Справа № 560/10056/24
Суддя: Салюк П.І.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

12 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Салюка П.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №1045 від 24.06.2024 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до окремого працівника поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області";

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області №225 о/с від 01.07.2024 року "Про особовий склад";

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області;

- стягнути із Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи із дня фактичного звільнення - 01.07.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що оскаржуваний наказ від №1045 від 24.06.2024 та наказ від №225 о/с від 01.07.2024 є протиправними. Вказує, що 30 травня 2024 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області винесено постанову у справі №686/14699/24, якою справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУПАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, постанова набула законної сили 11.06.2024 року, на даний час не оскаржена. Суд констатував відсутність доказів, які б вказували, що позивач керував транспортним засобом. Зазначає, що йому ставиться в вину порушення присяги поліцейського та порушенняв вимог Наказу №111 "Про захист, підтримку, профілактику та стан службової дисципліни і законності серед поліцейських ГУНП в Хмельницькій області", що виразилось в вчиненні дій, що дискредитують та підривають авторитет Національної Поліції. Однак наказ №1045 не містить належних фактів, яким саме чином вчинено дії, які можуть підривати авторитет поліції. Також вказує, що фактично під час проведення службового розслідування було допущено вимоги Дисциплінарного статуту Національної поліції самим керівництвом ГУНП, що призвело до передчасного висновку про звільнення позивача із служби. Звертає увагу суду на те, що із оспорюваного Наказу №1045 до уваги не було взято характер проступку, особу порушника, ступінь вини, обставини, шо пом`якшують відповідальність.

Ухвалою суду від 12 липня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Вказує, що 16.05.2024, близько 02:00 в ході патрулювання території обслуговування та перевірки транспортних засобів, які здійснювали рух у комендантську годину, нарядом УПП в Хмельницькій області ДПП НП України, по вул. Заболотного, 86/1, м. Хмельницького, зупинено автомобіль марки "BMW 320Сі", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 . В ході спілкування із лейтенантом поліції ОСОБА_1 виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови та координації рухів, запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка не відповідала обстановці. В подальшому, лейтенанту поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер", де результат освідування становив 0,70 проміле з яким останній не погодився. В подальшому, лейтенант поліції ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, після чого був доставлений до КНП "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради, де результат освідування становив 0.46 проміле (висновок № 560 від 16.05.2024). За результатом огляду на стан наркотичного сп`яніння - результат негативний (висновок № 561 від 16.05.2024). За вказаним фактом наказом ГУНП в Хмельницькій області від 16.05.2024 № 844 призначено службове розслідування, проведення якого доручено дисциплінарній комісії. На основі доказів, зібраних в ході проведення службового розслідування: пояснень поліцейських, які перебували на місці події, службової документації, відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів, дисциплінарній комісії вдалось встановити факти, які повністю знайшли своє підтвердження. Зокрема встановлено беззаперечний факт перебування з причини, що не пов`язана із виконанням службових обов`язків лейтенанта поліції ОСОБА_1 на вулиці у комендантську годину та вживання ним алкогольних напоїв. Із врахуванням усіх викладених у висновку службового розслідування обставин, начальник ГУНП полковник поліції ОСОБА_2 погодився із пропозиціями дисциплінарної комісії, затвердивши вищезазначений висновок та, у відповідності до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту видав наказ ГУНП від 24.06.2024 №1045 "Про застосування дисциплінарного стягнення до окремого працівника поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області", згідно з пунктом 1 якого до позивача було застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. Вказане дисциплінарне стягнення було виконане (реалізоване) наказом ГУНП в Хмельницькій області від 01.07.2024 №225 о/с, яким лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Хмельницького районного управління поліції ГУНП, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України), з 01 липня 2024 року.

Від Головного управління Національної поліції в Хмельницькій області також надійшло клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідач вказує, що зважаючи на складний предмет доказування, який потребує повного та всебічного встановлення обставин справи, та оскільки матеріали службового розслідування складаються з великого об`єму документів, а також містять відеозаписи, які необхідно дослідити в у судовому засіданні за участю сторін з наданням можливості надавати їм пояснення та ставити питання пов`язані із досліджуємими доказами, які є ключовими у цій справі, а в ст. 263 КАС України не визначено дану категорію справ як таку, що повинна розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, вважаємо за необхідне розглянути дану справу в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Суд, дослідивши заявлене клопотання, надаючи йому правову оцінку враховує наступне.

