Справа № 286/2921/24
Суддя: Гришковець А. Л.
Дата ухвалення: 2024-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 286/2921/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2024 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

розглянувши у порядку спрощеного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, Головного управління національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду та просить поновити йому строк для звернення до суду в зв`язку із пропуском з поважної причини, скасувати постанову серії БАД №103516 від 4 лютого 2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення за адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст.122, ч.1 ст. 126 та ч.4 ст. 126 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення відносно нього закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, мотивуючи тим, що він - ОСОБА_1 , декілька разів притягувався до адміністративної відповідальності за різними статтями КУпАП. Через це в Овруцькому відділі державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області було декілька виконавчих проваджень, частина з яких вже завершена. Нещодавно він випадково дізнався, що відносно нього працівниками поліції з невідомих йому підстав було складено постанову про накладення адміністративного стягнення БАД №103516 від 04.02.2023. Про дану постанову він не знав, її не отримував та в ній не розписувався. В Овруцькому відділі державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області йому на його заяву надали відповідь та копію постанови, з якої майже нічого не можна зрозуміти. Він підданий штрафу у сумі 20400 грн. за те, що начебто 4 лютого 2023 року керував транспортним засобом без права керування та ще ряд порушень. Працівниками поліції було складено відносно нього постанову про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративного правопорушення БАД №103516, про яку він навіть не знав та стягнення накладене за правопорушення за ч.2 ст.122, ч.1 ст.126, ч.4 ст.126 КУпАП.

Звертає увагу суду, що йому ніхто другий екземпляр постанови не вручав, він взагалі про дану постанову не знав. Якби він не звернувся випадково в ДВС, то не знав би про неї.

З відповіді ДВС він дізнався, що у них перебувала постанова № БАД 103516, видана відділом поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області 04.02.2023 про стягнення з нього штрафу у розмірі 40800,00 грн. (постанова про відкриття виконавчого провадження №72861966 від 22.09.2023, постанова про повернення виконавчого документа стягувачу від 29.01.2024 винесена на підставі п.2 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження»).

Загальна сума заборгованості по виконавчому провадженню №72861966 від 22.09.2023 становить 45050 грн з урахуванням виконавчого збору та витрат виконавчого провадження. Хоч дана постанова повернута, але це не позбавляє права поліції подати її повторно.

Враховуючи вищевикладене, вважає, що постанова від 04.02.2023 БАД №103516 по справі про адміністративне правопорушення відносно нього є незаконною, необгрунтованою та безпідставною, а тому підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідь Овруцького відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області датована 15 липня 2024 року, раніше він про постанову не знав. Відповідь отримав 17 липня 2024 року.

Представником відповідача Головного управління Національної поліції в Житомирській області подано відзив на позовну заяву, в якому вона просить розгляд справи здійснювати без участі представника відповідача та відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення в повному обсязі, посилаючись на те, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необгрунтованими .

Аналіз норм ст. 289 і ч.2 ст. 291 КУпАП свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналогічна правова норма закріплена також у ч.2 ст.286 КАС України, відповідно до приписів якої позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Так, позивач оскаржує постанову поліцейського від 04.03.2023, однак до суду звернувся 25.07.2024, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду.

Згідно долученої копії оскаржуваної постанови серії БАД №103516 від 04.02.2023, вбачається, що в графі 9 "Копію постанови отримав" зазначено "від підпису відмовився". Відмовляючись від підпису, на місці розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивач усвідомлював і знав про винесення вказаної постанови, а тому був обізнаний про можливі негативні наслідки за фактом винесення цієї постанови. Отже, ОСОБА_1 вже 04.02.2023 повинен був усвідомлювати, що він є особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, й при бажанні вчиняти дії для захисту своїх прав, у тому числі й знайомитися з адміністративними матеріалами, отримувати постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, оскаржувати її у визначений законом строк тощо.

Наведені обґрунтування не свідчать про наявність у позивача об`єктивно непереборних обставин, пов`язаних з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення дій щодо звернення до суду з позовом за захистом порушеного права, протягом установленого законом строку.

Доводи позивача щодо того, що він не вчиняв адміністративного правопорушення є безпідставними. Тому доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху являється винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відеодокази.

