Справа № 160/2428/24
Суддя: Головко О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

12 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/2428/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Головко О.В. (доповідач),

суддів: Ясенової Т.І., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Київської митниці

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року (суддя Врона О.В.) в адміністративній справі

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ ПРОМ ЛЮКС»

до Київської митниці

про визнання протиправними та скасування рішень, -

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕХ ПРОМ ЛЮКС» звернулось до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними і скасувати рішення Київської митниці про коригування митної вартості товарів № UA100330/2023/000049/2 від 13.10.2023, № UA100330/2023/000050/2 від 16.10.2023, № UA100330/2023/000052/2 від 27.10.2023, № UA100330/2023/000054/2 від 30.10.2023, № UA100330/2023/000055/2 від 06.11.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100330/2023/000642 від 13.10.2023, № UA100330/2023/000646 від 16.102023, № UA100330/2023/000670 від 27.10.2023, № UA100330/2023/000674 від 30.10.2023, № UA100330/2023/000679 від 06.11.2023.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. Апеляційна скарга ґрунтується на тому, що судом першої інстанції не надано належної оцінки обставинам справи та нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення. Зазначає, що декларантом не надано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару вартості транспортування.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить відмовити в її задоволенні, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Судом встановлено, матеріалами справи підтверджується, що між компанією «Zhejiang kaitou sanitary were technology co ltd», Китай (Продавець) та ТОВ «ТЕХ ПРОМ ЛЮКС», Україна (Покупець) укладено контракт від 28.06.2022 № 28/06-2-2022, за умовами якого продавець зобов`язується передати у власність покупця товар, найменування (асортимент), кількість і ціна якого визначається в рахунках-фактурах (інвойсах) на кожну окрему партію товару. Якщо інше не передбачено інвойсом, ціна товару включає вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (завантаження, вивантаження), а також всі інші витрати до пункту призначення, оплата яких передбачена продавцем відповідно до умов Інкотермс-2010. Сума контракту визначається загальною вартістю товару відповідно до рахунків-фактур (інвойсів).

Також, між компанією «Yuhuan huigao fluid cjntrol co ltd», Китай (Продавець) та ТОВ «ТЕХ ПРОМ ЛЮКС», Україна (Покупець) укладено контракт від 01.03.2023 № 01/03-2023 з аналогічними умовами.

За вказаними контрактами в адресу позивача було поставлено партії товарів в асортименті на умовах СРТ-Київ.

З метою митного оформлення поставленої партії товару шланги гнучкі для душу пвх армовані 7 080 штук, шланги гумові армовані 4 штуки; шланги для душу гумові армовані 4 860 штук, змішувачі для кухні 36 штук, змішувачі для ванни 705 штук, змішувачі з душовою колоною 644 штук, крани для холодної води 96 штук, кран букси для змішувачів 3 штуки, картриджі для змішувачів 28 штук, загальною вартістю 17 115,92 дол. США, позивачем було подано 13.10.2023 до Київської митниці ЕМД № 23UA96U8. Митна вартість імпортованого товару заявлена декларантом за ціною Контракту.

Разом з митною декларацією позивачем для митного оформлення товару були надані: зовнішньоекономічний контракт від 01.03.2023; комерційна пропозиція від 08.08.2023; рахунок-фактура НGE від 08.08.2023; документ про походження товару НGE від 08.08.2023; пакувальний лист НGE від 08.08.2023; міжнародна товарно-транспортна накладна СМR від 08.10.2023; висновок експерта ГО-1110 від 10.10.2023 Дніпропетровської торгово-промислової палати; декларація митної вартості № 5955 від 13.10.2023.

З метою митного оформлення поставленої партії товару лійки для душу в асортименті 500 штук, полиці кутові 80 штук, дозатори настінні 120 штук, дзеркала з полицями в асортименті 700 штук, дзеркала збільшувальні настінні в асортименті 144 штуки, стакани матові 105 штук, стакани для йоржиків 135 штук, мильниці матові 80 штук, продовжувачі для душових колон в асортименті 400 штук, лійки для душу стельові в асортименті 120 штук, лійки для душу квадратні 100 штук, поручні для ванни в асортименті 430 штук, підставки для щіток та пасти в асортименті 100 штук, планки в асортименті 610 штук, гачки потрійні в асортименті 670 штук, змішувачі для умивальників в асортименті 1 309 штук, змішувачі для ванни в асортименті 1 740 штук, крани для холодної води в асортименті 380 штук, аератори для змішувачів 3 200 штук, дивертори з картриджами в асортименті 1 824 штук, йоржики для унітазів в асортименті 1 775 штук, загальною вартістю 30 722,70 дол. США, позивачем було подано 16.10.2023 до Київської митниці ЕМД № 23UA30U9. Митна вартість імпортованого товару заявлена декларантом за ціною Контракту.

