Справа № 240/11279/24
Суддя: Попова Оксана Гнатівна
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/11279/24

категорія 112010203

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Попової О. Г., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Головного управління пенсійного фону в Івано-Франківській області від 21.05.2024 №67 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» з 05 березня 2024 року;

- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до загального страхового стажу період роботи на підприємстві : ПОСП «Кривотинське», згідно архівної довідки №170 від 22.04.2024 та архівної довідки №171 від 22.04.2024;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію відповідно до ч. 2 ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи» з 05 березня 2024 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка має статус особи, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи (категорії 4), що підтверджується відповідним посвідченням, а тому, на думку позивача, вона, як потерпіла від Чорнобильської катастрофи, має право на призначення пенсії на пільгових умовах. В подальшому, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку. Проте, відповідачем надіслано повідомлення про відмову у призначенні пенсії. Не погоджуючись з таким рішенням органу Пенсійного фонду, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).

10.07.2024 через відділ документального забезпечення суду від Головного управлінням Пенсійного фонду в Івано-Франківській області подано відзив на позовну заяву, у якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Зазначає, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви, заявниця проживала у зоні посиленого радіологічного контролю в с. Малий Кривотин з 26.04.1986 по 29.08.1986 та з 01.06.1989 по 10.11.1993 (довідка №421 від 06.05.2024) та навчалась в смт. Немішаєве з 01.09.1986 по 01.03.1989 (довідка №101 від 02.02.2024) - 7 років 3 місяці 15 днів, станом на 01.01.1993 6 років 5 місяців 5 днів. Оскільки заявниця проживала у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 6 років 5 місяців 5 днів, то додатково пенсійний вік зменшується ще на 2 роки. Таким чином, в загальному ОСОБА_1 має право на зменшення пенсійного віку на 4 роки, тобто право на призначення пенсії позивачка буде мати у віці 56 років. Отже, оскільки вік заявниці на день звернення 55 років 2 місяці 9 днів, права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ ОСОБА_1 не має.

18.07.2024 через систему "Електронний суд" від Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначає, що за результатами розгляду документів, період проживання у зоні посиленого радіологічного контролю з 26.04.1986 по 29.08.1986, з 01.09.1986 по 01.03.1989 та з 01.06.1989 по 10.11.1993 - 07 років 03 місяці 15 днів, станом на 01.01.1993 - 06 років 05 місяців 05 днів, що дає право на зниження пенсійного віку для виходу на пенсію на 4 роки (2 роки - початкове зниження та 2 роки за 7 років проживання (1 рік за 3 роки)) відповідно до Закону 796. Враховуючи вищезазначене, особа матиме право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до Закону 796 при досягненні 56 років. Щодо періоду проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, згідно наданих довідок №1224 та №1225, період проживання у відповідній зоні станом на 01.01.1993 відсутній, окрім того, в матеріалах пенсійної справи відсутнє посвідчення потерпілої від наслідків аварії на ЧАЕС 3 категорії, що не дає права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на 6 років відповідно до закону 796. Також зазначено, що страхового стажу не зараховано періоди трудової діяльності згідно довідок від 22.04.2024 за №170,171, оскільки в первинних документах по батькові особи зазначено скорочено.

Відповідно до наказу Житомирського окружного адміністративного суду №01-51-в від 11.07.2024 головуюча суддя Попова Оксана Гнатівна перебувала у щорічній відпустці у період з 02.08.2024 по 16.08.2024.

У відповідності до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами із прийняттям рішення відповідно до ч.5 ст.250 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що згідно посвідчення серії НОМЕР_1 від 22.09.2010 (дублікат) позивачка має статус громадянки, яка постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

13.05.2024 позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивачки про призначення пенсії розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та 21.05.2024 прийнято рішення №67 про відмову у призначенні пенсії.

В зазначеному рішенні вказано, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідок №170,171 від 22.04.2024, оскільки в первинних документах по батькові заявниці значиться скорочено.