Однак, статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затверджена наказом МВС України від 18.10.2018 № 1026 (далі - Інструкція № 1026), регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів.

Відповідно до ч. 3 розділу VIII Інструкції № 1026, строк зберігання відеозаписів становить:

1) з портативних та відеореєстраторів, установлених у службових транспортних засобах, БпЛА,- 30 діб;

2) з автомобільної або стаціонарної системи залежно від технічних характеристик - не менше 30 діб;

3) у стаціонарних системах, які використовуються під час відбору кандидатів на службу до поліції,- 60 діб;

4) під час проведення поліцейськими навчальних занять та навчальних зборів зі службової підготовки - встановлюється керівником навчань.

Частиною 4 цього ж розділу передбачено, що строк зберігання відеозаписів за рішенням керівника органу, підрозділу поліції може бути збільшено у разі використання їх у процесі здійснення оперативно-розшукової діяльності, у рамках розслідування кримінального провадження та/або в провадженнях у справах про адміністративні правопорушення, у разі фіксації надзвичайних подій за участю особового складу поліції, інших подій, якщо вони можуть бути використані в процесі службової діяльності органів, підрозділів поліції, під час проведення службових розслідувань.

На підставі зазначеного, начальником ГУНП в Житомирській області видано наказ від 28.10.2021 № 1180 «Про строки зберігання відеофайлів технічних засобів та пристроїв». Так, відповідно до пп.1 п.1 вказаного наказу, строк, зберігання відеозаписів від моменту фіксації правопорушення та винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі з портативних відеореєстраторів та відеореєстраторів. установлених у службових транспортних засобах - становить 90 діб.

Враховуючи зазначене, а також те, що подія мала місце 04.02.2023, ГУНП в Житомирській області фактично позбавлене права виконати свій обов`язок, передбачений ч. 2 ст. 77 КАС України.

Позивач був повідомлений про час та місце розгляду справи, йому були роз`яснені його права передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (зачитано вголос). Позивачу роз`яснено строки сплати штрафу, порядок оскарження постанови та порядок примусового виконання постанови про стягнення штрафу. Позивач відповідно до ст. 268 КУпАП мав можливість на місці ознайомитись із усіма наявними матеріалами справи, надати пояснення, докази, заяви ти клопотання та отримати правову допомогу. Тому, Позивач жодним чином не був обмежений у своїх правах та обов`язках.

Тому відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову про адміністративне правопорушення, доводи адміністративного позову не являються суттєвими для вирішення справи. Позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху, а відтак підстав для задоволення вимог щодо скасування постанови немає.

Розгляд справи проводиться в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін.

Врахувавши доводи сторін, наведені в їх заявах по суті справи, та дослідивши в судовому засіданні письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

З копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №103516 від 04.02.2023, вбачається, що позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.ч.1,4 ст. 126 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 20400 грн. за те, що він 04.02.2023 о 12 год. 35 хв. на автодорозі сполученням Овруч Словечне в с. Шоломки керував транспортним засобом VW LT 28, реєстраційний номер НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху, повертаючи праворуч, не подав сигнал покажчика повороту, не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, без права керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування постановою Овруцького районного суду від 05.07.2022 .

За приписами ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На підставі ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положенням ч.2 ст.122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Положенням ч.4 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.1 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті, що зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу (ч.4 ст. 258 КУпАП).

Згідно ч.6 ст.258 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як роз`яснено у п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотоматеріали. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Відповідачем же не надано суду достатніх та належних доказів факту порушення позивачем ПДР України, передбачених ч. 2 ст. 122-2 та ч.ч.1.4 ст. 126 КУпАП.

В Додатку 5 до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 5 розділу IV), затвердженою наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395, передбачено заповнення п. 7 "до постанови додаються".

В порушення зазначених вимог в п. 7 спірної постанови відповідача додатки не зазначені, а лише зазначено «не додються».

Частиною 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Верховний Суд у своїй постанові від 13.02.2020 у справі № 524/9716/16-а зазначив, що у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис, згідно з вимогами ст. 70 КАС України, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності взагалі не містить інформації про будь - яку фіксацію правопорушення за допомогою технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Тобто, будь-які докази, які б підтверджували факт скоєння позивачем правопорушень, взагалі відсутні.

