Справа № 280/929/24
Суддя: Олефіренко Н.А.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 280/929/24

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Олефіренко Н.А. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Суховарова А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2024 ( суддя Сацький Р.В.) в адміністративній справі №280/929/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вимогами визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не призначення пенсії в разі втрати годувальника ОСОБА_1 згідно Закону України № 2262 - ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

скасувати рішення № від 06.12.2023 Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити, нарахувати та виплатити пенсію в разі втрати годувальника ОСОБА_1 згідно Закону України № 2262 - ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» починаючи з 07.09.2023.

Вимоги обґрунтовані тим, що після смерті чоловіка, 31.10.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення їй пенсії у разі втрати годувальника. Листом повідомлено, що відносно її звернення прийняте рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні їй пенсії у разі втрати годувальника, у зв`язку із відсутністю документів про її перебування на утримання у померлого годувальника. Із рішенням про відмову у переведенні на пенсію по втраті годувальника позивачка не згода, вважає таку відмову протиправною, просить позов задовольнити.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року позов задоволено частково: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області № від 06.12.2023 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у разі втрати годувальника.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 з 07.09.2023 пенсію у разі втрати годувальника, чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

З апеляційною скаргою звернувся відповідач, який зазначив про неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 07.11.2022 позивачці відмовлено у переведенні на пенсію по втраті годувальника відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки до заяви не було додано документа, що дружині потрібно довести, що вона перебувала на утриманні свого померлого чоловіка.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції при прийнятті судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів виходить з наступного.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 25.05.2010 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 , яке видане 25.05.2010.

07.09.2023 позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.

Листом від 13.10.2023 №0500-0203-8/87742 відповідач 1 повідомив позивача про необхідність надання довідки уповноважених органів з місця проживання про перебування на утриманні померлого годувальника або рішення суду про перебування на утриманні до сервісного центру Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання.

31.10.2023 позивач звернулась із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про призначення пенсії в разі втрати годувальника відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Листом від 27.12.2023 №0500-0202-8/113160 відповідач 2 повідомив, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності розглянуто заяву та прийнято рішення № від 06.12.2023 про відмову у призначенні пенсії по втраті годувальника відповідно до Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю документів про перебування на утриманні у померлого годувальника.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача, позивач звернулася з відповідним позовом до суду.

Задовольняючи позов частково суд першої інстанції виходив з того, що наданими позивачем документами підтверджується факт її перебування на утриманні померлого чоловіка. Крім того, підтвердження факту проживання разом з годувальником за однією адресою, а отже й перебування на його утриманні, позивач надала відповідачу висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за особу з інвалідністю І чи ІІ групи внаслідок психічного розладу від 05.07.2022 № 865, виданої КНП "Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги" Запорізької обласної ради. Зазначено, що хворий ОСОБА_2 є особою з ІІ групою інвалідності внаслідок психічного розгляду та проживає разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та потребує постійного стороннього догляду безстроково.

Оцінюючи обґрунтованість поданої апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставах, в межах та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон № 1058-IV, в редакції на час виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором (ч.1 ст.10 Закону № 1058-IV.

Згідно з п.3 ч.1 ст.45 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

За приписами ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону № 1058-IV пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, зокрема, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності.

При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування (абзац 2 частини 1 статті 36 Закону № 1058-IV).

За змістом ч.2 ст.36 Закону № 1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються:

1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону;

2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років.

Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні;

3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Відповідно ч.3 ст.36 Закону № 1058-IV до членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Постановою Правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Порядок №22-1, в редакції, станом на час спірних правовідносин).

Пунктом 2.3 Порядку №22-1 передбачено, що до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу.

Також надаються такі документи:

1) документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, або свідоцтво про загальнообов`язкове державне соціальне страхування особи, якій призначається пенсія, та померлого годувальника (подається у разі, якщо особа, яка звернулася із заявою про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, має такі документи);

2) свідоцтво про народження або паспорт особи, якій призначається пенсія;

3) документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником;

4) свідоцтво про смерть годувальника, або рішення суду про визнання його безвісно відсутнім чи оголошення його померлим, або витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань, що засвідчує факт внесення до цього реєстру інформації про безвісне зникнення особи, або інформація з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин, отримана в порядку, передбаченому статтею 15 Закону України «Про правовий статус осіб, зниклих безвісти»;

5) документи про вік померлого годувальника сім`ї за відсутності таких даних у свідоцтві про смерть чи рішенні суду про визнання годувальника безвісно відсутнім або оголошення його померлим;

6) довідки загальноосвітніх навчальних закладів системи загальної середньої освіти, професійно-технічних, вищих навчальних закладів про те, що особи, зазначені в абзаці другому пункту 2 частини другої статті 36 Закону, навчаються за денною формою навчання;

7) документи про те, що чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків, дід, баба, брат чи сестра померлого годувальника незалежно від віку і працездатності не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років;

8) документи про місце проживання (реєстрації);

9) документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника;

10) експертний висновок про встановлення причинного зв`язку смерті годувальника з дією іонізуючого випромінювання та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (крім дружин (чоловіків), які втратили годувальника з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, та звернулися за призначенням пенсії у зв`язку з втратою годувальника).

