Справа № 520/25735/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 р.Справа № 520/25735/23

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Ральченка І.М. , Чалого І.С. ,

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2024, головуючий суддя І інстанції: Котеньов О.Г., повний текст складено 21.02.24 по справі № 520/25735/23

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Харківській області, утвореного на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, в якому просить суд: визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 10.04.2023 №9, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами декларування в сумі 2449227,50 грн, в тому числі 1959382,00 грн - за основним платежем та 489845,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 10.04.2023 №9, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами декларування в сумі 204102,29 грн, в тому числі 163281,83 грн - за основним платежем та 40820,46 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 10.04.2023 №9, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 3381332,50 грн, в тому числі 2705066,00 грн - за основним платежем та 676266,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 10.04.2023 №9, яким застосовано штраф у розмірі 3400,00 грн; визнати протиправним та скасувати повністю податкове повідомлення-рішення від 10.04.2023 №9, яким застосовано штраф у розмірі 1020,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що всі наявні первинні та інші документи в повній мірі підтверджують дійсність господарських операцій позивачки з її контрагентами та пов`язані із господарською діяльністю у спірний період та були надані контролюючому органу при проведенні перевірки у повному обсязі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 року у задоволенні позову Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне встановлення судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 року та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що на даний час відсутня законодавчо визначена форма актів приймання-передачі матеріалів орендодавцем орендарю для здійснення поліпшень і, ані контролюючим органом, ані судом не наведено норму чинного законодавства, яка б встановлювала обов`язок суб`єкта господарювання будь-яким певним чином визначати загальний обсяг переданих матеріалів, формувати кошториси, калькуляції тощо. Тим більш, що у спірних правовідносинах розкриття суті проведених поліпшень, їх обсяг підтверджується доказами по справі (актом підтоплення, засвідченим підписом головного інспектора Фрунзенського РВ ГУ ДСНС у Х/О та листами орендарів). Зазначає, що у разі підтвердження дійсного виконання операції, недоліки правореалізуючих документів не можуть слугувати перешкодою для реалізації платником законного права на віднесення до складу витрат. Вказує, що матеріли справи містять договори із підрядними організаціями, які проводили огляд приміщень, складали відповідні кошториси тощо. Звертає увагу, що позивачем надавались пояснення про те, що: закупівля одягу була направлена на проведення трудовими ресурсами орендарів вказаних ремонтних робіт та/або поліпшень; ножиці для трави, квіткова продукція - для підтримання прилеглої території у належному стані; рекламні матеріали паперові друковані - розширення кола орендарів для збільшення доходу від здійснення своєї підприємницької діяльності; закупівля серветок, рушників, інших чистячих та миючих засобів є повсякденними витратними матеріалами в будь-яких офісних приміщеннях, оскільки в будь-яких будівлях є місця загального користування (вбиральні, кухні тощо). Стверджує, що в матеріалах справи міститься супровідний лист від 23.01.2020 за вих. №23/01/20-1, зі змісту якого слідує, що на перевірку, з-поміж іншого, надані оригінали договорів оренди транспортних засобів, приміщень, території, парковки (дохід). Зауважує, що усі договори оренди із орендарями містять пункт, згідно якого сторони узгодили, що в залежності від обставин, проведення капітального та/або поточного ремонту та/або поліпшення об`єкту оренди можливо: силами та матеріалами орендодавця; силами та матеріалами орендаря; спільно силами орендаря із використанням матеріалів орендодавця. Згідно з умовами договорів, як орендодавець, так і орендар зобов`язані проводити як за власний рахунок, так і спільно, необхідний капітальний та/або поточний ремонт, та/або поліпшення об`єкту. Зазначає, що договори, видаткові і податкові накладні, рахунки-фактури, акти здачі-приймання робіт (надання послуг) є первинними документами, які підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між суб`єктами господарювання. Вказує, що попри факт наявності численної кількості документів, наявності спору про право, потреби в дослідженні кожного документу задля встановлення фактичних обставин справи, в тому числі в сумі придбаних будівельних матеріалів, офісного обладнання тощо, суд першої інстанції, на думку позивача, безпідставно залишив без задоволення клопотання про призначення судово-економічної експертизи. Стверджує, що проведення судово-економічної експертизи в даній справі є необхідним та вирішальним для прийняття правильного, законного, обґрунтованого судового рішення.

Головне управління ДПС у Харківській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України, подало до суду додаткові пояснення у справі, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, рішення суду першої інстанції вважає законним та обґрунтованим, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 року без змін. Зазначає, що позивачкою надано первинні документи (видаткові накладні, рахунки на оплату) щодо походження товару, проте, товар на суму 13 827 630,82 грн (без ПДВ) не використовувався у господарській діяльності позивачки, а тому нею порушено п.198.5 г) ст.198 Податкового кодексу України та включено до складу податкового кредиту, суму ПДВ 2 765 526,00 грн (за ціною придбання) по операціях, що не відносяться до господарської діяльності платника податків та відповідно не здійснено реєстрацію ПН. Вказує, що перевіркою дотримання вимог законодавства щодо забезпечення зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, відповідачем правомірно встановлено недотримання позивачкою на момент перевірки вимог п.16.1.12 п.16.1 ст.16, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України. Зауважує, що позивачкою у ході судового розгляду не наведено жодного аргументу щодо помилковості таких висновків, у той час як надані до справи матеріали перевірки підтверджують такі висновки відповідача.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені заздалегідь та належним чином.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст.229 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що на підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 27.12.2019 №3223 посадовими особами контролюючого органу проведена документальна планова виїзна перевірка платника податків фізичної особи ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018, за результатами якої складено Акт перевірки від 03.02.2020 №275/20-40-33-06-07/.

ПП-ФО ОСОБА_1 подано заперечення до акту документальної планової виїзної перевірки від 03.02.2020 №275/20-40-33-06-07/ з додатковими документами, які не надавались для проведення планової документальної перевірки (від 12.03.2020 №12/03/20-1, вх. ГУ ДПС у Харківській області від 16.03.2020 №36211/ФОП).

За результатами розгляду заперечення на податкову адресу ПП-ФО ОСОБА_1 відповідачем направлена відповідь від 25.03.2020 №6158/ФОП/20-40-33-06-17, в якій зазначено, що у зв`язку з наданням додаткових документів, які не надавались на проведення планової документальної перевірки, керуючись п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.41.1 ст.41, п.61.1, 61.2 ст.61, п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI, з метою дослідження додаткових документів повідомляє, що відповідно до наказу Головного управління ДПС у Харківській області буде розпочато документальну позапланову перевірку платника податків ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів та іншого законодавства, повноти та своєчасності нарахування та сплати єдиного соціального внеску за період з 01.01.2016 по 31.12.2018. Законом України від 17.03.2020 №533-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникнення і поширення короновірусної хвороби (COVID-19)» підрозділ 10 розділу ХХ «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнений пунктом 522 наступного змісту: «Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу.» У зв`язку із вищевикладеним документальну позапланову перевірку платника податків ОСОБА_1 на підставі п.п.20.1.4 п.20.1 ст.20, п.41.1 ст.41, п.61.1, 61.2 ст.61, п.п.62.1.3 п.62.1 ст.62, п.п.75.1.2 п.75.1 ст.75, п.п.78.1.5 п.78.1 ст.78, п.82.2 ст.82 Податкового кодексу України, ст.13 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08 липня 2010 року №2464-VI, буде розпочато та проведено після завершення встановленого карантину відповідно чинного законодавства.

