Справа № 160/1113/24
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 160/1113/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року (головуючий суддя Кучма К.С.)

в адміністративній справі №160/1113/24 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 11.01.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо відмови донарахувати їй страховий стаж, набутий після призначення пенсії, відповідно до ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV;

- зобов`язати відповідача здійснити донарахування її страхового стажу, набутого після призначення пенсії відповідно до ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV та здійснити перерахунок пенсії;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови здійснити їй перерахунок та виплату пенсії відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року № 1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 31.10.2023 року;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату її пенсії відповідно до ст.40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки, починаючи з 31.10.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум. В обґрунтування позову вказано, що позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". 31.10.2023 року вона звернулася до відповідача із заявою, в якій просила перерахувати призначену їй пенсію, як особі, що продовжила працювати після призначення пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки. Відповідач листом від 29.11.2023 р. у зазначеному перерахунку відмовив. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що суперечать чинному законодавству України звернулася до суду з позовом за захистом своїх прав та майнових інтересів.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року у задоволенні позову відмовлено. Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку. Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити донарахування позивачці страхового стажу, набутого після призначення пенсії, суд вказав, що з моменту попереднього перерахунку пенсії (по 28.02.2022 року) до моменту звернення позивачки із заявою від 31.10.2023 року не минуло два роки, а відтак для проведення чергового перерахунку пенсії із врахуванням стажу, набутого після попереднього перерахунку підстави відсутні. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачкою подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Вказує, що оскільки позивачка продовжила працювати, при обчисленні пенсії повинен враховуватись показник показник середньої заробітної плати за 2020-2022 роки.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

31.10.2023 року позивачка звернулася до відповідача з питання пенсійного забезпечення.

Листом "Про надання відповіді" від 29.11.2023 року Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області повідомило позивачку, що страховий стаж, обчислений на підставі трудової книжки серія НОМЕР_1 від 08.08.1980 р., дипломів про навчання серія НОМЕР_2 від 01.08.1975 р., серія НОМЕР_3 від 30.06.1980 р. та індивідуальних відомостей про застраховану особу. До страхового стажу враховані всі періоди згідно із наданими документами та інформації СПОВ. Страховий стаж зарахований по 28.02.2022 року, складає 45 років 09 місяців 08 днів. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% - 0,45750. Пенсію обчислено відповідно до Закону №1058-IV виходячи із заробітної плати за даними системи персоніфікованого обліку з 01.07.2000 р. по 31.10.2017 р. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати після оптимізації - 2,35624. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням серед заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, за 2014 - 2016 роки із застосуванням коефіцієнтів збільшення в розмірі 1,17, 1,11, 1,11, 1,14 та 1,197, склав 17448,03 грн. (3 764,40 грн. х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 = 7 405,03 грн. х 2,35624). Загальний розмір пенсії складає 8 143,57 грн., у тому числі: 7 982,47 грн. - основний розмір пенсії (17 448,03 грн. х 0,45750); 161,10 грн. - доплата за 15 роки понаднормового стажу.

Листом "Про розгляд звернення" від 29.11.2023 року відповідач також повідомив, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально залежно від набутого ним страхового стажу та отриманої заробітної плати, з якої сплачувалися страхові внески. При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера розраховується коефіцієнт страхового стажу (залежно від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітної плати, який обчислюється шляхом ділення фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески, за відповідний період у розрізі кожного місяця. Страховий стаж зарахований по 28.02.2022 року та складає 45 років 9 місяців 8 днів. Коефіцієнт страхового стажу з урахуванням величини оцінки одного року страхового стажу 1% складає 0,45750. Пенсію обчислено виходячи із індивідуальних відомостей про застраховану особу за період з 01.07.2000 р. по 31.10.2017 р. Індивідуальний коефіцієнт заробітної плати становить 2,35624. Середньомісячний заробіток для обчислення пенсії з урахуванням середньої заробітної плати працівників, зайнятих у галузях національної економіки, обчисленої як середній показник за 2014, 2015, 2016 роки, із застосуванням коефіцієнтів збільшення в розмірі 1,17; 1,11; 1,11; 1,14; 1,197 складає 17448,03 грн. (3 764,40 грн. х 1,17 х 1,11 х 1,11 х 1,14 х 1,197 = 7 405,03 грн. х 2,35624). Розмір пенсії станом на 01.11.2023 року становить 8 143,57 грн., у тому числі: 7 982,47 грн. - основний розмір пенсії за віком (17 448,03 грн. х 0,45750); 161,10 грн. - доплата за понаднормовий стаж 15 років (1 074,00 грн. х 15%). Відділом перерахунків пенсій № 1 управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг перевірено вірність розрахунку пенсії, недоліків не виявлено. Суд першої інстанції у задоволенні позову відмовив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 року №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV визначено, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 % розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 % мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