Разом з митною декларацією позивачем для митного оформлення товару були надані: зовнішньоекономічний контракт від 01.03.2023, комерційна пропозиція від 13.08.2023, рахунок-фактура НGE від 13.08.2023, документ про походження товару НGE від 13.08.2023, пакувальний лист НGE від 13.08.2023, міжнародна товарно-транспортна накладна СМR від 08.10.2023, висновок експерта ГО-1109 від 10.10.2023 Дніпропетровської торгово-промислової палати, декларація митної вартості № 5959 від 16.10.2023.

Крім того, з метою митного оформлення поставленої партії товару бетонозмішувачі, бетономішалки в асортименті 295 штук, загальною вартістю 20 500,50 дол. США, позивачем було подано 26.10.2023 до Київської митниці ЕМД № 23UA82U0. Митна вартість імпортованого товару заявлена декларантом за ціною Контракту.

Разом з митною декларацією позивачем для митного оформлення товару були надані: зовнішньоекономічний контракт від 28.06.2022, комерційна пропозиція від 22.08.2023, рахунок-фактура № 14595827JК від 22.08.2023, документ про походження товару № 14595827JК від 22.08.2023, пакувальний лист № 14595827JК від 22.08.2023, міжнародна товарно-транспортна накладна СМR від 23.10.2023, висновок експерта ГО-1205 від 26.10.2023 Дніпропетровської торгово-промислової палати, декларація митної вартості № 6008 від 26.10.2023.

Також, з метою митного оформлення поставленої партії товару інсталяції для підвісних унітазів 30 штук; кнопки для інсталяції 90 штук; унітази 206 штук; раковини 611 штук; чаші генуя 50 штук, загальною вартістю 15 562,10 дол. США, позивачем було подано 30.10.2023 до Київської митниці ЕМД № 23UA04U1. Митна вартість імпортованого товару заявлена декларантом за ціною Контракту.

Разом з митною декларацією позивачем для митного оформлення товару були надані: зовнішньоекономічний контракт від 28.06.2022, комерційна пропозиція від 04.09.2023, рахунок-фактура НGE від 04.09.2023, документ про походження товару НGE від 04.09.2023, пакувальний лист НGE від 04.09.2023, міжнародна товарно-транспортна накладна СМR від 24.10.2023, висновок експерта ГО-1217 від 30.10.2023 Дніпропетровської торгово-промислової палати, декларація митної вартості № 6016 від 30.10.2023.

З метою митного оформлення поставленої партії товару бетонозмішувачі в асортименті 294 штуки, загальною вартістю 21 516,20 дол. США, позивачем було подано 06.11.2023 до Київської митниці ЕМД № 23UA02U8. Митна вартість імпортованого товару заявлена декларантом за ціною Контракту.

Разом з митною декларацією позивачем для митного оформлення товару були надані: зовнішньоекономічний контракт від 28.06.2022, комерційна пропозиція від 22.08.2023, рахунок-фактура № 14595828JК від 22.08.2023, документ про походження товару № 14595828JК від 22.08.2023, пакувальний лист № 14595828JК від 22.08.2023, міжнародна товарно-транспортна накладна СМR від 03.11.2023, висновок експерта ГО-1205 від 26.10.2023 Дніпропетровської торгово-промислової палати, декларація митної вартості № 6028 від 06.11.2023.

Митний орган 13.10.2023, 16.10.2023, 26.10.2023, 30.10.2023 та 06.11.2023 відповідно повідомив декларанта про виявлені розбіжності: не надані специфікація та рахунок-проформа; комерційна пропозиція не містить інформації для продажу товарів незалежним покупцям; у висновку Дніпропетровської торгово-промислової палати зазначена продукція без врахування технічних характеристик та умов перевезення.

Запропоновано надати декларанту додаткові документи за визначеним переліком: угоди з третіми особами, пов`язаними з контрактом; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця; рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов контракту; каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; страхові документи; банківські платіжні документи про оплату товару; документи про вартість перевезення; виписку з бухгалтерської документації; інші платіжні, бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару; додаткові наявні документи для підтвердження заявленої митної вартості товару.

Декларант повідомив митний орган про подання повного пакету документів для визначення митної вартості за ціною контракту.

Внаслідок виявлених розбіжностей та з огляду на неподання декларантом визначених митним органом за переліком додаткових документів, Київською митницею прийняті рішення про коригування митної вартості товарів № UA100330/2023/000049/2 від 13.10.2023, № UA100330/2023/000050/2 від 16.10.2023, № UA100330/2023/000052/2 від 27.10.2023, № UA100330/2023/000054/2 від 30.10.2023, № UA100330/2023/000055/2 від 06.11.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100330/2023/000642 від 13.10.2023, № UA100330/2023/000646 від 16.10.2023, № UA100330/2023/000670 від 27.10.2023, № UA100330/2023/000674 від 30.10.2023, № UA100330/2023/000679 від 06.11.2023 відповідно.