Відповідно до Закону України від 13 травня 2020 року № 591-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» продовжено дію мораторію на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), про що повідомлено ПП-ФО ОСОБА_1 листом від 04.06.2020 №10476/ФОП/20-40-33-06-17.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про внесення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 та згідно із змінами внесеними до Податкового кодексу України Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо особливостей оподаткування та подання звітності у період дії воєнного стану» від 03 березня 2022 року №2118-IX, було визначено: «Підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України доповнити пунктом 69 такого змісту: «69.2. Податкові перевірки не розпочинаються, а розпочаті перевірки зупиняються; 69.9. Для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

У зв`язку з набранням чинності Закон України від 03 листопада 2022 року № 2719-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких інших законів України щодо приватизації державного і комунального майна, яке перебуває у податкової заставі, та забезпечення адміністрування погашення податкового боргу» підпункти пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення Кодексу викладено у новій редакції, який передбачає проведення документальних позапланових перевірок, що проводиться з підстав, визначених підпунктами 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу (платником податків подано в установленому порядку органу ДПС заперечення до акта перевірки та ін.).

Відповідно до вищевикладеного та на підставі наказу Головного управління ДПС у Харківській області від 20.12.2022 №1715-п «Про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків фізичної особи ОСОБА_1 (податковий номер НОМЕР_1 )» проведена документальна позапланова невиїзна перевірка ПП-ФО ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 31.12.2018 з метою контролю за своєчасністю, достовірністю, повнотою нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства.

За результатами перевірки складено акт від 23.02.2023 №4101/20-40-24-09-04/ "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки платника податків ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 , щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, дотримання законодавства щодо укладення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р.", відповідно до висновків якого за результатами перевірки встановлено порушення:

1) п.177.2, пп.177.4.5 п.177.4 ст.177 ПК України, що призвело до завищення суми валових витрат, донараховано податок на доходи фізичних осіб за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р. у розмірі 2 716 867,49 грн, а саме: у 2016р.- 757 485,49 грн, у 2017р.- 985 161,64грн, у 2018р.- 974 220,36 грн;

2) п.161 (підрозділ 10) Розділу ХХ ПК України, зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України №1621, що призвело до заниження військового збору за період з 01.01.2016р. по 31.12.2018р. у розмірі 226 405,63 грн, а саме: у 2016р.- 63 123,80 грн, у 2017р.- 82 096,80 грн, у 2018р.- 81 185,03 грн;

3) п.185.1 ст.185, п.187.1 ст.187, п.188.1 ст.188, п.198.5 г) ст.198 ПК України, із змінами та доповненнями, встановлено заниження податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 2 705 066,00 грн;

4) п.201.1, п.201.7, п.201.10 ст.201 ПК України із змінами та доповненнями, а саме: не реєстрація податкових накладних на загальну суму ПДВ 2 765 526,00 грн;

5) порушення п.63.3 ст.63 ПК України зі змінами та доповненнями, а саме: не подання повідомлення за формою №20-ОПП;

6) недотримання на момент перевірки вимог п.16.1.12 п.16.1 ст.16, п.44.3 ст.44, п.85.2 ст.85, п.177.10 ст.177 ПК України зі змінами та доповненнями.

На підставі висновків акту перевірки контролюючим органом винесено податкове повідомлення-рішення від 10.04.2023 №9, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами декларування в сумі 2449227,50 грн, в тому числі 1959382,00 грн - за основним платежем та 489845,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; податкове повідомлення-рішення від 10.04.2023 №9, яким збільшено суму грошового зобов`язання з військового збору, що сплачуються фізичними особами за результатами декларування в сумі 204102,29 грн, в тому числі 163281,83 грн - за основним платежем та 40820,46 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; податкове повідомлення-рішення від 10.04.2023 №9, яким збільшено суму грошового зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 3381332,50 грн, в тому числі 2705066,00 грн - за основним платежем та 676266,50 грн - за штрафними (фінансовими) санкціями; податкове повідомлення-рішення від 10.04.2023 №9, яким застосовано штраф у розмірі 3400,00 грн; податкове повідомлення-рішення від 10.04.2023 №9, яким застосовано штраф у розмірі 1020,00 грн.

Не погоджуючись із такими податковими повідомленнями-рішеннями, позивачка звернулась до суду із цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що спірні податкові повідомлення-рішення контролюючого органу базуються на правомірних висновках про порушення позивачем податкового законодавства щодо помилкового віднесення до складу витрат сум, що не підтверджені, поза розумним сумнівом, належними документами та логічними поясненнями.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Пунктом 16.1.4 статті 16 Податкового кодексу України (далі по тексту ПК України) встановлено, що платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пунктів 36.1 - 36.3 статті 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Податковий обов`язок виникає у платника за кожним податком та збором. Податковий обов`язок є безумовним і першочерговим стосовно інших неподаткових обов`язків платника податків, крім випадків, передбачених законом.

Основною функцією контролюючих органів є податковий контроль, який в п.61.1 ст.61 ПК України визначений як система заходів, що вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Способи здійснення податкового контролю визначені в п.62.1 ст.62 Податкового кодексу України, серед яких проведення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин. (пп.62.1.3 п.62.1 ст.62 ПК України).

Відповідно до пп.75.1.2 п.75.1 ст.75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Згідно з пп.78.1.5 п.78.1 ст.78 ПК України якщо платником податків подано в установленому порядку контролюючому органу заперечення до акта перевірки в порядку, визначеному пунктом 86.7 статті 86 цього Кодексу, або скаргу на прийняте за її результатами податкове повідомлення-рішення, в яких вимагається повний або частковий перегляд результатів відповідної перевірки або скасування прийнятого за її результатами податкового повідомлення-рішення у разі якщо платник податків у своїй скарзі (запереченнях) посилається на обставини, що не були досліджені під час перевірки, та об`єктивний їх розгляд неможливий без проведення перевірки. Така перевірка проводиться виключно з питань, що стали предметом оскарження.

Відповідно до пунктів 85.2, 85.4, 85.7, 85.8 статті 85 ПК України платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки. При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідно до п.177.2 ст.177 ПК України об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) i документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця. Тобто, до складу загального оподатковуваного доходу зараховується виручка, що надійшла фізичній особі - підприємцю як в грошовій, так і в натуральній формі, а саме: - виручка у вигляді безготівкових грошових коштів, що надійшли на банківський рахунок чи в готівковій формі безпосередньо підприємцю чи його працівникам на місці здійснення розрахунків (в т.ч. відсотки банку); - виручка в натуральній (негрошовій формі); - суми штрафів і пені, отримані від інших суб`єктів підприємництва за договорами цивільно-правового характеру за порушення умов договорів та інші доходи, які пов`язані із здійсненням підприємницької діяльності.

Згідно з п.п.177.4.6 п.177.4 ст.177 ПК України зазначені у цій статті підприємці мають право (за власним бажанням) включати до складу витрат, пов`язаних з провадженням їх господарської діяльності, амортизаційні відрахування з відповідним веденням окремого обліку таких витрат. При цьому амортизації підлягають: витрати на придбання основних засобів та нематеріальних активів; витрати на самостійне виготовлення основних засобів. Не підлягають амортизації та повністю включаються до складу витрат звітного періоду витрати на: проведення ремонту, реконструкції, модернізації та інших видів поліпшення основних засобів; ліквідацію основних засобів (у частині залишкової вартості). Не підлягають амортизації такі основні засоби подвійного призначення: земельні ділянки; об`єкти житлової нерухомості; легкові та вантажні автомобілі.