Орган, що призначає пенсію, додає до заяви одержані ним від МСЕК виписки з актів огляду в МСЕК дорослих членів сім`ї, яким право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника надається внаслідок їх інвалідності.

До заяви про призначення пенсії членам сім`ї померлого пенсіонера повинні бути додані необхідні документи, зазначені в цьому пункті. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника, або за поданими додатково документами відповідно до вимог частини першої статті 40 Закону;

11) документи про стаж особи, якій призначається пенсія, визначені підпунктом 2 пункту 2.1 цього розділу (для визначення пенсійного віку осіб, зазначених у пункті 1 частини другої статті 36 Закону).

За приписами п. 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Згідно з п.2.16 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про народження, свідоцтво про шлюб, а також рішення суду.

Отже, дружина померлого, якщо вона досягла віку 65 років і була на утриманні померлого (перебувала на повному утриманні померлого або одержувала від нього допомогу, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування), має право на призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Дружина померлого, яка не була на його утриманні, має право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника в разі втрати джерела засобів до існування. Для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються, серед іншого, документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником; документи про місце проживання (реєстрації); документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

При цьому, за документ, що засвідчує родинні стосунки, приймаються паспорт, свідоцтво про шлюб. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Зі змісту наданих позивачем документів слідує, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 25.05.2010 перебувала у шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_1 , яке видане 25.05.2010. ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що підтверджується випиской з актового запису про смерть від 28.04.2023, виданої відділом РАГС муніципального об`єдання Суфлі, Грецька Республіка (апостиль від 24.07.2023 за №1121).

Як встановлено матеріалами справи, позивач 07.09.2023 звернулася до пенсійного органу із заявою про переведення з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника до якої додала такі документи: копію паспорта громадянина України, копію свідоцтва про шлюб з ОСОБА_2 серії НОМЕР_1 від 25.05.2010, копія свідоцтва про укладення шлюбу від 03.10.1985 року IV- НОМЕР_2 , копію трудової книжки НОМЕР_3 , копія довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 09.04.2022 року, копія довідки годувальника про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи померлого, копію виписки з актового запису про смерть ОСОБА_2 ..

Вказане свідоцтво про шлюб та паспорт, які долучені позивачем до заяви, засвідчують родинні стосунки позивачки з померлим. Таким чином, відмова у переведенні позивача з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника з підстав відсутності документа, що засвідчує родинні стосунки з померлим годувальником, є протиправною.

Як передбачено п. 2.11 Порядку №22-1 за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається:

документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Наявність реєстрації місця проживання позивачки за іншою адресою не може беззаперечно свідчити про те, що вона не могла проживати сім`єю разом зі своїм чоловіком за однією адресою.

Суд зауважує, що вказаний документ відноситься до визначених п. 2.11 Порядку №22-1 інших документів, що підтверджують факт проживання разом з годувальником за однією адресою. Будь-яких зауважень чи доводів щодо неприйнятності акта від 14.12.2021 відповідач в оскаржуваному рішенні не навів. При цьому суд звертає увагу, що вжите в п.2.11 Порядку №22-1 слово «зокрема» означає виділення документів органів місцевого самоврядування з поміж інших документів, тобто, «в тому числі», «серед іншого».

На підтвердження перебування на утриманні померлого чоловіка до позову позивач також додала довіреність від 22.03.2021, якою її померлий чоловік уповноважив ОСОБА_1 серед іншого одержувати належну йому пенсію (а.с.16), свідоцтво про поховання її чоловіка, виданого КП «Ритуальна служба» Калуської міської ради Івано-Франківської області (а.с.18), договір-замовлення №679 на організацію та проведення поховання, укладеного між позивачем та КП «Ритуальна служба» Калуської міської ради Івано-Франківської області (а.с.19).

Колегія суддів погоджується, що наданими позивачем документами підтверджується факт її перебування на утриманні померлого чоловіка.

Підсумовуючи вищенаведене, ОСОБА_1 є дружиною померлого годувальника ОСОБА_2 , перебувала на його утриманні, досягла віку більше ніж 65 років, отримує пенсію за віком, відтак має право на переведення на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

В підсумку, апеляційний суд переглянув оскаржуване рішення суду і не виявив порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли призвести до ухвалення незаконного судового рішення, щоб його скасувати й ухвалити нове.

Міркування і твердження апелянта не спростовують правильності правових висновків цього рішення, у зв`язку з чим його апеляційна скарга на рішення суду не підлягає задоволенню.

Згідно із статтею 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам статті 242 КАС України, підстав для задоволення вимог апеляційної скарги колегією суддів не встановлено.

Відповідно до статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 09.04.2024 в адміністративній справі №280/929/24 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 05 вересня 2024 року та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 09 вересня 2024 року.

Головуючий - суддя Н.А. Олефіренко

суддя Л.А. Божко

суддя А.В. Суховаров