Справа № 607/16381/24
Суддя: Царук І. М.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі головуючого судді Царук І.М., при секретарі судового засідання Багрій І.І., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Матвіяса Андрія Богдановича про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Матвіяса А.Б. до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2613646 від 15.07.2024,
Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Матвіяс А.Б. звернувся до Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області з позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2613646 від 15.07.2024.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 28.08.2024 року, ухваленим в адміністративній справі 607/16381/24, вказаний позов задоволено, постанову серії ЕНА №2613646 від 15.07.2024 - скасовано, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП закрито, та стягнуто з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань на користь держави судовий збір у сумі 605 гривень 60 коп.

05.09.2024 представник позивача ОСОБА_1 адвокат Матвіяс А.Б. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового судового рішення, яким просить вирішити питання щодо розподілу судових витрат, понесених у зв`язку із розглядом справи, а саме, стягнути з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5000 гривень.

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Матвіяс А.Б. у судове засідання не з`явилися, у поданій до суду заяві представник позивача просить провести розгляд справи без їх участі.

Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду даної заяви, представник відповідача ДПП Національної поліції України Лобач М.В. в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про зменшення розміру заявлених представником позивача витрат на правничу допомогу, у зв`язку із неспівмірністю вказаних витрат відносно складності даної справи.

Згідно з ч. 3 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Положеннями ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на те, що учасники справи належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання та у судове засідання не з`явилися, а потреба заслухати свідка чи експерта відсутня, суд визнав за можливе розглядати справу у порядку письмового провадження.

На підставі ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи та доводи заяви, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з огляду на таке.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

У відповідності до змісту вказаної статті, додаткове судове рішення є засобом усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої залишилися невирішеними певні вимоги особи, яка бере участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Приписами ч. ч. 1, 3 ст. 132 КАС України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Відповідно до положень ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу наведених правових норм вбачається, що документально підтверджені судові витрати підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень. При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, що узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 11.04.2018 у справі №814/698/16.

Як вбачається із заяви та доказів представника позивача, витрати позивача на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом адміністративної справи №607/16381/24 у Тернопільському міськрайонному суді Тернопільської області склали 5000 гривень.

На підтвердження вимог про стягнення судових витрат, понесених позивачем на професійну правничу допомогу у зв`язку з розглядом цієї справи, до суду надано: копію договору про надання правової допомоги №37-адм/2024 від 22.07.2024, копію додаткової угоди № 1 від 23.07.2024 до договору про надання правової допомоги №37-адм/2024 від 22.07.2024, копію звіту про виконання договору про надання правової допомоги №37-адм/2024 від 22.07.2024, копію фіскального чеку від 30.08.2024 та копію квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №1F5258173 від 30.08.2024.

Судом встановлено, що 22.07.2024 між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Андрія Матвіяса «Полюс-М», в особі керуючого Матвіяса А.Б. було укладено Договір про надання правової допомоги № 37-адм/2024.

Відповідно до п. 1.2. цього Договору Бюро відповідно до узгоджених Сторонами доручень організовує, в тому числі: захист Клієнта з усіма правами, які надано законом особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, у тому числі з правом підписання та подання апеляційних скарг, подання доказів, отримання документів та ін.; представництво Клієнта як позивача у адміністративній справі з приводу оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення з наданням всіх прав, передбачених процесуальним законом, у тому числі з правом підписання та подання до суду позовної заяви.

Відповідно до п. 3.1. зазначеного Договору за правову допомогу, передбачену в п. 1.2. Договору, Клієнт сплачує Бюро винагороду в розмірі, визначеному додатковими угодами до цього Договору, в залежності від обсягу роботи, яку необхідно виконати.

23.07.2024 між ОСОБА_1 та адвокатським бюро «Андрія Матвіяса «Полюс-М», в особі керуючого Матвіяса А.Б. укладено додаткову угоду №1 до договору про надання правової допомоги № 37-адм/2024 від 22.07.2024, з метою визначення розміру винагороди (гонорару) Бюро та порядку його оплати за підготовку та подання позовної заяви, участь у судових засіданнях адвоката як представника Клієнта у суді першої інстанції при розгляді адміністративної справи щодо скасування постанови про накладення на Клієнта адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 2613646 від 15.07.2024.

Згідно з п. 1 вказаної Угоди на виконання умов розділу 3 Договору Сторони домовились про те, що винагорода (гонорар) Бюро за підготовку позовної заяви та участь адвоката у судових засіданнях як представника Клієнта у суді першої інстанції при розгляді адміністративної справи, виконання інших дій, необхідних для забезпечення прав та інтересів Клієнта при виконанні його усних доручень, визначається у фіксованому розмірі та становить 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 коп., яку згідно з копією квитанції до платіжної інструкції на переказ готівки №1F5258173 від 30.08.2024, 30.08.2024 ОСОБА_1 сплатив на рахунок АБ «Андрія Матвіяса «Полюс-М».

Аналізуючи обґрунтованість суми, заявленої до відшкодування витрат на правничу допомогу в адміністративній справі № 607/16381/24, суд приймає до уваги вказані докази.

Суд також зазначає, що згідно ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У відповідності до ч. 6 ст. 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява №71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява № 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 05.08.2020 у справі №640/15803/19, від 01.09.2020 у справі №640/6209/19, які мають бути враховані судом при вирішенні спірних правовідносин.

Отже, виходячи з обставин розгляду справи, її складності та виконаної роботи, критерію необхідності вчинення відповідних дій адвокатом Матвіясом А.Б. та значимості таких дій у справі, суд доходить висновку про наявність підстав для відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу та вважає заявлений їх розмір співмірним та обґрунтованим, а протилежні аргументи з цього приводу представника відповідача необґрунтованими.

За наведених обставин, враховуючи, що витрати на професійну правничу допомогу документально підтверджені, однак, судом не вирішено питання про судові витрати при ухваленні рішення, суд дійшов висновку, що з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень слід стягнути на користь ОСОБА_1 5000 гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Керуючись ст. ст. 139, 243, 252 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Матвіяса Андрія Богдановича про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Матвіяса А.Б. до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2613646 від 15.07.2024 задовольнити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України () витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Тернопільський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Представник позивача: адвокат Матвіяс Андрій Богданович, адреса: м. Тернопіль, вул. Замкова, 6, РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції Національної поліції України представник Лобач Марія Володимирівна (03048, м. Київ, вул. Ф. Ернста, 3, ).

Головуючий суддяІ. М. Царук