Відповідно до п.п.177.4.7 п.177.4 ст.177 ПК України розрахунок амортизації основних засобів та нематеріальних активів здійснюється із застосуванням прямолінійного методу нарахування амортизації, за яким річна сума амортизації визначається діленням первісної вартості об`єкта основних засобів та нематеріальних активів, яка амортизується, на строк корисного використання об`єкта основних засобів та нематеріальних активів.

Згідно з п.п.177.4.8 п.177.4 ст.177 ПК України облік вартості, яка амортизується, ведеться за кожним об`єктом.

Відповідно до 177.4.9 .177.4 ст.177 ПК України амортизація нараховується протягом строку корисного використання (експлуатації) об`єкта основних засобів та нематеріальних активів, самостійно установленого фізичною особою, але не менше мінімально допустимого строку корисного використання об`єкта основних засобів та нематеріальних активів.

Дія цього підпункту поширюється виключно на об`єкти основних засобів та нематеріальних активів, витрати на придбання чи самостійне виготовлення яких підтверджені документально.

За визначенням, наведеним у підпункті 14.1.27 пункту 14.1 статті 14 ПК України, витратами є сума будь-яких витрат платника податку у грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, здійснюваних для провадження господарської діяльності платника податку, в результаті яких відбувається зменшення економічних вигод у вигляді вибуття активів або збільшення зобов`язань, внаслідок чого відбувається зменшення власного капіталу (крім змін капіталу за рахунок його вилучення або розподілу власником).

З наведеного випливає, що будь-які витрати мають бути здійснюваними саме для і в межах господарської діяльності, а не з іншими цілями.

В свою чергу, господарською діяльністю згідно з підпунктом 14.1.36 пункту 14.1 статті 14 ПК України є діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Мета отримання доходу як кваліфікуюча ознака господарської діяльності кореспондує з вимогою щодо наявності розумної економічної причини (ділової мети) під час здійснення господарської діяльності. Оскільки господарська діяльність складається із сукупності господарських операцій платника податку, які є формою здійснення господарської діяльності, то розумна економічна причина має бути наявною в кожній господарській операції. Лише в такому разі та чи інша операція може вважатися вчиненою в межах господарської діяльності платника податку та лише за таких умов платник має право на врахування в податковому обліку наслідків відповідних господарських операцій.

Отже, лише господарські операції, здійснені за наявності розумних економічних причин (ділової мети), є такими, що вчинені в межах господарської діяльності.

За правилами підпункту 14.1.231 пункту 14.1 статті 14 ПК України розумна економічна причина (ділова мета) - це причина, яка може бути наявна лише за умови, що платник податків має намір одержати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, зміст поняття розумної економічної причини (ділової мети) передбачає обов`язкову спрямованість будь-якої операції платника на отримання позитивного економічного ефекту, тобто на приріст (збереження) активів платника (їх вартість), а так само створення умов для такого приросту (збереження) в майбутньому.

В той же час, не обов`язково, аби економічний ефект спостерігався негайно після вчинення операції. Не виключено, що такий ефект настане в майбутньому, а також не виключено, що в результаті об`єктивних причин економічний ефект може не настати взагалі. Зокрема, операція може виявитися збитковою, і це є одним із варіантів нормального перебігу подій при здійсненні господарської діяльності.

Проте із визначеного в ПК України поняття ділової мети випливає, що обов`язково повинен бути намір платника податку отримати відповідний економічний ефект, тобто господарська операція принаймні теоретично (за умови досягнення поставлених завдань) має передбачати можливість приросту або збереження активів чи їх вартості.

Якщо ж та чи інша операція не зумовлена розумними економічними причинами (позбавлена ділової мети), то такі операції не є вчиненими в межах господарської діяльності, а відтак, їх наслідки не підлягають відображенню в податковому обліку.

З`ясування наміру платника податку на отримання економічного ефекту від господарської операції передбачає аналіз умов та обставин її здійснення. При цьому економічний ефект не повинен полягати виключно в зменшенні податкового навантаження на хоча б одного з учасників операції.

Відповідно, економічний ефект відсутній в операціях, які призводять до збільшення задекларованих витрат платника та зменшують об`єкт його оподаткування без можливості отримання додаткового приросту активів чи збереження їх вартості.

При цьому варто виходити з того, якою в тій чи іншій ситуації має бути поведінка добросовісного суб`єкта господарювання, що за звичайних умов ведення господарської діяльності зацікавлений у найбільшому скороченні своїх витрат.

Відтак, позбавлена розумної економічної причини операція, що збільшує витрати платника податку за наявності об`єктивної можливості до їх скорочення.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 19.06.2020 у справі №160/1446/19, від 24.08.2023 у справі №440/2552/20.

Зміст наведених положень у їх системному зв`язку свідчить про те, що наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування податкових вигод виникають за таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Про необґрунтованість податкової вигоди можуть свідчити також підтверджені доказами доводи податкового органу, зокрема про наявність таких обставин: неможливість реального здійснення платником податків зазначених операцій з урахуванням часу, місця знаходження майна або обсягу матеріальних ресурсів, економічно необхідних для виробництва товарів, виконання робіт або послуг, нездійснення особою, яка значиться виробником товару, підприємницької діяльності; відсутність необхідних умов для досягнення результатів відповідної підприємницької, економічної діяльності у зв`язку з відсутністю управлінського або технічного персоналу, основних коштів, виробничих активів, складських приміщень, транспортних засобів; облік для цілей оподаткування тільки тих господарських операцій, які безпосередньо пов`язані з виникненням податкової вигоди, якщо для такого виду діяльності також потрібне здійснення й облік інших господарських операцій; здійснення операцій з товаром, що не вироблявся або не міг бути вироблений в обсязі, зазначеному платником податків у документах обліку; відсутність первинних документів обліку.

Матеріалами справи підтверджено, що документальною плановою виїзною перевіркою від 03.02.2020 №275/20-40-33-06-07/ щодо правильності визначення витрат, відображених у деклараціях про доходи та майновий стан за 2016р., 2017р., 2018р., безпосередньо пов`язаних з одержанням доходу та документально підтверджених, з даними про суми витрат, визначеними в ході перевірки, в порушення п.п.177.4.5, п.п.177.4.6 п.177.4. ст.177 Податкового кодексу України встановлено завищення суми валових витрат у розмірі 15 093 708,25 грн, а саме: у 2016р. - 4 208 252,71 грн, у 2017р. - 5 473 120,23 грн, у 2018р. - 5 412 335,31 грн.

Не погодившись з висновками акту документальної планової виїзної перевірки, ПП-ФО ОСОБА_1 подано заперечення до акту документальної планової виїзної перевірки від 03.02.2020 №275/20-40-33-06-07/ з додатковими документами (від 12.03.2020 №12/03/20-1, вх. ГУ ДПС у Харківській області від 16.03.2020 №36211/ФОП).

З наданих до суду позивачкою виписок банку судом встановлено, що нею оплачені будівельні матеріали на загальну суму 8 282 844,67 грн (без ПДВ) у т.ч.: за 2016р. у сумі 1 199 309,82 грн, за 2017р. у сумі 3 178 194,43 грн, за 2018р. у сумі 3 905 340,42 грн.

