року, п.59 рішення у справі "Мельниченко проти України" від 19 жовтня 2004 року, п.50 рішення у справі "Чуйкіна проти України" від 13 січня 2011 року, п.54 рішення у справі "Швидка проти України" від 30 жовтня 2014 року тощо).

Відповідно до ч. 3 ст. 23 Загальної Декларації прав людини, п. 4 ч. 1 Європейської Соціальної хартії та ч. 3 ст. 46 Конституції України, кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист за роки важкої праці та шкідливих робіт, яка є основним джерелом існування для них самих та їхніх сімей.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно зменшено з 01.03.2023 та з 01.03.2024 мінімальний розмір пенсії позивача на 1131,53 грн.

Щодо інших обставин, якими сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, суд вважає за необхідне зауважити, що згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З урахуванням зазначеного суд не надає оцінку іншим доводам сторін, оскільки вищевикладені факти та обставини є безумовною підставою для висновків суду про протиправність дій відповідача, а інші доводи не мають суттєвого впливу на рішення суду за результатами вирішення цього спору.

Що стосується обраного позивачем способу захисту порушеного права, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень (пункт 2)

- визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій (пункт 3)

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4);

- інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів (пункт 10).

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною другою статті 9 КАС України визначено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (стаття 6 КАС України).

Суд зауважує, що правові наслідки для позивача несуть саме рішення № 54 від 25 лютого 2023 року та рішення від № 54 від 28.02.2024, а тому суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування зазначених рішень.

Втім, в позовних вимогах щодо визнання дій відповідача протиправними слід відмовити, адже прийняття рішень є реалізацію безпосередніх повноважень пенсійного органу.

Крім того, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області наступне:

- здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача з 01.03.2023 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до Постанови № 168 без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1 500 грн. та без обмеження пенсії мінімальним розміром, передбаченим ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням виплачених сум та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

- здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2024 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,0796 відповідно до Постанови № 185 без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1 500 грн. та без обмеження пенсії мінімальним розміром, передбаченим ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням виплачених сум та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Отже, виходячи з системного аналізу положень наведеного законодавства та встановлених обставин справи, суд дійшов висновку щодо часткового задоволення позовних вимог з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Щодо посилання відповідача на пропущення строку звернення до суду суд зазначає таке.

Відповідно до частин першої, шостої статті 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Згідно з частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга статті 122 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. В Конституції України закріплено, що людина визнається найвищою соціальною цінністю в Україні, яка є соціальною і правовою державою, в якій визнається і діє принцип верховенства права (статті 1, 3 та 8).

Основний Закон України також встановлює, що громадяни України мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх, зокрема, у старості та в інших випадках, передбачених законом; це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків фізичних та юридичних осіб, бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (стаття 46).

Право на соціальний захист відноситься до основоположних прав і свобод, які гарантуються державною і, за жодних умов, не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України (статті 22 та 64).

Застосовуючи строки у зазначеній сфері, потрібно розрізняти право особи на соціальний захист та право особи на судовий захист. Право на соціальний захист особи реалізується відповідним суб`єктом владних повноважень, як правило, органом пенсійного фонду за зверненням такої особи з проханням надати певний статус та здійснити відповідні виплати. У випадку, якщо особа вважає, що існує спір у публічно-правовій сфері стосовно реалізації її права на соціальний захист, зумовлений протиправними рішеннями, діями або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, така особа може звернутися до адміністративного суду з позовом, що буде уже способом реалізації права на судовий захист. Згідно з Конституцією України право особи на соціальний захист гарантується, в першу чергу, статтею 46, а право на судовий захист, зокрема, - статтями 55 та 124.

Строки у сфері соціального захисту застосовує відповідний суб`єкт владних повноважень або суд у випадку визнання рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта протиправними та задоволення позову особи. У свою чергу, строк на звернення до суду застосовується виключно судом, як правило, на етапі прийняття рішення про відкриття провадження в адміністративній справі. Строк звернення до суду стосується виключно питання прийняття до розгляду або відмови у розгляді позовних вимог по суті, але не застосовується для прийняття рішення про задоволення чи не задоволення таких вимог, а також періоду протягом якого такі вимоги підлягають задоволенню.

Суд також виходить з того, що у триваючих правовідносинах суб`єкт владних повноважень протягом певного проміжку часу ухиляється від виконання своїх зобов`язань (триваюча протиправна бездіяльність) або допускає протиправну поведінку (триваюча протиправна діяльність) по відношенню до фізичної або юридичної особи. Прикладом таких правовідносин є правовідносини, що виникають у сфері реалізації права громадян на соціальний захист (пенсійне забезпечення, виплата заробітної плати тощо).

Важливо, що предметом позову в категорії справ стосовно соціального захисту є дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, пов`язані з соціальними виплатами, які можуть бути регулярними, періодичними, одноразовими, обмеженими в часі платежами, а тому строк на соціальний захист та строки звернення до суду залежать також від виду відповідного платежу як форми соціального захисту з боку держави.

Відлік строків для звернення з метою реалізації права на соціальний захист розпочинається з моменту отримання відповідним суб`єктом владних повноважень заяви особи, до якого додано пакет необхідних документів. У свою чергу, відлік строків для звернення до суду (у випадку незгоди особи з відповідним рішенням, дією чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду зазначеної заяви) розпочинається з моменту коли особа дізналася або повинна була дізнатися про таке порушення своїх прав, крім випадків, якщо інше прямо не передбачено законом.