Відповідно до ч.1, ч. 3 ст. 12 КАС України, адміністративне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного).

Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Частиною 3 статті 257 КАС України встановлено, що при вирішенні питання про розгляд справи за правилами спрощеного або загального позовного провадження суд враховує: 1) значення справи для сторін; 2) обраний позивачем спосіб захисту; 3) категорію та складність справи; 4) обсяг та характер доказів у справі, в тому числі чи потрібно у справі призначати експертизу, викликати свідків тощо; 5) кількість сторін та інших учасників справи; 6) чи становить розгляд справи значний суспільний інтерес; 7) думку сторін щодо необхідності розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене вище, суд вважає, що складність даної справи, характер спірних правовідносин та предмет доказування не входить до категорії справ, які необхідно обов`язково розглядати за правилами загального позовного провадження, а тому суд вважає, що клопотання відповідача про розгляд справи в порядку загального провадження необхідно залишити без задоволення.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, в якій просить суд задоволити в повному обсязі позовні вимоги. Зазначає , що основоположним фактом у правовій позиції відповідача є факт того, що 16.05.2024 року на місце події одразу виїхав працівник УГІ ОСОБА_3 , який здійснив опитування ОСОБА_1 , та у основі висновку службового розслідування наявне посилання на стенограму опитування, яке фіксувалось нагрудною камерою ОСОБА_3 . Зазначає, що ОСОБА_3 не входив до дисциплінарної комісії, не являвся особою, яка здійснювала провадження у справі про адміністративні правопорушення, опитування відубвалось очевидно особи, яка могла перебувати у стані сп"яніння, що категорично забороняється, до моменту призначення службового розслідування. Його не було і пізніше залучено до проведення службового розслідування наказом керівника ГУНП. В розрізі вище наведених норм відповідачем не було виконано вимоги ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, з`ясувавши всі обставини справи, перевіривши їх дослідженими доказами, суд встановив.

Наказом ГУНП в Хмельницькій області від 16.05.2024 № 844 призначено службове розслідування, за фактом можливого порушення службової дисципліни поліцейськими Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області, проведення якого доручено дисциплінарній комісії.

В ході службового розслідування дисциплінарною комісією здійснено перегляд відеозаписів з нагрудних відеореєстраторів та відеореєстратора зі службового автомобіля поліцейських УПП, які здійснювали документування порушення ПДР лейтенантом поліції ОСОБА_1 , було опитано співробітників Хмельницького РУП ГУНП, що були присутні на місці вчинення правопорушення, патрульних поліцейських, які складали адміністративні матеріали стосовно позивача.

Із матеріалів справи та матеріалів службового розслідування вбачається наступне:

16.05.2024, близько 02:00 в ході патрулювання території обслуговування та перевірки транспортних засобів, які здійснювали рух у комендантську годину, нарядом УПП в Хмельницькій області ДПП НП України, по вул. Заболотного, 86/1, м. Хмельницького, зупинено автомобіль марки "BMW 320Сі", номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

В ході спілкування із лейтенантом поліції ОСОБА_1 виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме порушення мови та координації рухів, запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка не відповідала обстановці.

В подальшому, лейтенанту поліції ОСОБА_1 запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора "Драгер", де результат освідування становив 0,70 проміле з яким останній не погодився.

В подальшому, лейтенант поліції ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, після чого був доставлений до КНП "Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги" Хмельницької обласної ради, де результат освідування становив 0.46 проміле (висновок № 560 від 16.05.2024). За результатом огляду на стан наркотичного сп`яніння - результат негативний (висновок № 561 від 16.05.2024).

Наказом № 927 від 30.05.2024 термін службового розслідування продовжено до 30 днів.

Комісією проведено службове розслідування, за результатами якого складено висновок №847/121/56/01/2024, який затверджений 17.06.2024 року начальником ГУНП в Хмельницькій області полковником поліції ОСОБА_4 .