За позицією позивачки ці будівельні матеріали були використані у ремонті нерухомого майна у періоді, що перевіряється.

Учасниками спору не заперечувалось, що до витрат у періоді з 01.01.2016р. по 31.12.2018р. позивачкою віднесено витрати на закупівлю меблів (столи, крісла, шафи, дивани та інше) на загальну суму 2 970 364,82 грн (без ПДВ) у т.ч.: за 2016р. у сумі 1 510 626,46 грн, за 2017р. - у сумі 907 446,69 грн, за 2018р. - у сумі 552 291,67 грн; комп`ютерної, побутової та господарської техніки на загальну суму 1 624 484,20 грн (без ПДВ) у т.ч.: за 2016р. у сумі 134 607,79 грн, за 2017р. у сумі 930 262,68 грн, за 2018р. у сумі 559 613,73 грн; господарських товарів (серветки, вішалки, туалетні йоршики, паперові рушники, постільна білизна, сковорідки, каструлі та інше), сантехніки (раковини, унітази, біде, інсталяції, змішувачі та інше) на загальну суму 824 180,07 грн (без ПДВ) у т.ч.: за 2016р. у сумі 511 949,11 грн, за 2017р. у сумі 227 712,37 грн, за 2018р. у сумі 84518,059 грн.

Позивачка у своїх запереченнях на адресу контролюючого органу та у позові зазначає про те, що основний вид доходу вона отримувала від здачі в операційну оренду нерухомого майна та транспортних засобів третім особам, а тому витрати загалом були спрямовані на поліпшення та підтримку техніко економічних характеристик об`єктів рухомого та нерухомого майна, що здавались нею в операційну оренду. Тобто використовувались в господарській діяльності, з можливістю отримання первісно визначеної суми майбутніх економічних вигід.

Так, одним із об`єктів нерухомого майна, яке здавалось в оренду третім особам є нежитлова будівля «КПП» загальною площею 83,0 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 . Умовами договорів оренди нежитлових приміщень за вказаною будівлею, укладених ФОП ОСОБА_1 із третіми особами (далі по тексту Орендарі) передбачалось: «Сторони дійшли згоди, що в залежності від обставин, проведення капітального та/або поточного ремонту та/або поліпшення об`єкту оренди можливо: силами та матеріалами Орендодавця; силами та матеріалами Орендаря; спільно силами Орендаря із використанням матеріалів Орендодавця.

Позивачка зазначає, що передумовою необхідності проведення поточних ремонтів або поліпшень приміщень будівлі слугували звернення Орендарів із проханням приведення орендованих приміщень у початковий вигляд, який погіршився за рахунок їх довгострокового використання Орендарями. Також з метою контролю за якістю проведення вище вказаних робіт та з метою скорочення часу на їх проведення Орендарі самостійно виконували дані роботи матеріалами, які придбавала ФОП ОСОБА_1 . Дане підтверджується відповідними листами Орендарів та актами приймання передачі матеріалів.

Також, позивачка звертає увагу, що 29 травня 2016 року в результаті вкрай несприятливих погодних умов (поривчастого вітру, сильного дощу, граду тощо) за незалежних від ФОП ОСОБА_1 та її Орендарів причин, відбулось затоплення офісних приміщень вищевказаної адміністративної будівлі. В результаті даних обставин приміщення будівлі з 4-го по цокольний поверхи були повністю залиті водою. При очевидному огляді простежувалось відшарування штукатурки, пошкодження шпалер, плями на стелі, пошкодження оздоблення стелі. Внаслідок просочування води під лінолеум, намокання підкладки та основи його подальше використання за призначенням було неможливим. Гіпсокартон, яким зазвичай вирівнюють стіни або роблять перегородки весь деформувався, всі шпалери по усім поверхам як у холах, так і у приміщеннях, відклеїлись. Плити ДСП розшарувалися та прийшли в повну непридатність. Крім того, від контакту з водою виникла загроза короткого замикання електричних розеток і вимикачів, перегоріли усі електролампи. Столи, стільці, шафи, полиці здулися та перестали бути придатними для використання. Зазначені обставини підтверджуються актом від 29.05.2016 про затоплення, підтоплення, та факти, що в ньому зазначені, підтверджені головним інспектором Фрунзенського РВ ГУ ДСНС у Харківській області Давиденко І.Н. З метою приведення у відповідний вигляд приміщення та будівлю стала необхідність проведення відповідного ремонту матеріалами ФОП ОСОБА_1 та силами Орендарів. Матеріали та обладнання передавались Орендарям згідно актів приймання передачі матеріалів.

Судом встановлено, що відповідно до договору позички №1/12 від 23.06.2012р. ОСОБА_2 передано ПП-ФО ОСОБА_1 у безоплатне тимчасове користування нежитлову 4-х поверхову адміністративно побутову будівлю загальною площею 519,6 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 .

До суду надано (при цьому під час перевірки не надавались, а були додані до заперечень на акт перевірки) договори оренди нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 ., а саме: Договір оренди нерухомого майна від 01.07.2014р. №01/07/2014 згідно якого ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) передає ТОВ «АКБ Галеон» (Орендар) в строкове оплатне використання нежитлові приміщення (об`єкт оренди), згідно Акту прийому передачі об`єкта оренди, загальною площею 205 кв.м. Згідно з актом від 01.07.2014р. прийому передачі об`єкта оренди за Договором від 01.07.2014 року №01/07/2014 Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове орендне використання нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 і майно, що перебуває в приміщенні в справному стані; Договір оренди нерухомого майна від 01.02.2013р. №1/02-13 згідно якого ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) передає ТОВ «АКБ охоронна фірма Бріг» (Орендар) в строкове оплатне використання нежитлові приміщення (об`єкт оренди), згідно Акту прийому передачі об`єкта оренди, загальною площею 234 кв.м. Згідно з актом від 01.02.2013р. прийому передачі об`єкта оренди за Договором від 01.02.2013 року №1/02-13 Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове орендне використання нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 і майно, що перебуває в приміщенні в справному стані; Договір оренди нерухомого майна від 02.04.2018р. №01/05/18-А, згідно якого ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) передає ПП «БАТАЛЕР» (Орендар) в строкове оплатне використання нежитлові приміщення (об`єкт оренди), згідно Акту прийому передачі об`єкта оренди, загальною площею 23,3 кв.м. Згідно з актом від 02.04.2018р. прийому передачі об`єкта оренди за Договором від 02.04.2018 року №01/05/18-А Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове орендне використання нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 і майно, що перебуває в приміщенні в справному стані. При цьому, переліку майна ані до вищевказаних договорів, ані до актів приймання передачі до контролюючого органу позивачкою не надано; Договір оренди нерухомого майна від 01.02.2018р. №01/02/18-КПП згідно якого ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) передає ТОВ «АКБ Галеон» (Орендар) в строкове оплатне використання нежитлові приміщення (об`єкт оренди), згідно Акту прийому передачі об`єкта оренди, загальною площею 17,2 кв.м. Згідно з актом від 01.02.2018р. прийому передачі майна за Договором від 01.02.2018 року №01/02/18-КПП Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове орендне використання нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та майно: робочий стіл 4 шт, робоча шафа 1 шт, стільці 4 шт, телефон 1 шт, що перебуває в стані, придатному для використання; Договір оренди нерухомого майна від 01.01.2017р. №01/01/17-П, згідно якого ФОП ОСОБА_1 (Орендодавець) передає ТОВ «АКБ охоронна фірма» (Орендар) в строкове оплатне використання нежитлові приміщення (об`єкт оренди), згідно Акту прийому передачі об`єкта оренди, загальною площею 236 кв.м. Згідно з актом від 02.01.2017р. прийому передачі майна за Договором від 01.01.2017 року №01/01/17-П Орендодавець передав, а Орендар прийняв у тимчасове орендне використання нежитлові приміщення, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 та майно: робочій стіл 14 шт, робоча шафа 10 шт, стільці 35 шт, телефон 9 шт, що перебуває в стані придатному для використання.

Вищевказані договори мають тотожні умови, зокрема, сторони дійшли згоди, що в залежності від обставин, проведення капітального та/або поточного ремонту та/або поліпшення об`єкту оренди можливо: силами та матеріалами Орендодавця; силами та матеріалами Орендаря; спільно силами Орендаря із використанням матеріалів Орендодавця. Згідно з умовами договорів, Орендодавець та Орендар зобов`язані проводити як за власний рахунок, так і спільно необхідний капітальний та/або поточний ремонт та/або поліпшення об`єкту.

Як зазначає контролюючий орган, згідно з податковою інформацією з АІС «Податковий Блок» ПП-ФО ОСОБА_1 є керівником та особою що має право підпису ТОВ «АКБ охоронна фірма Бріг», ТОВ «АКБ охоронна фірма», головним бухгалтером та особою, що має право підпису ТОВ «АКБ Галеон». Засновником всіх цих товариств є ОСОБА_3 . Також, ОСОБА_1 є засновником, керівником, головним бухгалтером та особою, що має право підпису ПП «Баталер».

До заперечень на акт перевірки позивачкою також надано акт від 29.05.2016р. про затоплення, підтоплення, складений представником Орендодавця ФОП ОСОБА_1 громадянином ОСОБА_4 , та представниками Орендаря ТОВ «АКС ОФ Бріг» - Ренецька А.М., Орендаря ТОВ «АКБ Галеон» - ОСОБА_5 , Орендаря ТОВ «АКБ ОФ Фрегат» - ОСОБА_6 , в якому зазначено, що 29.05.2016 року в результаті вкрай несприятливих погодних умов поривчастий вітер, сильний дощ, град тощо, відбулось за незалежних від господарюючих суб`єктів обставин підтоплення та затоплення офісних приміщень адмін. будівлі за адресою: Україна, м. Харків, вул. Хабарова, б. 2-А. В результаті затоплення були пошкоджені документи первинного бухгалтерського обліку, фінансові, звітні, витратні та поточні документи ведення господарської діяльності всіх суб`єктів господарювання, що входять в комісію, що склала та підписала даний Акт. Крім того, в результаті того, що затоплення відбулось з даху адмінбудівлі, постраждали: стелі, підлога, лако фарбові матеріали, відділочні матеріали, плити навісної стелі, тощо. У зв`язку з тим, що вода капала, стікала та заливала приміщення зверху також постраждали меблі столи, стільці, шафи, шухляди, тощо…» ці факти підтверджено підписом Головного інспектора Фрунзенського РВ ГУ ДСНС у Х/О.

Також, позивачкою до заперечень додані листи ТОВ «АКБ Галеон» №30/05/16-1 від 30.05.2016 року та ТОВ «АКБ охоронна фірма Бріг» №01 від 30.05.2016 тотожного змісту про прохання привести будівлі в належний стан та намір приймати участь та контролювати якість проведення ремонтних робіт у орендованих приміщеннях; ТОВ «АКБ охоронна фірма Бріг» №01 від 25.12.2015 року, ТОВ «АКБ Галеон» №28/03/16-1 від 28.03.2016 року, ТОВ «АКБ охоронна фірма» №01 від 12.08.2017 року, №15 від 06.06.2018 про розгляд питання щодо закупівлі необхідних матеріалів та передання їх Товариствам, які в свою чергу здійснюють проведення відповідного ремонту та/або поліпшення; ТОВ «АКБ охоронна фірма Бріг» №25/06/16-1 від 25.06.2016 року, №12/12/16-1 від 12.12.2016 року, ТОВ «АКБ Галеон» №30/09/16-2 від 30.09.2016 року, №25/12/16-1 від 25.12.2016 року, №17/03/17-1 від 17.03.2017 року, №25/06/17-1 від 25.07.2017 року, №15/09/17-1 від 15.09.2017 року, №24/12/17-1 від 24.12.2017 року, №21/03/18-1 від 21.03.2018 року, №02/07/18-1 від 02.07.2018 року, №05/10/18-1 від 05.10.2018 року, №19/12/18-1 від 19.12.2018 року, ТОВ «АКБ охоронна фірма» №01/10 від 05.10.2018 року, №01/06 від 17.06.2018 року, №01/12 від 25.12.2017 року про надання додаткових матеріалів для проведення ремонтних робіт та використання попередньо наданих матеріалів.

Так, позивачкою надано:

- акт приймання передачі від 04.04.2016 року (Договір оренди нерухомого майна від 01.02.2013р. №1/02-13), відповідно до якого ПП-ФО ОСОБА_1 до ТОВ АКБ охоронна фірма Бріг передано матеріали на загальну суму 210 687,13 грн (фуга, добавка до затирки, вимикачі, вапно гашене, гіпсокартон, дошка обрізна, дюпеля, електроди, клей для плитки, клей для шпалер, коліно, крани кульови, лопати штикові 20 шт, мінеральна вата, мішки для сміття, муфти, перемикачі, папір офісний 20 шт, підложка, розетки, рамки, рукавички, керамічне біде 8 шт, керамічний умивальник 6 шт, світильники на стелю, скло бронза 8 мм загартоване з обробкою вампи придбані, унітази керамічні 28 шт, шайби, шланги, труби, фарба, цемент, шпалери, шурупи та інше), матеріали придбані у січні, лютому, березні 2016 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 06.07.2016р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.07.2014р. №01/07/2014) на загальну суму 35671,05 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ Галеон (авт. вимикачі, водонагрівач електричний, герметик, гіпсокартон, двері дерев`яні 7 шт., двері металеві 3 шт, двері міжкімнатні, двері скляні 6шт, канцелярські набори, касові стрічки, карнизи 61 шт, квіткова продукція, клей, книга РРО, лампи настільні 168 шт, ножиці для трави, підвіконня, світильники на стелю 126 шт, світильники напільні, настільні, підвісні 87 шт, світильник точений 224 шт. та інше), придбано у квітні, травні, червні 2016 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 11.10.2016р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.07.2014р. №01/07/2014) на загальну суму 697 750,80 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ Галеон (арматура, бетон, бетонна суміш, вимикачі, біта 5 шт, гайки, емаль, дроти, засоби для миття посуду, чищення унітазів, костюми верстатників, костюми труд, костюм модельний, м`який куточок 8 шт, рекламні матеріали паперові друковані, розсувні системи та інше) придбано у вересні, липні, серпні 2016 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 12.10.2016р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.02.2013р. №1/02-13) на загальну суму 94 030,55 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ охоронна фірма Бріг (рушники паперові, серветки столові, цемент, шпаклівка, щебень та інше), придбані у вересні, липні, серпні 2016 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 24.01.2017р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.02.2013р. №1/02-13) на загальну суму 589 631,51 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ охоронна фірма Бріг (арматура, бетон (придбано у жовтні), біта, бра 21 шт., винна шафа, брус, вимикачі, дошки, електроди, змішувачі для раковини 130 шт, комутатор, книга РРО, перемикачі, кутники, петлі, плінтус, профнастіл, розетки, світильники 631 шт та інше) придбано згідно податкових накладних у жовтні, листопаді, грудні 2016 року;

- акт приймання передачі матеріалів від січня 2017р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.07.2014р. №01/07/2014) на загальну суму 208 666,87 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ Галеон (труби, цвяхи, цемент, шпалери 2519 шт, щебінь гранітний, шурупи, частини для запірно - регулюючої арматури та інше) придбано згідно податкових накладних в жовтні, листопаді, грудні 2016 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 10.04.2017р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.07.2014р. №01/07/2014) на загальну суму 274 188,49 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ Галеон (брикети з лузги насіння, канцтовари, касова стрічка, комутатор, кутики, круг відрізний, листи, лопати для снігу, лопати совкові, лопати штикові, мітли синтетичні, перемички, профнастіл, руберойд, саморізи, сітка кладкова, труби, фарба, цемент, черенки для грабель та лопат, штаклівка, та інше) придбано згідно податкових накладних у січні, лютому, березні 2017 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 12.07.2017р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.07.2014р. №01/07/2014) на загальну суму 946 960,86 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ Галеон (арматура, блоки живлення, вішалки, дріт, емаль, змішувальні крани для душа та умивальника 164 шт, інстоляційна система для унітазу 151 шт, квіткова продукція, клей для плитки, листівки рекламні з логотипом, рекламні матеріали паперові друковані, машина шліфувальна кутова, муфти, перемички, пісок, цегла, цемент, щебінь та інше) придбано згідно податкових накладних у квітні, травні, червні 2017 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 09.10.2017р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.07.2014р. №01/07/2014) на загальну суму 641 197,42 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ Галеон (меблева фурнітура, бетон придбання у серпні, вітробар`єр, датчики руху, відро для паперу 17 шт. електричний чайник 10 шт., дошки, ДСП, емаль, електроди, дюпеля, метало черепиця, панелі перекриття, перемички брускові та інше) придбано згідно податкових накладних у липні, серпні, вересні 2017 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 10.10.2017р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.01.2017р. №01/01/17-П) на загальну суму 966 202, 38 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ охоронна фірма (плити перекриття, плитка тротуарна, праска, провід, рукавиці, рідке мило, рулетки, свердла, труби, фанера, цегла, цемент, шпалери, шурупи, щітки побутові туалетні 119 шт. та інше) придбано згідно податкових накладних у липні, серпні, вересні 2017 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 03.01.2018р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.01.2017р. №01/01/17-П) на загальну суму 448 661,26 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ охоронна фірма (вимикачі, арматура запірно регулююча трубопровідна, ароматизатор для салону автомобіля, ароматизатор приміщення, відсів гранітний, двері дерев`яні 26 шт, двері міжкімнатні 9 шт, дверні коробки, ДВП плита ламінована, дзеркала кімнатні побутові 161 шт, зливи переливи до ванни, змішувальні крани, інвентар та приладдя для занять фізкультурою, інстоляції для унітазів та біде 65 шт., кутники, листи, муфти та інше ) придбано згідно податкових накладних у жовтні, листопаді, грудні 2017 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 08.07.2018р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.01.2017р. №01/01/17-П) на загальну суму 234 390, 02 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ охоронна фірма (плитка тротуарна, провід, труби, цемент, щебінь гранітний та інше) придбано згідно податкових накладних у квітні, травні, червні 2018 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 20.10.2018р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.01.2017р. №01/01/17-П) на загальну суму 242 742, 14 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ охоронна фірма (меблева фурнітура, авт. вимикачі, арматура, бетон придбання у липні, відро для сміття -34 шт, відсів, дюбеля, електроди, емаль, засіб догляду за паркетом, засіб догляду за терасною дошкою та інше) придбано згідно податкових накладних у липні, серпні, вересні 2018 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 03.01.2018р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.07.2014р. №01/07/2014) на загальну суму 479 559,03 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ Галеон (плита ламінована, плита перекриття, плитка тротуарна, прожектори для освітлювання 154 шт, профіль, раковини керамічні 55 шт, рідке мило, рукавиці, свердло, свічки воскові, сидіння для унітазу 55 шт, скатертини столові, теплоізоляція, труби, трійники, цегла , цемент, швелер, шурупи та інше) придбано згідно податкових накладних у жовтні, листопаді, грудні 2017 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 03.04.2018р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.07.2014р. №01/07/2014) на загальну суму 1 079 006,10 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ Галеон (арматура, блоки живлення, блоки віконні, гвинти, ДСП, електроди, ручки для дверей, світильники 2867 шт та інше) придбано згідно податкових накладних у січні, лютому, березні 2018 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 07.07.2018р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.07.2014р. №01/07/2014) на загальну суму 494 081,36 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ Галеон (меблева фурнітура, арматура, бруси, гвінти, кутники, емаль та інше) придбано згідно податкових накладних у квітні, травні, червні 2018 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 15.10.2018р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.07.2014р. №01/07/2014) на загальну суму 747 506, 28 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ Галеон (змішувальні крани, змішувачі для ванни та душу, кухні, кабель, пісок, плитка тротуарна, розетки, фарба, цемент, шланги для душу 264 шт, шпалери 752 рул та інше) придбано згідно податкових накладних у липні, серпні, вересні 2018 року;

- акт приймання передачі матеріалів від 27.12.2018р. (Договір оренди нерухомого майна від 01.07.2014р. №01/07/2014) на загальну суму 595 600, 80 грн між ПП-ФО ОСОБА_1 та ТОВ АКБ Галеон (арматура, бетон, ворота, емаль, ДСП, кабель, коліно, крани кулькові, муфти, пісок, сітка кладкова, труби, трійники, шланги, щебінь гранітний та інше) придбано згідно податкових накладних у жовтні, листопаді, грудні 2018 року.

Колегія суддів зазначає, що складені за результатами господарських операцій первинні документи повинні підтверджувати і розкривати суть, внутрішню сторону господарських операцій, їх справжність, економічну вигоду (виправданість, ризик) і ділову мету. В інакшому випадку, такі документи не можуть вважатися юридично значимими для цілей формування даних бухгалтерського та, відповідно, податкового обліку. Щоб так кваліфікувати природу господарських операцій, необхідно послатися на допустимі та належні докази, якими засвідчується стан (якість) таких операцій.

При оцінці податкових наслідків господарських операцій адміністративний суд не повинен обмежуватися встановленням лише формальних умов застосування платником податкових норм шляхом подання первинних документів, що за формою та змістом відповідають законодавчим вимогам, а з урахуванням доводів контролюючого органу має дослідити фактичні правовідносини учасників поставок, перевірити дійсний рух активів у процесі виконання операцій та встановити зв`язок складених первинних документів з реальною господарською діяльністю.

Дослідивши надані до матеріалів справи документи, а саме акти приймання-передачі матеріалів, суд зазначає про обґрунтованість сумнівів контролюючого органу щодо формування позивачкою показників податкової звітності на підставі вказаних документів, у тому числі факту їх достатності як доказів, що підтверджують спірні правовідносини.

Так, як правомірно вказав контролюючий орган у акті перевірки та у відзиві на позов, акти містять дату, найменування товарів, номер та дату податкової накладної, за якою було здійснення придбання, кількісні та вартісні показники та є невід`ємною частиною Договору оренди приміщення, утім, не містять загальної суми переданих матеріалів. Відповідно до податкових накладних, які зазначені у актах, матеріали придбані за декілька місяців до дати передачі, при цьому позивачкою не надано документів, які б підтверджували місце зберігання матеріалів до моменту передачі, зокрема, бетону, адже позивачка не має складських приміщень. Вказане позивачкою не спростовано.

Акти підтверджують передачу матеріалів, однак, документів, що підтверджують, яким чином були використані всі передані за актами приймання-передачі матеріали у господарській діяльності , зокрема, кошториси, калькуляції ремонтних робіт, відомості про трудові ресурси ні до суду першої ні до суду апеляційної інстанцій не надано.

Відповідач обґрунтовано наголошує на тому, що для виконання вищевказаних позивачкою робіт не доведено придбання таких матеріалів як костюми верстатників, костюми «труд», костюм модельний, рекламні матеріали паперові друковані, ножиці для трави, квіткова продукція, канцелярські набори, касові стрічки, папір офісний, лопати штикові, засоби для миття посуду, чищення унітазів, рушники паперові, серветки столові, скатертини столові, біти, тощо, адже основним видом діяльності орендарів позивачки є дiяльнiсть приватних охоронних служб.

Щодо витрат на закупівлю меблів, комп`ютерної, побутових та господарських товарів, позивачкою наведено як у запереченнях на акт, так і позовній заяві тотожні аргументи про те, що всі господарські товари та побутова хімія, яка була придбана у спірний період, прямо пов`язана з провадженням господарської діяльності ФОП ОСОБА_1 та здійснювалась на прохання Орендарів, які винаймають приміщення. Щодо закупівлі сантехнічного обладнання позивачка зазначає, що після проведення робіт з внутрішнього будівництва системи каналізації, які були здійсненні відповідно до робочого проєкту, в результаті цих обставин було постійне засмічення труб і дана система постійно виходила з ладу. З метою усунення зазначених вище обставин, необхідно привести у відповідність до системи «Біотал» внутрішню систему каналізації.

Так, відповідно до актів приймання передачі обладнання до договору №01/07/2014 від 01.07.2014 року від 27.04.2016 року, від 28.07.2016 року, від 28.10.2016 року, від 26.08.2017 року, 05.01.2018 року, від 05.01.2017 року, від 27.04.2018 року, передано столи комп`ютерні 3 шт, стільці для сидіння 16 шт, вішалки для одягу, дзеркала кімнатні 6 шт, столи обідні 13 шт, стіл письмовий 11 шт, частини меблів (уголів`я для ліжка, фасади для ящиків, дверці для меблів, ніжки для стола 20 шт), пенали з МДФ, модуль пам`яті, вішалки настінні, полиці навісні 35 шт, частини меблів 33 шт, ящики підвісні 29 шт, вішалки для одягу, стільці, тумби; акти приймання передачі обладнання до Договору №1/02-13 від 01.02.2013 року від 26.04.2016 року, від 28.10.2016 року, 28.07.2016 року, якими передається: стіл комп`ютерний 2 шт, стільці для сидіння 25 шт, пенал з МДФ 2 шт, частина меблів з дерева 17 шт, вішалки для одягу 54 шт, дзеркала 6 шт, кавові столи 2 шт, стіл обідній 13 шт, стіл письмовий 8 шт, частина меблів 4 шт., шафа підвісна 3 шт; акти приймання передачі обладнання до Договору №01/01/17-П року від 27.07.2017 року, від 26.10.2017 року, від 04.01.2018 року, від 27.04.2018 року, від 04.01.2017 року, від 28.07.2017 року, від 27.10.2017 року, від 04.01.2018 року, від 27.04.2018 року, якими передається: стілець 10 шт, мобільний телефон 10 шт, вішалки 73 шт, полиця навісна 57 шт, приставний стіл 8 шт, вішалки для одягу 31 шт, стільці 139 шт, тумба 6 шт, частина меблів 36 шт, ящик підвісний 17 шт, мобільний телефон 10 шт, модуль пам`яті 2 шт, полиця навісна, вішалки для одягу 119 шт, стільці 83 шт, тумба 9 шт; акт приймання передачі обладнання до Договору №01/05/18-А від 29.10.2018 року передано стіл 1 шт, тумба 1 шт.

Відповідно до листів ТОВ «АКБ охоронна фірма» від 02.01.2017р. та ТОВ «АКБ охоронна фірма Бріг» від 05.02.2013 Товариства просять забезпечити їх ПП-ФО ОСОБА_1 шампунями, рідким милом, гелем для душу, гелем для гоління, а також постійним знаходженням в туалетних кімнатах паперових рушників, паперу туалетного.

Однак, договорами оренди нерухомого майна в обов`язки Орендодавця не входить поліпшення умов оренди шляхом передання засобів гігієни, позивачкою вищевказане не спростовано, як і не доведено суду, що передання такого обладнання чи засобів гігієни орендарям може свідчити про правомірність віднесення сум, витрачених на такі товари, до складу витрат саме в правовідносинах надання в оренду нерухомого майна.

Позивачка наполягає на тому, що саме такі товари забезпечують належне функціонування охоронних фірм на їх запити.

Проте, у контексті правовідносин щодо надання нерухомого майна в оренду з зазначеними в договорах умовах такі аргументи позивачки є абсолютно неприйнятними, нормативно необґрунтованими та непідтвердженими доказами (договірними документами).

Також, позивачкою не обґрунтовано використання у господарської діяльності ПП-ФО ОСОБА_1 сантехнічного обладнання, переданого за актами приймання передачі матеріалів Товариствам у такій кількості (2016 рік - керамічні умивальники 6 шт, унітази керамічні 28 шт, 2017 рік змішувачі для раковин 130 шт, змішувальних кранів для душу та умивальників 164 шт, інсталяційні системи для унітазів 151 шт, раковини керамічні 55 шт, 2018 рік інсталяції для унітазу та біде 65 шт).

Тобто, вищезазначені документи не можуть свідчити про амортизаційні відрахування для цілей ПК України.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції правомірно погодився з висновками контролюючого органу про те, що позивачкою у період з 01.01.2016р по 31.12.2018р. протиправно віднесено до складу витрат ті витрати, які не є безпосередньо пов`язаними з отриманням доходу та документально не підтверджено їх використання у господарської діяльності на загальну суму 13 960 808,10 грн.

Щодо висновків відповідача про те, що позивачкою у ході проведення перевірки не надано первинні документи, які б підтверджували понесені витрати, відображені у податкових деклараціях про майновий стан і доходи на суму 1 132 900,15 грн, такі документи не додані і до заперечень на акт, колегія суддів зазначає наступне.

Під час дослідження доказів, наданих позивачкою до суду, не зазначено, що такі документи підтверджують витрати, відображені у податкових деклараціях про майновий стан і доходи на суму 1 132 900,15 грн, жодних усних чи письмових пояснень ні до суду першої ні до суду апеляційної інстанцій не надано.

Відповідно до п.198.5 ст.198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1ст. 189 Податкового Кодексу України із змінами та доповненнями, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі, якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відповідно до п.201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з п.201.7 ст.201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Законом №1621 підрозділ 10 розділу ХХ «Інші перехідні положення» Податкового кодексу доповнено п.16-1, яким запроваджено військовий збір. Згідно з п.1.1 цього пункту платниками збору є особи, визначені п. 162.1 ст. 162 ПКУ, а саме: фізичні особи резиденти (нерезиденти), які отримують доходи з джерела їх походження в Україні, та податкові агенти.