З огляду на позицію Конституційного Суду України, що міститься у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 8-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянки ОСОБА_2 щодо офіційного тлумачення положень частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» і у рішенні від 15 жовтня 2013 року №9-рп/2013 у справі за конституційним зверненням громадянина ОСОБА_3 щодо офіційного тлумачення положення частини другої статті 233 Кодексу законів про працю України, а також на підставі аналізу положення статті 51 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд дійшов висновку, що у разі порушення законодавства про пенсійне забезпечення органом, що призначає і виплачує пенсію, адміністративний позов з вимогами, пов`язаними з виплатами сум пенсії за минулий час, у тому числі сум будь-яких її складових, може бути подано без обмеження будь-яким строком.

Неможливість обмеження шестимісячним строком обов`язку України як держави забезпечити реалізацію громадянином України свого конституційного право на соціальний захист підтверджується також встановленим статтями 256 та 257 Цивільного кодексу України трирічним строком позовної давності, який означає строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У протилежному випадку обов`язок громадянина, зокрема, у формі майнового зобов`язання перед державою підлягав б судовому захисту протягом 3 років, а такий же обов`язок держави перед громадянином - 6 місяцями. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії їх здійснення та основні обов`язки повинні визначатися виключно законом, які приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Верховна Рада України може змінити закон лише виключно законом.

Згідно з частиною статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Системний аналіз зазначеного вище законодавства дає підстави дійти до висновку, що строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини відповідного суб`єкта владних повноважень, немає.

Отже, строк звернення до суду з цим позовом позивачем не пропущено.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених вимог.

Частиною восьмою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Ухвалою суду від 29 квітня 2024 року позивачу відстрочено сплату судового збору у розмірі 968,96 грн до ухвалення судового рішення у даній справі.

Зважаючи, що позов підлягає частковому задоволенню, а також, що даний спір виник внаслідок неправильних дій Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 968,96 грн на користь Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань саме відповідача.

Щодо вирішення питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне.

На підтвердження суми витрат на професійну правову допомогу позивачем надано договір про надання правничої допомоги № 67 від 13.04.2024, рахунок № 000119 від 14.04.2024 на суму 8000,00 грн., акти прийому-передачі виконаних робіт № 1 від 14.04.2021, № 2 від 04.07.2024, № 3 від 01.08.2024, квитанції до прибуткового касового ордеру № 000119 від 05.05.2024 на суму 8000,00 грн.

Оглядом договору про надання правничої допомоги №67 від 13.04.2024 суд встановив таке.

Пунктом 2.1 зазначеного договору визначено, що за наданням правничої допомоги за цим Договором Сторони встановили фіксований гонорар у розмірі, який дорівнює розміру мінімальної заробітної плати, встановленої статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України» на 2024 рік саном на дату укладання цього Договору, тобто 8000, 00 грн.

Пунктом 2.2 договору визначено, що гонорар сплачується не пізніше 30 банківських днів з моменту підписання Договору сторонами.

Пунктом 2.3 договору визначено, що Клієнт сплачує правничу допомогу на підставі виставленого рахунку.

Аналіз зазначених пунктів договору вказує, що гонорар адвоката є фіксований який дорівнює розміру мінімальної заробітної плати, встановленої статтею 8 Закону України «Про Державний бюджет України» на 2024 рік саном на дату укладання цього Договору.

Суд зазначає, що за порядком обчислення погодинна оплата послуг адвоката відрізняється від фіксованого розміру гонорару, де не враховуються фактичні витрати часу. Однак в обох випадках вони беруться до уваги при вирішенні питання відшкодування витрат на правничу допомогу.

Оскільки за договором визначено фіксовану суму гонорару адвоката фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, не обчислюється. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини.

Водночас, зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, не є обов`язковими для суду у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат.

Про це йдеться у додатковій постанові Касаційного господарського суду Верховного Суду від 13.02.2024 № 910/12155/22.

Згідно з частинами 1-3 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Положеннями частини 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до частини 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно з частиною 6 статті 134 КАС України встановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При цьому відповідно до частини 7 статті 134 КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, заявлених однією стороною, тільки за відповідним клопотанням іншої сторони, у разі його обґрунтованості.

Відповідач своїх заперечень щодо розміру заявлених витрат не надав, тому суд не має підстав оцінювати ці витрати стосовно їх співмірності з наданими послугами.

Беручи до уваги неспівмірність суми фіксованого гонорару зі складністю справи, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, суд дійшов висновку про надмірність заявленої суми компенсації витрат, а тому суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 7, 8, 9, 32, 77, 139, 241-246, 250, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (, місцезнаходження: Луганська обл., м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд.9) про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 54 від 25 лютого 2023 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області № 54 від 28.02.2024 про перерахунок пенсії ОСОБА_1 .

Здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до Постанови № 168 без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1 500 грн. та без обмеження пенсії мінімальним розміром, передбаченим ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням виплачених сум та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

Здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача ОСОБА_1 з 01.03.2024 із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,0796 відповідно до Постанови № 185 без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, максимальним (граничним) розміром 1 500 грн. та без обмеження пенсії мінімальним розміром, передбаченим ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з урахуванням виплачених сум та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь Державного бюджету України витрати зі сплати судового збору у розмірі 968,96 грн (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 коп.).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000,00 грн (дві тисячі гривень 00 коп).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.О. Кисельова