Виходячи із встановлених під час службового розслідування обставин, дисциплінарна комісія зробила висновок, що лейтенант поліції ОСОБА_1 в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 18, Закону України "Про Національну поліцію", п. 1, 4, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п. 1.20 та п. 1.22 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 17.01.2024 № 111 "Про захист, підтримку, профілактику та стан службової дисципліни і законності серед поліцейських ГУНП в Хмельницькій області", Присяги працівника поліції, допустив порушення службової дисципліни, що полягають у вчиненні дій, що дискредитують та підривають авторитет Національної поліції України, що виразилось у вживанні алкогольних напоїв незважаючи на посилений варіант несення служби та заборону начальника ГУНП, керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та порушенні комендантської години.

За висновком службового розвідування відомості, які стали його підставою, вважаються такими, що знайшли своє підтвердження, та запропоновано застосування до позивача дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП від 24.06.2024 №1045 "Про застосування дисциплінарного стягнення до окремого працівника поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області", згідно з пунктом 1: за порушення та невиконання вимог п. 1 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про Національну поліцію", п. 1, 4, 6 ч. З ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, п. 1.20 та п. 1.22 наказу ГУНП в Хмельницькій області від 17.01.2024 №111 "Про захист, підтримку, профілактику та стан службової дисципліни і законності серед поліцейських ГУНП в Хмельницькій області", Присяги працівника поліції, що виразилось у вчиненні дій, що дискредитують та підривають авторитет Національної поліції України, вживанні алкогольних напоїв, незважаючи на посилений варіант несення служби, порушенні комендантської години та керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, застосувати до оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності ВКП Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0144609), дисциплінарне стягнення у виді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУНП в Хмельницькій області від 01.07.2024 №225 о/с, лейтенанта поліції ОСОБА_1 , оперуповноваженого сектору розкриття злочинів проти власності відділу кримінальної поліції Хмельницького районного управління поліції ГУНП, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, накладеного відповідно до дисциплінарного статуту Національної поліції України), з 01 липня 2024 року.

Не погоджуючись із спірними наказами, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з вимогами про їх скасування.

Статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 19 Закону №580-VIII у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України". Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарна та, зокрема, адміністративна відповідальність поліцейського є окремими видами юридичної відповідальності, порядок та підстави притягнення поліцейських до конкретного виду юридичної відповідальності здійснюється за окремими процедурами, урегульованими різними нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини 1 статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з частиною 1 статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що за вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до частини 3 статті 11 Дисциплінарного статуту поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Положеннями статті 12 Дисциплінарного статуту Національної поліції України передбачено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно з частиною 1 статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони (частина 2 статті 13 Дисциплінарного статуту).

Згідно з статтею 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 9-1) у зв`язку з наявністю реального чи потенційного конфлікту інтересів, який має постійний характер і не може бути врегульований в інший спосіб; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, а також рішенням суду про визнання його активів або активів, набутих за його дорученням іншими особами або в інших передбачених статтею 290 Цивільного процесуального кодексу України випадках, необґрунтованими та їх стягнення в дохід держави; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави; 12) у разі надання особою за відомо неправдивої інформації під час прийняття на службу в поліції.

Приписами пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських може застосовуватися такий вид дисциплінарного стягнення, як звільнення із служби в поліції.

За змістом статті 14 Дисциплінарного статуту Національної поліції України службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

У разі вчинення поліцейським більше двох дисциплінарних порушень проводиться одне службове розслідування. Якщо протягом проведення службового розслідування поліцейським вчинено інший дисциплінарний проступок, розпочинається нове службове розслідування.

Статтею 15 Статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

На період воєнного стану службове розслідування проводиться з урахуванням особливостей, визначених розділом V Дисциплінарного статуту ( ст.ст. 26 31). Відповідно до ч. 2 ст. 26 Дисциплінарного статуту службове розслідування за фактом порушення поліцейським службової дисципліни може проводитися як дисциплінарною комісією, так і однією особою, у тому числі безпосередньо уповноваженим керівником, який одноособово здійснює передбачені Статутом повноваження дисциплінарної комісії (далі - уповноважена особа). Відповідно до ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до пункту 7 розділу IV Порядку № 893 кожна посадова особа поліції відповідно до своїх повноважень зобов`язана сприяти проведенню службового розслідування.