Оцінюючи причини поважності пропуску позивачем строку для оскарження постанови, суд відмічає наступне.

У постанові серії БАД №103516 від 4 лютого 2023 року (п. 9) зазначено, що ОСОБА_1 від підписання постанови відмовився. Копію постанови надіслано рекомендованим листом за вих. № 12441/211/01-2023 від 6 лютого 2023 року.

Позивач же в позовній заяві стверджує про його необізнаність взагалі про існування вказаної постанови.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені ст. 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вказаної статті скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною 2 ст. 291 КУпАП передбачено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналіз норм ст. 289 КУпАП і ч. 2 ст. 291 КУпАП свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналогічна правова норма закріплена також у ч. 2 ст. 286 КАС України, відповідно до приписів якої позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, суди повинні з`ясувати дату отримання цієї постанови.

Так, у відповідності до ч. 1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.1, ч.3 ст.121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

Із встановлених судом обставин вбачається, що позивач оскаржувану постанову в день її прийняття фактично не отримував. Відповідно до копії спірної постанови, з відміткою про її отримання, таку постанову позивачем було отримано 15 липня 2024 року у Овруцькому ВДВС у Коростенському районі. До суду з позовом позивач звернувся 25 липня 2024 року, тобто, із дотриманням десятиденного строку.

Будь-яких яких доказів, що позивачу фактично постанову було направлено та ним отримано, представником позивача суду надано не було.

Відтак, суд вважає, що позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою з пропуском строку звернення, встановленого ч. 2 ст.286 КАСУ, але відповідно до ч.1 ст.121 КАС України за його клопотанням цей строк необхідно поновити, оскільки обставини, на які він посилається, є істотними, дійсними та об`єктивними перешкодами, тобто поважними причинами пропуску строку.

Аналогічна правова позиція міститься в постановах Верховного Суду від 31 січня 2020 року в справі №755/7433/19 та від 12 червня 2020 року у справі № 686/28291/19.

Крім того, слід відмітити, що відповідачем у справі крім Головного управління національної поліції в Житомирській області, зазначено відділ поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області.

Пунктом 9 ч. 1 ст. 4 КАС України встановлено, що відповідач - це суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача.

Згідно положень ст. 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач. Відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Відповідно до постанови КМУ «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» від 16 вересня 2015 року № 730 було утворено, як юридичні особи публічного права, територіальні органи Національної поліції за переліком згідно з додатком 1, зокрема, і Головне управління Національної поліції в Житомирській області.

Пунктом 7 частини 1 статті 4 КАС України визначено, що суб`єкт владних повноважень- це орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №103516 від 04.02.2023 було винесено інспектором сектору реагування патрульної поліції відділу поліції №1 Коростенського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області майором поліції ОСОБА_2 , який є посадовою особою ВП №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, який у свою чергу є відокремленим підрозділом Головного управління Національної поліції в Житомирській області і не має статусу юридичної особи.

Таким чином, належним відповідачем у цій справі є Головне управління Національної поліції в Житомирській області (м. Житомир, вул. Старий Бульвар, 5/37), як орган, працівники якого винесли оскаржувану постанову у справі про адміністративне правопорушення.

Відтак, вимоги до відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Таким чином, за встановлених обставин та визначеного правового врегулювання, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позову.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 605 грн. 60 коп. в дохід держави, який відповідно до ст.139 КАС України слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Керуючись ст. 293 КУпАП, ст.ст. 6-9, 20, 77, 78, 243-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на подання позовної заяви про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №103516 від 04.02.2023.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №103516 від 04.02.2023, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 та ч.ч.1,4 ст.126 КУпАП і піддано штрафу в розмірі 20400 грн., визнати протиправною та скасувати.

Справу закрити.

В задоволенні позовних вимог до відділу поліції №1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Національної поліції в Житомирській області (, адреса місцезнаходження юридичної особи: 10008, м. Житомир вул. Старий Бульвар, 5/37) на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 судовий збір в розмірі 605 грн. 60 коп.

На рішення суду до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя: А. Л. Гришковець