В подальшому, листом ГУ ПФУ в Житомирській області повідомило позивача про зміст рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

Вважаючи вказану відмову протиправною та такою, що порушує право позивача на призначення пенсії на пільгових умовах, остання звернулася до суду з вказаним позовом за захистом порушених прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі Закон №1058-IV в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника (частина перша статті 9 Закону №1058-IV).

Як визначено частиною першою статті 26 Закону №1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, визначає Закон України від 28.02.1991 №796-XII "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" (далі - Закон №796-ХІІ).

Відповідно до абзацу 1 частини першої статті 55 Закону №796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Пунктом 2 частини першої статті 55 Закону №796-XII передбачено, що особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років, мають право на зниження пенсійного віку на 3 роки та додатково на 1 рік за 2 роки проживання або роботи, але не більше 6 років.

При цьому приміткою до цього пункту визначено, що початкова величина зниження пенсійного віку (3 роки) встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" і цього Закону (частина третя статті 55 Закону №796-XII).

Із аналізу наведеної правової норми встановлено, що право на зменшення пенсійного віку мають особи, які постійно проживали чи працювали у зоні гарантованого добровільного відселення станом на 01.01.1993 не менше 3 років, при цьому початкова величина зниження пенсійного віку на 3 роки встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначеній зоні з моменту аварії по 31.07.1986 незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Як вже зазначено судом, рішенням №67 від 21.05.2024 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовлено позивачці у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно довідок №170,171 від 22.04.2024, оскільки в первинних документах по батькові заявниці значиться скорочено.

Статтею 62 Закону № 1788 встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637 у редакції на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно із п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Порядок № 637 також визначає особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

За приписами п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Аналіз наведених вище правових норм дозволяє дійти таких висновків: основним документом, що підтверджує стаж, є трудова книжка, тому лише у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, може постати необхідність у використанні додаткових даних для підтвердження стажу (уточнюючі довідки, відомості Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування тощо).

Щодо не зарахування у спірному рішенні періодів роботи позивача в ПОСП "Кривотинське" згідно довідок №170,171 від 22.04.2024, оскільки в первинних документах по батькові заявниці значиться скорочено, суд зазначає, що територіальні управління Пенсійного фонду України мають право запитувати та отримувати відомості, необхідні для виконання покладених на них завдань, а не покладати такий обов`язок на позивача.

При цьому, суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення особи її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічні правові висновки викладені в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №677/277/17.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист (постанова Верховного Суду від 25.04.2019 у справі №593/283/17).

Зважаючи на відсутність суперечностей у поданих позивачем документах, а також відсутності обґрунтованих сумнівів у тому, що мова в наданих документах йде про іншу особу, суд вважає, що надані позивачем довідки №170,171 від 22.04.2024 підтверджують стаж роботи позивача в ПОСП "Кривотинське".

Суд вважає, що право позивачки на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

З огляду на викладене, відповідачі не довели правомірності своїх дій щодо не врахування позивачці періоду роботи в в ПОСП "Кривотинське".

Враховуючи висновки Верховного Суду у відповідності до вимог ч.5 ст.242 КАС України, а також зважаючи на вказані обставини, суд вважає за необхідне визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в призначенні пенсії за віком із зменшенням пенсійного віку відповідно до ст.55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", викладену в рішенні від 21.05.2024 за №67.

Суд звертає увагу, що до заяви про призначення пенсії позивачем додано: довідку про періоди проживання (роботи) в населених пунктах, віднесених до зон радіоактивного забруднення №1224 та №1225 від 25.04.2024, №421 від 06.05.2024 та №101 від 02.02.2024; копію посвідчення серії НОМЕР_1 від 22.09.2010 (дублікат) (Категорія 4).