Незгода позивача з названими рішеннями стала підставою для звернення до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку обґрунтованості висновків митного органу та правомірності оскаржуваного рішення, суд апеляційної інстанції зазначає, що відповідно до статті 49 Митного кодексу України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 передбачено, що у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

У декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та(або) відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що митні органи мають право витребовувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Неподання декларантом інших запитуваних митницею документів під час митного оформлення, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товарів за першим методом, не є достатнім для висновку про наявність підстав для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Надаючи оцінку доводам митного органу, які покладені в основу оскаржуваних рішень, в розрізі з вищенаведеними нормами чинного законодавства та встановленими обставинами справи, суд апеляційної інстанції зазначає, що за умовами контракту поставка партій товару здійснена на умовах СРТ-Київ.

Апелянт звертає увагу, що за названими умовами, продавець бере на себе зобов`язання забезпечити поставку товару за власні кошти до місця призначення, яким є м. Київ. Натомість, під час митного оформлення було встановлено, що товар на шляху призначення був перевантажений у м. Гданськ. Відтак, декларант мав подати документи, які підтверджують вартість перевезення з м. Гданськ (Польща) до м. Київ (Україна).

Водночас, суд апеляційної інстанції зазначає, що факт транспортування товару різними транспортними засобами не впливають на ціну поставки, яка здійснюється на умовах СРТ, Інкотермс-2010, адже важливим фактором цих умов залишається включення до ціни товару вартості його доставки до місця призначення, визначеного сторонами контракту.

Відтак, саме продавець обирає спосіб доставки товару, на що не має вплив покупець.

Сумніви апелянта щодо достовірності вартості транспортних витрат у зв`язку з тим, що перевізником з Польщі до Україні виступала українська компанія, є лише припущенням митного органу, яке не може вважатися обґрунтованим та доведеним з боку відповідача задля висновків про наявність розбіжностей у цифрових значеннях задекларованої митної вартості товару.

Суд звертає увагу, що за приписами статті 53 Митного кодексу України, для підтвердження витрат на транспортування декларантом подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Закон не містить чіткого переліку документів, якими має підтверджуватися вартість перевезення, відтак до уваги мають бути будь-які документи, з яких можливо встановити відповідні витрати.

За висновком суду апеляційної інстанції, подані декларантом документи дають можливість встановити понесені витрати, які включені до митної вартості товару в складі транспортних послуг до кордону України, а тому вимоги митного органу в цій частині не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Щодо доводів апелянта про не зазначення в інвойсах складові ціни товару, колегія суддів зазначає, що Митним кодексом України чи будь-яким іншим нормативно-правовим документом не встановлено вимог до такого документу, як Інвойс. Відтак, є незрозумілим та необґрунтованим зауваження митного органу щодо не відображення в інвойсі певної інформації.

В даному випадку митний орган був зобов`язаний надати оцінку умовам контрактів та поданим декларантом документам і тільки в разі встановлення розбіжностей мав право витребувати у позивача додаткові документи, які усувають такі розбіжності.

У спірних правовідносинах митний орган таких вимог не дотримався, витребувавши у позивача додаткові документи без належного обґрунтування необхідності їх подання, а також не зазначивши в якій частині митний орган встановив розбіжності у числових значеннях митної вартості товару.

Враховуючи сукупність наведених обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що зміст наданих позивачем документів доводить, що декларантом при здійсненні митного оформлення товару було надано всі необхідні та достатні документи, що дають можливість визначити складові митної вартості товару, які містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Первинні документи, які були подані позивачем до митного органу, є достатніми та такими, що у своїй сукупності підтверджують достовірність наданої інформації.

З огляду на встановлені обставини, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що митним органом не доведено наявність обґрунтованого сумніву щодо правильності задекларованої позивачем митної вартості товару, враховуючи умови Контракту та приписи чинного законодавства.

Відтак, у відповідача були відсутні підстави для прийняття оскаржуваних рішень.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції про протиправність оскаржуваних рішень. Також не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи доводи відповідача про порушення судом першої інстанції норм матеріального права.

Відтак, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст.ст. 243, 316, 322 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Київської митниці залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 квітня 2024 в адміністративній справі № 160/2428/24 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з 12 вересня 2024 року та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 12 вересня 2024 року.

Головуючий - суддя О.В. Головко

суддя Т.І. Ясенова

суддя А.В. Суховаров