Справа № 160/24214/24
Суддя: Голобутовський Роман Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

11 вересня 2024 року Справа №160/24214/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Голобутовського Р.З., розглянувши в порядку письмового провадження заяву Державної податкової служби України про відвід судді у справі №160/24214/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

06.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» (вул. Царичанська, буд. 168, смт. Царичанка, Царичанський район, Дніпропетровська область, 51000, ) до Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, ), у якій просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Державної податкової служби України від 04.09.2024 №442-р/л щодо анулювання ліцензії товариству з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» №00112 на виробництво алкогольних напоїв право терміном дії з 29.11.2021 до 29.11.2026;

- зобов`язати Державну податкову службу України видалити з Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформацію щодо анулювання товариству з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» ліцензії №00112 на виробництво алкогольних напоїв терміном дії з 29.11.2021 до 29.11.2026 та поновити про неї інформацію (внести відомості) до цього Реєстру.

Позовна заява обґрунтована тим, що розпорядження Державної податкової служби України від 04.09.2024 №442-р/л щодо анулювання ліцензії товариству з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» №00112 на виробництво алкогольних напоїв право терміном дії з 29.11.2021 до 29.11.2026 є протиправним та підлягає скасуванню.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

09.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» від Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» надійшла заява про забезпечення позову.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» про забезпечення позову у справі №160/24214/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частковою

Зупинено дію розпорядження Державної податкової служби України від 04.09.2024 №442-р/л щодо анулювання ліцензії ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» №00112 на виробництво алкогольних напоїв право терміном дії з 29.11.2021 до 29.11.2026.

Заборонено Державній податковій службі України вчиняти дії по внесенню до Єдиного реєстру ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах інформації щодо анулювання Товариству з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» ліцензії №00112 на право виробництво алкогольних напоїв терміном дії з 29.11.2021 до 29.11.2026 та/або поновити Товариству з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат ДНІПРО» у Єдиному реєстрі ліцензіатів з виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах запис про дію ліцензії №00112 на право виробництво алкогольних напоїв терміном дії з 29.11.2021 до 29.11.2026 до набрання законної сили судовим рішенням у даній справі.

У задоволенні іншої частини заяви - відмовлено.

11.09.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду через систему "Електронний суд" від Державної податкової служби України надійшла заява про відвід судді, у якій просить:

- відвести суддю Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовського Романа Зіновійовича від розгляду справи №160/24214/24, про що постановити відповідну ухвалу.

В обґрунтування заяви відповідачем зазначено, що ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат «Дніпро» подано заяву від 06.09.2024 про забезпечення позову.

Відповідач звертає увагу, що після встановлення наявності зазначеної заяви ДПС України направлено за допомогою ЄСІТС «Електронний суд» обґрунтовані заперечення на заяву про забезпечення позову. Згідно картки руху документа в ЄСІТС «Електронний суд» дата доставки до суду - 09.09.2024 о 10:19.

Відповідач зазначає, що зі змісту ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.09.2024 не вбачається жодного посилання на дослідження чи врахування під час прийняття судового рішення обставин, викладених ДПС України у запереченнях на заяву про забезпечення позову.

Також відповідач звертає увагу на те, що у провадженні судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовського Романа Зіновійовича перебувають або перебували 10 судових справ за адміністративними позовами ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат «Дніпро». Також зазначає, що суддею неодноразово задовольнялись заяви ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат «Дніпро» про забезпечення позову.

З огляду на викладене, на думку відповідача, існують сумніви щодо здійснення справедливого розгляду справи безстороннім судом, що у свою чергу свідчить про ймовірну зацікавленість судді Голобутовського Романа Зіновійовича у здійсненні формального розгляду справи та задоволенні позовних заяв та заяв ТОВ «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» про забезпечення позову без встановлення істини по справі, а тому просить відвести суддю Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовського Романа Зіновійовича від розгляду справи № 160/24214/24.

За змістом ст. ст. 40, 41 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Питання про відвід вирішується невідкладно. Вирішення питання про відвід суддею, який не входить до складу суду, здійснюється протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання по справі.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

У разі задоволення відводу (самовідводу) судді, який розглядає справу одноособово, адміністративна справа розглядається в тому самому адміністративному суді іншим суддею, який визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу.

Вирішуючи питання про наявність підстав для визнання поданої заяви Державної податкової служби України про відвід судді обґрунтованою, суд зазначає наступне.

Відповідач зазначає про те, що судом не враховано обставини, викладені ДПС України у запереченнях на заяву про забезпечення позову.

З цього приводу суд зазначає, що за даними програми Діловодство спеціалізованого суду (далі - ДСС) заява про забезпечення позову зареєстрована 09.09.2024 та передана на розгляд судді.