Згідно з частиною 8 статті 19 Дисциплінарного статуту під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до ч. 6 ст. 19 Статуту визначено обставини, що обтяжують відповідальність поліцейського є:

1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння;

2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення;

3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього;

4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку;

5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, тендерної чи іншої нетерпимості.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Статуту визначено обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є:

1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку;

2) попередня бездоганна поведінка;

3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород;

4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди;

5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність;

6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001, №1306 встановлено, зокрема, наступне:

- учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (пункт 1.3);

- водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; б) реєстраційний документ на транспортний засіб (для транспортних засобів Збройних Сил, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - технічний талон); ґ) чинний страховий поліс (страховий сертифікат "Зелена картка") про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса (на електронному або паперовому носії), відомості про який підтверджуються інформацією, що міститься в єдиній централізованій базі даних, оператором якої є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення) (пункт 2.1);

- на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1 (підпункт "а" пункту 2.4);

- водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (пункт 2.5).

Згідно з частиною 1 статті 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Наказом Хмельницької обласної військової адміністрації від 30.09.2022 № 391/2022-н "Про запровадження комендантської години на території області" на території Хмельницької області з 03 жовтня 2022 року до окремого наказу запроваджено комендантську годину з 00.00 до 05.00 години.

Щодо доводів позивача про те, що 30 травня 2024 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області винесено постанову у справі №686/14699/24, якою справу про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУПАП закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях позивача, постанова набула законної сили 11.06.2024 року, на даний час не оскаржена. Суд констатував відсутність доказів, які б вказували, що позивач керував транспортним засобом.

Питання про наявність підстав для застосування до особи дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності зводить до вирішення питання, чи прийняте таке рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника, якого притягнули до дисциплінарної відповідальності, є встановлені законом підстави для застосування певного виду дисциплінарного стягнення та чи співмірне накладене стягнення фактично вчиненому діянню.

На відміну від звільнення у зв`язку з набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, звільнення зі служби в Національній поліції у зв`язку з накладенням стягнення в дисциплінарному порядку не пов`язано з кваліфікацією тих дій як адміністративне правопорушення, які водночас стали підставою як для службового розслідування, так і для початку провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Верховним Судом сформовано усталену практику, відповідно до якої вчинення працівником поліції діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності, зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави притягнення до кримінальної чи адміністративної відповідальності не слід ототожнювати із підставами для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності за наслідками службового розслідування, яким встановлено склад дисциплінарного проступку у вигляді порушення службової дисципліни та порушення Присяги поліцейського. Зазначена правова позиція викладена, зокрема, у постанові Верховного Суду від 27.04.2021 у справі №160/6819/19.

Постановою Верховного Суду в справі № 2240/2329/18 визнано, що за вчинення одного й того ж самого правопорушення (діяння) особа може бути притягнута до двох різних видів юридичної відповідальності.

Вирішення питання про правомірність притягнення особи до дисциплінарної відповідальності передбачає необхідність з`ясування складу дисциплінарного проступку в її діях, незалежно від того, яку правову кваліфікацію ці ж самі дії особи отримали в рамках провадження у справі про адміністративне правопорушення та які наслідки, у підсумку, настали для такої особи

Постановою Верховного Суду України від 17.07.2019 № 806/2555/17 визнано, що порушення працівником поліції Правил дорожнього руху, яке виразилось у перебуванні у етапі алкогольного сп`яніння, незалежно чи працівник поліції притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, ігнорував виконання вимог Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-УШ. Закону України від 02.07.2015 № 580-УІІІ "Про Національну поліцію". Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, знехтував Присягою поліцейського, цим самим вчинив діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 06.04.2021 у справі № 420/3659/19, постанові Верховного Суду від 22.07.2020 по справі №804/8515/17, постанові Верховного Суду від 17.07.2019 у справі № 806/2555/17.

Суд враховує, що службове розслідування було проведене саме за фактом складання стосовно позивача протоколу про адміністративне правопорушення, а не за фактом доведення вини останнього у вчиненні такого адміністративного правопорушення. В ході проведення службового розслідування відповідачем встановлювались обставини, що свідчать про вчинення позивачем саме дисциплінарного проступку. Перевірка законності складання відносно позивача адміністративних матеріалів про вчинення ним адміністративних правопорушень, як і достатність і достовірність кожного доказу, складеного працівниками патрульної поліції при складанні таких матеріалів, є прерогативою суду при розгляді відповідної справи про адміністративне правопорушення.

