Справа № 620/9229/24
Суддя: Василь НЕПОЧАТИХ
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року Чернігів Справа № 620/9229/24

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Непочатих В.О., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін в приміщенні суду адміністративну справу за позовом Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені,

В С Т А Н О В И В:

Чернігівське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю звернулося до суду з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в якому просить стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (код РНОКПП: НОМЕР_1 ) в дохід Державного бюджету України (отримувач: ГУК у Чернігівській області. Чернігівський район, банк отримувача: Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок: UA0025522, ККДБ: 50070000, ) 11621,93 грн. адміністративно-господарських санкцій та 325,50 грн пені.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач не виконав норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у 2023 році, тим самим порушив вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні».

Відповідач подав відзив, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позову посилаючись на те, що зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 09.08.2023, тому середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу ФОП ОСОБА_1 складала 3 особи. У 2023 році у відповідача був відсутній обов`язок з працевлаштування осіб з інвалідністю, а відтак відповідач і не може нести відповідальність у вигляді сплати адміністративно-господарських санкцій. Також зазначає, що у період з 01.09.2023 по 29.09.2023 у відповідача на посаді продавця продовольчих товарів працювала ОСОБА_2 , яка є інвалідом III групи. Тому вважає позовні вимоги необґрунтованими та таким, що не підлягають задоволенню.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

Згідно розрахунку суми адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, сформованого в автоматизованому режимі відносно відповідача, середньооблікова кількість штатних працівників облікового складу за рік - 9 осіб; середньооблікова кількість штатних працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність - 0 осіб; норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю - 1 одиниця (а.с. 7).

Даючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

Основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні, гарантії їх рівності з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість особам з інвалідністю ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами встановлює Закон України від 21.03.1991 № 875-ХІІ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» (далі - Закон).

Статтею 17 Закону встановлено, що з метою реалізації творчих і виробничих здібностей осіб з інвалідністю та з урахуванням індивідуальних програм реабілітації їм забезпечується право працювати на підприємствах, в установах, організаціях, а також займатися підприємницькою та іншою трудовою діяльністю, яка не заборонена законом.

Відповідно до частини третьої статті 18 Закону підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною першою статті 19 Закону передбачено, що для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.

Відповідно до частин другої та п`ятої статті 19 Закону підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення. До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.

Частиною першою статті 20 Закону передбачено, що підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, де середньооблікова чисельність працюючих осіб з інвалідністю менша, ніж установлено нормативом, передбаченим статтею 19 цього Закону, щороку сплачують відповідним відділенням Фонду соціального захисту інвалідів адміністративно-господарські санкції, сума яких визначається в розмірі середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю, за кожне робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю. Для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських організацій осіб з інвалідністю, фізичних осіб, де працює від 8 до 15 осіб, розмір адміністративно-господарських санкцій за робоче місце, призначене для працевлаштування особи з інвалідністю і не зайняте особою з інвалідністю, визначається в розмірі половини середньої річної заробітної плати на відповідному підприємстві, в установі, організації, у тому числі на підприємстві, в організації громадських організацій осіб з інвалідністю, у фізичної особи, яка використовує найману працю. Положення цієї частини не поширюється на підприємства, установи і організації, що повністю утримуються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів.

За змістом частини третьої статті 50 Закону України «Про зайнятість населення» роботодавці зобов`язані своєчасно та в повному обсязі у порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції, за погодженням з центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної політики у галузі статистики, подавати територіальним органам центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, інформацію, зокрема, про попит на робочу силу (вакансії).

Як вбачається з виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_1 зареєстрована в якості фізичної особи-підприємця 09.08.2023 (а.с. 23).

Так, у ФОП ОСОБА_1 у 2023 році працювали наступні працівники :

- ОСОБА_3 , продавець продовольчих товарів, прийнято на роботу з 01.09.2023 (наказ № 1-к від 31.08.2023), звільнено 31.01.2024 (наказ № 3-к від 31.01.2024);

- ОСОБА_4 , продавець продовольчих товарів, прийнято на роботу з 01.09.2023 (наказ № 1-к від 31.08.2023), звільнено 31.01.2024 (наказ № 3-к від 31.01.2024);

- ОСОБА_5 , продавець продовольчих товарів, прийнято на роботу з 01.09.2023 (наказ № 1-к від 31.08.202), звільнено 31.01.2024 (наказ № 3- к від 31.01.2024);

- ОСОБА_6 , продавець продовольчих товарів, прийнято на роботу з 01.09.2023 (наказ № 1-к від 31.08.2023), звільнено 13.10.2023 (наказ № 6- к від 13.10.2023);