З 1 січня 2018 року для осіб, які досягли віку 65 років, мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі 40 % мінімальної заробітної плати, визначеної законом про Державний бюджет України на відповідний рік, але не менше прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

За наявності страхового стажу меншої тривалості, ніж передбачено абзацом першим частини першої цієї статті, мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється у розмірі, пропорційному до наявного страхового стажу, виходячи з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Для пенсій, призначених після 1 січня 2018 року, мінімальний розмір пенсії за віком, передбачений абзацом першим цієї частини, виплачується після досягнення особою віку 65 років. До досягнення цього віку таким особам може бути призначена державна соціальна допомога на умовах і в порядку, визначених Законом України "Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям".

Мінімальний розмір пенсії за віком, встановлений частинами 1-3 цієї статті, застосовується виключно для визначення розмірів пенсій, призначених згідно з цим Законом.

При визначенні мінімального розміру пенсії за віком та збільшенні мінімальної пенсії за віком, передбачених абзацами першим і другим частини першої, частинами другою і третьою цієї статті, до страхового стажу не враховується період, за який проведено одноразову сплату єдиного внеску відповідно до частини п`ятої статті 10 Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Різниця між розміром пенсії, обчисленим відповідно до абзаців першого і третього частини першої, частини третьої цієї статті, та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 цього Закону, фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок проведення перерахунку пенсій щодо працюючих та непрацюючих осіб визначено статтею 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV.

Частиною 4 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV визначено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі.

Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Органи Пенсійного фонду щороку з 1 квітня без додаткового звернення особи проводять перерахунок пенсії тим особам, які на 1 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбаченого абзацами першим - третім цієї частини, на найбільш вигідних умовах.

Порядок такого перерахунку пенсії встановлюється правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Обчислення страхового стажу, який дає право на перерахунок пенсії відповідно до цієї статті, здійснюється не раніше дня, що настає за днем, по який обчислено страховий стаж під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Аналіз наведених норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV дає підстави для висновку, що перерахунок пенсії проводиться з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

В силу ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV розмір пенсії за віком визначається за формулою:

П = Зп х Кс,

де: П - розмір пенсії;

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи,

Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Приписами частини 2 статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К),

де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз 1 + Кз 2 + Кз 3 + ... + Кз n);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Тобто, показник середньої заробітної плати (доходу), який було застосовано для конкретної особи при призначенні пенсії є незмінною величиною.

Разом з тим, частиною 2 ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV передбачено збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, щороку з 1 березня на коефіцієнт індексації, розрахований відповідно до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини 2 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 124 від 20.02.2019 року.

Частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходиться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Аналіз зазначених норм законодавства дає підстави для висновку, що переведенням з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії, що визначені законодавством.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 336/372/16-а.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачці призначено пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015 та 2016 роки.

При цьому, позивачка продовжила працювати, та в подальшому звернулася до відповідача з питання пенсійного забезпечення, оскільки вважає, що має право на перерахунок пенсії із застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021 та 2022 роки.

Водночас нормами ст.42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV передбачено, що перерахунок пенсії проводиться із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

Враховуючи викладене, показник середньої заробітної плати в Україні для обчислення пенсії визначається на день призначення пенсії, а не при її перерахунку.

За таких обставин, відповідач діяв відповідно до норм чинного законодавства, та не допустив порушення прав позивача в межах заявлених нею вимог.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15.05.2020 року у справі №334/13/16-а (2а/334/85/16) та від 17.05.2021 року у справі №185/1473/17.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання відповідача здійснити донарахування позивачці страхового стажу, набутого після призначення пенсії, то суд апеляційної інстанції бере до уваги, що страховий стаж позивачки зарахований по 28.02.2022 року.

В силу вимог частини 4 статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV передбачено, що у разі, якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії провадиться не раніше ніж за два роки після призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Оскільки з моменту попереднього перерахунку пенсії (по 28.02.2022 року) до моменту звернення позивача із заявою від 31.10.2023 року не минуло два роки, тому для проведення чергового перерахунку пенсії із врахуванням стажу, набутого після попереднього перерахунку підстави відсутні.

Отже, протиправної бездіяльності відповідача не встановлено. Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи відповідача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи позивача.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Виходячи з результатів апеляційного перегляду не підлягають розподілу витрати у справі.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.03.2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 05.09.2024 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова