Справа № 380/18389/23
Суддя: Соколов В.М.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

12 вересня 2024 року

м. Київ

справа №380/18389/23

адміністративне провадження № К/990/32989/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Соколова В. М., суддів: Білак М. В., Єресько Л. О., перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі №380/18389/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за кожен місяць за період з 01 червня 2007 року по 25 травня 2023 року за несвоєчасну виплату позивачу заробітної плати (грошового забезпечення) за 2005-2006 роки у вигляді індексації заробітної плати та грошового забезпечення при звільненні.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року, залишеною без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року, позовну заяву повернуто на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.

До Восьмого апеляційного адміністративного суду надійшли заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови від 31 січня 2024 року в справі № 380/18389/23 за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року в справі № 380/18389/23 за нововиявленими обставинами.

Не погодившись із оскаржуваним судовим рішенням, позивач звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною третьою статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), у касаційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову та заміни заходу забезпечення позову, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

При вирішенні питання про відкриття касаційного провадження, Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду виходить з наступного.

Судом встановлено, що до суду надійшли заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року в справі №380/18389/23 за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована тим, що обставиною, істотною для справи, що не була встановлена судом та не була і не могла бути відомою позивачу ОСОБА_1 на час розгляду справи, є рішення Конституційного Суду України № 4-рп/2012 від 22 лютого 2012 року. Текст вказаного рішення був отриманий ним 02 квітня2024 року (дата встановлення нововиявлених обставин) з Секретаріату Конституційного Суду України. На думку позивача, висновок Конституційного Суду України в резолютивній частині цього рішення спростовує факти, які були покладені в основу постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року в справі № 380/18389/23, якою колегія суддів відмовила в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишила без змін ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви позивачу. Крім цього, позивач посилався як на підставу перегляду за нововиявленими обставинами постанови апеляційного суду, постанову Верховного Суду від 24 лютого 2024 року у справі № 463/1733/23.

Позивач просив скасувати постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року в справі № 380/18389/23, скасувати ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Положеннями частини першої статті 361 КАС України встановлено, що судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто, зокрема, за нововиявленими обставинами.

Відповідно до частини другої статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами є, зокрема: істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з частиною шостою статті 361 КАС України, при перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області про стягнення з відповідача середнього заробітку за кожен місяць за період з 01 червня 2007 року по 25 травня 2023 року за несвоєчасну виплату позивачу заробітної плати (грошового забезпечення) за 2005-2006 роки у вигляді індексації заробітної плати та грошового забезпечення при звільненні.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій суть його доводів зводилася до того, що позивачем строк звернення до суду не пропущено, оскільки такий регулюється положеннями Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) та становить три місяці з дня повідомлення йому про суми, нараховані та виплачені при звільненні, при цьому покликаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду у справі № 755/12623/19.

Щодо сплати судового збору, позивач зазначив, що в позовній заяві заявлене питання про відшкодування шкоди, завданої незаконним рішенням, діями органу державної влади, оскільки: Головне управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області є органом державної влади; незаконність дій відповідача встановлено в рішенні Львівського окружного адміністративного суду від 01 березня 2023 року у справі № 380/789/23; стягнення шкоди передбачено статтею 117 КЗпП України, тому вважає, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір». Просив ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Водночас суд першої інстанції, як в ухвалі про залишення позовної без руху, так і в ухвалі про продовження строку роз`яснив позивачу строк звернення до суду у вказаній категорії справ з урахуванням усталеної позиції Верховного Суду та відсутність підстав для застосування до позивача пільги щодо сплати судового збору, передбаченої пунктом 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» та на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 31 січня 2024 року в справі № 380/18389/23 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року про повернення позовної заяви у справі №380/18389/23 - без змін.

Постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду мотивована тим, що позивач вимоги ухвали суду першої інстанції про залишення без руху позовної заяви без руху не виконав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд постанови за нововиявленими обставинами суд виходив з того, що постанова суду апеляційної інстанції за результатами перегляду ухвали про повернення позовної заяви не є тим рішенням, яким закінчується розгляд справи, адже в цьому випадку не досліджувався зміст доводів та вимог позовної заяви, не з`ясовувалися обставини справи та не надавалась правова оцінка рішенню суду за результатами розгляду позовної заяви.

Також Восьмий апеляційний адміністративний суд зазначив, що не має повноважень щодо направлення справи на продовження розгляду до суду першої інстанції за результатами розгляду заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, оскільки згідно з частиною четвертою статті 368 КАС України, за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Верховний Суд дійшов висновку, що суд апеляційної інстанції відмовляючи в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, правильно застосував положення статті 368 КАС України, правильне її застосовування є очевидним, не викликає сумнівів щодо застосування чи тлумачення цієї норми права.

Доводи, які містяться в касаційній скарзі, висновків суду апеляційної інстанції та встановлених ним обставин не спростовують і не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано норми права під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд у порядку, передбаченому частинами другою, третьою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Враховуючи викладене, Суд дійшов висновку про необхідність відмови у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Восьмого апеляційного адміністративного суду від 08 серпня 2024 року у справі №380/18389/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління МВС України у Львівській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач В. М. Соколов

Судді М. В. Білак

Л. О. Єресько