Заперечення на заяву про забезпечення зареєстровані 09.09.2024 о 17:31, додаткові пояснення - 10.09.2024 о 11:36.

Тобто, на момент розгляду заяви про забезпечення позову у суду не було в наявності заперечень поданих відповідачем, а тому суд здійснював розгляд заяви на підставі документів наявних в матеріалах справи.

Щодо посилань відповідача на наявність інших справ де позивачем є або було Товариство з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» свідчить лише про те, що відповідач не погоджується із рішеннями судді.

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу):

1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі;

2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи;

3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України, за наявності підстав, зазначених у статтях 36-38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Частиною 1 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

На переконання суду визначені позивачем підстави для відводу судді Дніпропетровського окружного адміністративного суду Голобутовського Р.З. не вказують на упередженість судді, а лише свідчать про непогодження відповідача з процесуальними діями або рішеннями судді.

Судом не встановленої жодної з наведених ч. 1 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України підстав для задоволення заяви про відвід судді.

Суд звертає увагу позивача, що відповідно до ч. 4 ст. 36 Кодексу адміністративного судочинства України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Таким чином, суд робить висновок про необґрунтованість поданої заяви про відвід судді.

Суд зазначає, що суддя при вирішені як адміністративної справи, так і заяви про відвід судді керується ст. 15 Кодексу суддівської етики, затвердженого рішенням XI (чергового) з`їзду суддів України від 22.02.2013, відповідно до якої неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді.

Згідно з ч. 3 ст. 39 Кодексу адміністративного судочинства України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", кожному гарантується захист його прав, свобод та законних інтересів незалежним і безстороннім судом, утвореним відповідно до закону.

Згідно з ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" та рішенням Європейського суду з прав людини від 28.10.1998 року у справі "Ветштайн проти Швейцарії" зазначено, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює право на справедливий судовий розгляд. Кожна людина при визначенні її громадських прав та обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого обвинувачення, має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Щодо безсторонності Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі, і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

Статтею 2 Закону України 23.02.2006 №3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" встановлено, що рішення Європейського суду з прав людини (надалі - також "ЄСПЛ") є обов`язковими для виконання Україною. Вказаний Закон прямо закріплює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі також - "Конвенція") та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Частина 1 ст. 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, ЄСПЛ розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому (рішення у справах "Piersac vs Belgium", "Grieves vs UK"). Крім того, згідно принципу, який є стабільним та викладеним в Рішенні ЄСПЛ у справі "Le Comte, Van Leuveni De Meyere vs Belgium", суд має бути неупередженим і безстороннім.

У справі "П`єрсак проти Бельгії" ("Piersac vs Belgium") ЄСПЛ висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, її відсутність або, навпаки, наявність може бути перевірено різноманітними способами.

У даному контексті можна провести розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання даного судді у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що ЄСПЛ потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. При цьому враховується думка сторін, однак вирішальними є результати об`єктивної перевірки.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини при вирішенні того, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland"), п. 44; та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" ("Ferrantelli and Santangelo v. Italy"), від 7 серпня 1996 року, п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De Cubber v. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (вищевказане рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" ("Wettstein v. Switzerland") та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії" ("Castillo Algar v. Spain"), від 28 жовтня 1998 року, п. 45).

Такі саме висновки містяться також в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі "Білуха проти України" (заява № 33949/02).

В той же час, реалізація принципу верховенства права, визначеного статтею 6 Кодексу адміністративного судочинства України є неможливою без забезпеченої можливості доступу особи до незалежного, неупередженого суду, провадження в якому відповідає вимогам справедливого судового розгляду.

Оскільки позиція Державної податкової служби України базується на незгоді із ухвалою про забезпечення позову та рішеннями судді в інших справах, суддя не бачить підстав для задоволення заяви про відвід судді.

При розгляді адміністративних справи та заяв учасників процесу суддя Голобутовський Р.З. дотримується основного обов`язку судді, передбаченого ст. 15 Кодексу суддівської етики, щодо неупередженого розгляду справи.

У зв`язку з чим, суд вважає заяву про відвід судді необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Оскільки, судом встановлено необґрунтованість заяви про відвід, відповідно до ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, належить передати для визначення судді в порядку, встановленому ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України, для вирішення питання про відвід.

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40, 41, 248 Кодексу адміністративного судочинства України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Державної податкової служби України про відвід судді у справі №160/24214/24 за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Алкогольно-безалкогольний комбінат Дніпро» до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування розпорядження, зобов`язання вчинити певні дії - визнати необґрунтованою.

Матеріали справи №160/24214/24 передати для вирішення питання про відвід судді Голобутовського Р.З. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу та визначений відповідно до ст. 31 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя Р.З. Голобутовський