Як слідує з матеріалів справи, згідно довідки Коростенської міської ради від 25.04.2024 за №1224 ОСОБА_1 постійно проживала та була зареєстрована в зоні гарантованого добровільного відселення м. Коростень Житомирської області з 16.11.1993 по 04.01.2008;

У період з 30.01.2008 по 08.09.2010, з 03.11.2010, з 20.11.2013 по даний час ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована в зоні гарантованого добровільного відселення с. Кожухівка Коростенського району Житомирської області, що підтверджується довідкою Коростенської міської ради від 25.04.2024 за №1225.

Також, згідно довідки Ємільчинської селищної ради Житомирської області від 06.05.2024 за №421 ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована в зоні посиленого радіологічного контролю с.Малий Кривотин Ємільчинського району Житомирської області з 26.04.1986 по 29.08.1986, з 01.06.1989 по 10.11.1993.

У період з 01.09.1986 по 01.03.1989 ОСОБА_1 проживала та була зареєстрована в зоні посиленого радіологічного контролю смт. Немішаєве Бучанського (Бородянського) району Київської області, що підтверджено довідкою Немішаєвської селищної ради від 02.02.2024 за №101.

Отже, за результатами розгляду документів, доданих до заяви, заявниця проживала у зоні посиленого радіологічного контролю - 7 років 3 місяці 15 днів, станом на 01.01.1993 - 6 років 5 місяців 5 днів.

Щодо періоду проживання в зоні гарантованого добровільного відселення, згідно наданих довідок №1224 та №1225, період проживання у відповідній зоні станом на 01.01.1993 відсутній.

Зменшення пенсійного віку здійснюється на 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання у зоні посиленого радіологічного контролю.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058, право на призначення пенсії за віком мають особи після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Таким чином, пенсійний вік позивачки має бути зменшений на 2 роки як особі, яка постійно проживала або постійно працювала у зоні посиленого радіологічного контролю з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період, а також додатково на 1 рік за 3 роки проживання у цій зоні.

Оскільки заявниця проживала у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 - 6 років 5 місяців 5 днів, то додатково пенсійний вік зменшується ще на 2 роки. Таким чином, в загальному ОСОБА_1 має право на зменшення пенсійного віку на 4 роки, тобто право на призначення пенсії позивачка буде мати у віці 56 років. Отже, суд погоджується із доводами пенсійного органу, а саме оскільки вік заявниці на день звернення 55 років 2 місяці 9 днів, права на призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до ст. 55 Закону №796-ХІІ ОСОБА_1 не має.

При цьому, суд звертає увагу, що вказані обставини не були зазначені, як підставу для відмови в призначенні пенсії в оскаржуваному рішенні.

Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах з дня звернення, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 3 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки саме відповідач наділений повноваженнями щодо розрахунку стажу, віку та призначення пенсії, з метою ефективного захисту права позивача на належне пенсійне забезпечення, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу період роботи на підприємстві ПОСП «Кривотинське», згідно архівної довідки №170 від 22.04.2024 та архівної довідки №171 від 22.04.2024 та повторно розглянути заяву позивача від 13.05.2024 про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Оскільки судом обрано інший спосіб захисту порушеного права ніж просив позивач, в цій частині позову суд відмовляє.

Згідно із ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем не доведено правомірність свого рішення, а тому позовні вимоги слід задовольнити частково.

Питання відшкодування судового збору вирішується на підставі положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, буд. 7, м. Житомир, Житомирська обл., Житомирський р-н, 10003. РНОКПП/), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська обл., Івано-Франківський р-н, 76018. РНОКПП/), про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області №67 від 21.05.2024 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу період роботи на підприємстві ПОСП «Кривотинське», згідно Архівної довідки №170 від 22.04.2024 та Архівної довідки №171 від 22.04.2024 та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.05.2024 про призначення пенсії за віком та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 302 (триста дві) грн. 80 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 302 (триста дві) грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.Г. Попова

12 вересня 2024 р.

12.09.24