- ОСОБА_7 , продавець продовольчих товарів, прийнято на роботу з 01.09.2023 (наказ № 1-к від 31.08.2023), звільнено 31.01.2024 (наказ № 3-к від 31.01.2024);

- ОСОБА_8 , продавець продовольчих товарів, прийнято на роботу з 01.09.2023 (наказ № 1-к від 31.08.2023), звільнено 18.01.2024 (наказ № 2- к від 18.01.2024);

- ОСОБА_9 , продавець продовольчих товарів, прийнято на роботу з 01.09.2023 (наказ № 1-к від 31.08.2023), звільнено 04.09.2023 (наказ № 2-к від 04.09.2023);

- ОСОБА_2 , продавець продовольчих товарів, прийнято на роботу з 01.09.2023 (наказ № 1-к від 31.08.2023), звільнено 29.09.2023 (наказ № 4-к від 29.09.2023);

- ОСОБА_10 , продавець продовольчих товарів, прийнято на роботу з 01.09.2023 (наказ № 1-к від 31.08.2023);

- ОСОБА_11 , продавець продовольчих товарів, прийнято на роботу з 01.09.2023 (наказ № 1-к від 31.08.2023);

- ОСОБА_12 , продавець продовольчих товарів, прийнято на роботу з 10.10.2023 (наказ № 5-к від 09.10.2023 р.) (а.с. 24-30).

Вказане також підтверджуються поданими ФОП ОСОБА_1 повідомленнями про прийняття працівника на роботу/укладення гіг-контракту № 1 від 31.08.2023, № 2 від 09.10.2023, поданими ФОП ОСОБА_1 податковими розрахунками сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого єдиного внеску за III, IV квартали 2023 року та додатками № 5 «Відомості про трудові відносини осіб та період проходження військової служби» до цих податкових розрахунків (а.с. 31- 36).

Отже, середньооблікова кількість штатних працівників становила: у вересні 2023 року - 9 осіб, у жовтні 2023 року - 8 осіб , у листопаді 2023 року - 8 осіб, у грудні 2023 року - 8 осіб.

Згідно пункту 3.2.5. Інструкції зі статистики кількості працівників, затвердженої наказом Державного комітету статистики України 28.09.2005 № 286, середньооблікова кількість штатних працівників за період з початку року (у тому числі за квартал, півріччя, 9 місяців, рік) обчислюється шляхом підсумовування середньооблікової кількості штатних працівників за всі місяці роботи підприємства, що минули за період з початку року до звітного місяця включно, та ділення одержаної суми на кількість місяців у цьому періоді, тобто відповідно на 2, 3, 4, ... 12.

Пунктом 3.2.6. вказаної Інструкції встановлено, що підприємство, яке працювало неповний рік (сезонний характер виробництва або створення після січня, за винятком тих підприємств, які вимушено зупиняли виробництво з ініціативи адміністрації), середньооблікову кількість штатних працівників за рік визначає також шляхом підсумовування зазначеної кількості працівників за всі місяці роботи підприємства і ділення одержаної суми на 12.

Таким чином розрахована на підставі щомісячних відомостей середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу, середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу ФОП ОСОБА_1 за 2023 рік становить (9+8+8+8) = 33 / 12 = 2,57 = 3 (особи).

Аналіз положень статті 19 Закону свідчить, що норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та обов`язок з працевлаштування таких осіб встановлено для підприємств середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу якого за рік становить від 8 осіб.

Як встановлено розрахунком середньооблікова чисельність штатних працівників облікового складу ФОП ОСОБА_1 за 2023 рік становить менше 8 осіб, при таких умовах відповідачу законодавством не встановлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю та у відповідача у 2023 році був відсутній обов`язок з працевлаштування таких осіб, а відтак він не може нести відповідальність у вигляді сплати адміністративно-господарських санкцій, передбачених статтею 20 Закону.

Крім того, як вбачається з копії наказів № 1-к від 31.08.2023 та № 4-к від 29.09.2023 у період з 01.09.2023 по 29.09.2023 у відповідача на посаді продавця продовольчих товарів працювала ОСОБА_2 , яка є інвалідом III групи (а.с. 24, 26, 38).

Таким чином, суд вважає, що відповідачем виконано вимоги Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», тобто вжито всіх залежних від нього заходів для недопущення адміністративно-господарського правопорушення.

У відповідності до вимог частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що в задоволенні адміністративного позову Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову Чернігівського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю (вул. В. Радченка, 14, м. Чернігів, 14017, ) до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 11.09.2024.

Суддя Василь НЕПОЧАТИХ