При цьому, адміністративний суд, на розгляді у якому перебуває справа про притягнення особи до дисциплінарної відповідальності, не являється органом, який встановлює наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення. Даним повноваженням наділений лише суд, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача стало не вчинення адміністративного правопорушення, а саме дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні позивачем службової дисципліни, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції. При цьому, хоча накази, що оскаржуються, і прийнято на підставі, зокрема, відомостей про вчинення адміністративних порушень, однак вони ґрунтується на самостійних правових підставах.

Щодо визнання протиправним та скасування наказу №1045 від 24.06.2024 року "Про застосування дисциплінарного стягнення до окремого працівника поліції Хмельницького РУП ГУНП в Хмельницькій області", визнання протиправним та скасування наказу №225 о/с від 01.07.2024 року "Про особовий склад" та поновлення позивача на службі в поліції з дати звільнення суд зазначає наступне.

Підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що суперечить інтересам законності, компрометує звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Наявність чи відсутність в діях поліцейського складу дисциплінарного проступку встановлюється за результатами проведеного службового розслідування, яким у цій справі, серед іншого, установлено, що позивач: безпідставно перебував на вулиці під час дії комендантської години; при підозрі в керуванні транспортним засобом, перебував в стані алкогольного сп`яніння, що пдітверджується оглядом на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Драгер», де результат освідування становив 0,70 проміле, оглядом на встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, де результат освідування становив 0.46 проміле, не сприяв в проведенні службового розслідування, оскільки відмовився від надання пояснень за фактом, який став підставою для проведення службового розслідування, на підставі ст.63 Конституції України.

Лейтенант поліції ОСОБА_1 відповідно до відомості про ознайомлення особового складу Хмельницького районного управління поліції ГУНП в Хмельницькій області від 15.03.2024 був ознайомлений з вимогами наказу ГУНП в Хмельницькій області від 17.01.2024 № 111 та був попереджений про недопущення керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, а також про те, що у разі виявлення зазначених фактів відносно порушників прийматиметься безальтернативне рішення щодо звільнення зі служби в поліції. Разом із тим, лейтенант поліції ОСОБА_1 був поінформований щодо інших пунктів зазначеного наказу, зокрема останньому було доведено про посилений варіант несення служби, військовий стан, а також те, що служба в поліції є державною службою особливого характеру та органи поліції забезпечують безперервне та цілодобове виконання поліцейськими своїх завдань, в тому числі з метою належного надання поліцейських послуг щодо забезпечення публічної безпеки і порядку, охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави, протидії злочинності та попереджено про недопустимість вживання алкогольних напоїв у позаслужбовий час, оскільки поліцейські у будь-який час можуть бути залучені до виконання службових обов`язків.

За змістом ч. 1 ст. 5 Статуту поліцейський зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно виконувати наказ керівника.

Зміст Статуту та Присяги поліцейського вказують на те, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, а також є несумісним з поняттям "гідно нести високе звання поліцейського".

Однак, ОСОБА_1 знехтував Присягою, порушив наказ начальника ГУНП в Хмельницькій області та як наслідок вчинив дії, які підривають авторитет Національної поліції України, а відтак порушив обов`язки, що визначені пунктами 1, 4 та 6 частини 3 статті 1 Статуту, що і визнається дисциплінарним проступком відповідно до ст.12 Статуту.

Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 у справі № 320/3085/20 зазначив, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Отже, в цьому випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, тобто, останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним вказаних вище дій внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства. Порушення позивачем моральних та етичних приписів може сприйматися, як спроба підриву довіри до Національної поліції, і відповідальність за це несе держава, а це безумовно негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства.

Зі змісту присяги поліцейського, яку він складає при вступі на службу в поліції, поведінка поліцейського має відповідати очікуванню громадськості й забезпечувати довіру суспільства та громадян до поліції, не тільки під час виконання службових обов`язків, а й у повсякденному житті. Дії позивача також були кваліфіковані як порушення Правил етичної поведінки поліцейських. Зазначено, що діяльність поліцейського має відповідати не тільки положенням Конституції і чинного законодавства, а й моральним принципам і нормам. При цьому етичний кодекс, яким поліцейські повинні керуватися, не просто спирається на загальноприйняту мораль, а й конкретизує її вимоги відповідно до специфіки службової діяльності, неординарних обов`язків і повноважень, що покладаються на них.

Верховний Суд в постанові від 14.02.2019 по справі №824/1022/16-а зробив висновок, що обов`язок дотримання службової дисципліни та присяги працівника поліції є абсолютним, що означає неухильне дотримання поліцейським вимог Конституції України та законів України незалежно від того, чи перебуває він на службі, у відрядженні, відпустці, на відпочинку або в період тимчасової непрацездатності.

Встановлені в ході службового розслідування обставини свідчать про вчинення позивачем дій, які знижують авторитет поліції, викликають недовіру до поліцейських, оскільки перебуваючи на службі у поліції, позивач допустив дії (зокрема, не надавши для перевірки посвідчення водія та реєстраційного документу на транспортний засіб, відмовившись від проходження медичного освідування на встановлення стану алкогольного сп`яніння при підозрі в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння), з якими органи поліції безпосередньо ведуть боротьбу.

Стосовно правової оцінки правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності, то така повинна фокусуватися насамперед на такому: чи прийнято рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією та законами України; чи дійсно у діянні особи є склад дисциплінарного порушення; чи є встановлені законом підстави для застосування дисциплінарного стягнення; чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим діянням.

Таким чином, зважаючи на викладене, суд вважає, що позивач, маючи правовий статус поліцейського, зобов`язаний був не порушувати умови дії комендантської години; уникати керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, однак у порушення зазначеної норми за результатами освідування встановлення стан алкогольного сп`яніння при керуванні транспортним засобом, що підвтерджується наданими до суду матеріалами, а також відеозаписами, чим позивач допустив порушення вимог службової дисципліни. Як наслідок, така поведінка поліцейського є недопустимою, суперечить інтересам служби, позаяк позивач присягнув з гідністю нести високе звання поліцейського, а натомість вчинив проступок, який дискредитує органи поліції та поліцейських в цілому, що є несумісним із подальшим проходженням служби.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд приходить до висновку про те, що позивач власними діями порушив Закон України "Про Національну поліцію", Дисциплінарний статут Національної поліції України, Правила етичної поведінки поліцейських, Присягу поліцейського. Позаяк, відповідачем правильно кваліфіковано дії позивача як вчинення дисциплінарного проступку. При прийнятті рішення про застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції відповідачем було враховано тяжкість вчиненого проступку, обставини, за яких його вчинено, шкоду, заподіяну авторитету поліції, відношення позивача до вчиненого, а також встановлено несумісність подальшого проходження позивачем служби в поліції, тому застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з органів поліції є законним та обґрунтованим.

Окрім цього, суд наголошує, що з наданих до суду відеозаписів, а саме автомобільного відеореєстратора, що встановлений в салоні службового автомобіля поліцейських УПП ДПП в Хмельницькій області НПУ, вбачається, що на відстані від поліцейського автомобіля попереду на швидкості проїжджає транспортний засіб з увімкненим ближнім світлом фар. Слідуючи по маршруту руху вказаного автомобіля о 01:35:12 поліцейськими виявлено автомобіль марки "BMW 320Сі", номерний знак НОМЕР_1 з увімкненим ближнім світлом фар, який стояв на узбіччі та з водійського місця якого відразу після увімкнення проблискових маячків вийшов лейтенант поліції ОСОБА_1 демонструючи в руках службове посвідчення наряду поліції, які вийшли зі службового автомобіля.

Під час перегляду відеозапису під назвою "clip-19" встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер 7510», за результатами якого, у останнього виявлено 0,70 проміле алкоголю у видихаємому повітрі. З результатом останній не погодився та виявив бажання пройти огляд у найближчому медичному закладі.

Після проведення огляду в лікаря-нарколога КНП "ХОЗЗНПД" ХОР видано висновок про те, що лейтенант поліції ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що також підверджується матеріалами справи.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, заява 4909/04, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів по справі, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв з дотриманням вимог частини 2 статті 2 КАС України, оскільки накладене дисциплінарне стягнення у виді звільнення з займаної посади є обґрунтованим, тому оскаржувані накази є правомірними та не підлягають скасуванню. Як наслідок, відсутні підстави й для задоволення похідних вимог - поновлення позивача на посаді та стягнення середнього заробітку, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд не вирішує у цій справі питання щодо судових витрат, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Головне управління Національної поліції в Хмельницькій області (вул. Зарічанська, 7, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29017 , код ЄДРПОУ - 40108824)

Головуючий суддя П.І. Салюк