Об`єктом оподаткування збором є доходи у формі заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами; виграшу в державну та недержавну грошову лотерею, виграш гравця (учасника), отриманий від організатора азартної гри.

ПП-ФО ОСОБА_1 за 2016р., 2017р. та 2018р. нараховувався військовий збір у розмірі 1,5% від суми чистого оподатковуваного доходу. При проведені перевірки встановлено порушення п.16 1 (підрозділ 10) розділу ХХ Податкового кодексу України від 02.12.2010р. №2755, зі змінами та доповненнями, внесеними Законом України №1621, що призвело до заниження військового збору у сумі 226 405,63 грн, а саме: у 2016р. - 63 123,80 грн, у 2017р.- 82 096,80 грн, у 2018р. - 81185,03 грн за рахунок невірно визначеного чистого оподатковуваного доходу (об`єкту оподаткування).

Відповідно до п.185.1. ст.185 ПК України об`єктом оподаткування є операції платників податку постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю.

Згідно п. 187.1 а) ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань є постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше:

а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку-дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої-дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку;

б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

Згідно з п.188.1. ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

Позивачкою надано первинні документи (видаткові накладні, рахунки на оплату) щодо походження товару.

Однак, судом підтверджено правомірність висновків відповідача про те, що товар на суму 13 827 630,82 грн (без ПДВ) не використовувався у господарській діяльності позивачки, а тому позивачкою порушено п.198.5 г) ст.198 ПК України та включено до складу податкового кредиту, суму ПДВ 2 765 526,00 грн (за ціною придбання) по операціях, що не відносяться до господарської діяльності платника податків та відповідно не здійснено реєстрацію податкових накладних.

Перевіркою дотримання вимог законодавства щодо забезпечення зберігання первинних документів, звітності, інших документів, пов`язаних із обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством, а також документів, пов`язаних із виконанням вимог законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, відповідачем встановлено недотримання позивачкою на момент перевірки вимог п.16.1.12 п.16.1 ст.16, п.44.3 ст.44 Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-VI зі змінами та доповненнями, при цьому у ході судового розгляду позивачкою не спростовано такі висновки, у той час як надані до справи матеріали перевірки підтверджують такі висновки відповідача.

При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, необхідно враховувати, що відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У разі надання контролюючим органом доказів, які в сукупності з іншими доказами у справі свідчать про те, що документи, на підставі яких платник податків задекларував податковий кредит та сформував витрати, що враховуються при визначені об`єкта оподаткування, містять інформацію, що не відповідає дійсності, платник податків має спростовувати ці доводи. Наведене випливає зі змісту частини першої статті 77 КАС України, згідно з якою кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За такого правового регулювання, колегія суддів вважає, що спірні податкові повідомлення-рішення контролюючого органу базуються на правомірних висновках щодо порушення позивачкою податкового законодавства щодо помилкового віднесення до складу витрат сум, що не підтверджені, поза розумним сумнівом, належними документами та логічними поясненнями.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються виключно на доведеності належними та допустимими доказами дійсності виконання вищенаведених операцій, проте, вказані доводи жодним чином не спростовують висновків суду про те, що позивачкою у період з 01.01.2016 по 31.12.2018 протиправно віднесено до складу витрат ті витрати, які не є безпосередньо пов`язаними з отриманням доходу та документально не підтверджено їх використання саме у господарської діяльності на загальну суму 13 960 808,10 грн.

Щодо посилання апелянта на те, що попри факт наявності численної кількості документів, наявності спору про право, потреби в дослідженні кожного документу задля встановлення фактичних обставин справи, в тому числі в сумі придбаних будівельних матеріалів, офісного обладнання тощо, суд першої інстанції безпідставно залишив без задоволення клопотання про призначення судово-економічної експертизи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань (ч.2 ст.101 КАС України).

Відповідно до ч.1 ст.103 КАС України про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Таким чином, колегія суддів зазначає, що обов`язковою передумовою призначення в адміністративному процесі судової експертизи є необхідність з`ясування судом тих обставин, які потребують спеціальних знань, та в силу їх специфічного характеру не можуть бути з`ясовані судом на основі положень чинного законодавства, що може вплинути на правильне вирішення адміністративного спору по суті.

Аналіз викладених вище норм чинного законодавства України вказує, що судова експертиза повинна призначатися у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення даних, що входять до предмету доказування та у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань.

При цьому, не передбачено вирішення судовим експертом правових питань , вирішення яких віднесено до компетенції суду.

У поданому клопотанні про призначення судово-економічної експертизи позивачка зазначає, що при проведенні перевірки контролюючий орган не взяв до уваги всі необхідні документи господарського обліку діяльності ФОП ОСОБА_1 та допустив неправильне тлумачення приписів нормативних актів, що регламентують податкові зобов`язання ФОП ОСОБА_1 . Підставою для такого висновку є, зокрема, твердження контролюючого органу про відсутність доказів понесення позивачкою витрат, включення до складу витрат видатків, які не пов`язані з господарською діяльністю.

Колегія суддів зауважує, що поставлені у клопотанні про призначення судово-економічної експертизи питання, які на думку позивачки потребують експертного дослідження, стосуються оцінки дій та рішень контролюючого органу, що є повноваженням виключно суду, а не аналізом обставин, які потребують спеціальних знань.

Отже, зазначені позивачкою питання є правовими, їх вирішення не потребує спеціальних знань, такі відносяться до компетенції суду, а у матеріалах справи є наявні необхідні докази, пояснення та розрахунки, з яких можливо встановити спірні правовідносини.

За цим, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для призначення судово-економічної експертизи та правомірно протокольною ухвалою від 26.10.2023 року відмовив у задоволенні клопотання про призначення судово-економічної експертизи.

Також, колегія суддів, дослідивши зміст заявленого разом з апеляційною скаргою клопотання про призначення експертизи, зазначає, що позивачем не наведено достатніх аргументів необхідності застосування спеціальних знань під час надання оцінки висновкам акту перевірки , за результатами якого прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення .

Підстави , наведені позивачем в обґрунтування клопотання про призначення експертизи, яке заявлено в суді апеляційної інстанції, є тотожними підставам, викладеним в клопотанні , заявленому у суді першої інстанції.

Так, головними завданнями дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності є: установлення документальної обґрунтованості розміру нестачі або надлишків товарно-матеріальних цінностей і грошових коштів, періоду і місця їх утворення; установлення документальної обґрунтованості оформлення операцій з одержання, зберігання, виготовлення, реалізації товарно-матеріальних цінностей, в тому числі грошових, основних засобів, надання послуг; установлення документальної обґрунтованості відображення в обліку грошових коштів, цінних паперів; установлення документальної обґрунтованості відображення в обліку операцій з нарахування та виплати заробітної плати, інших виплат; установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку валового доходу та валових витрат за фінансово-господарськими операціями, що підлягають оподаткуванню податком на прибуток; установлення відповідності чинному законодавству відображення в податковому обліку податкових зобов`язань та податкового кредиту з податку на додану вартість; установлення недоліків в організації бухгалтерського обліку контролю, які сприяли або могли сприяти завданню матеріальної збитків або перешкоджали її своєчасному виявленню.

Таким чином, до завдань судово-економічної експертизи не відноситься питання документального підтвердження результатів перевірок контролюючих органів та у межах цих правовідносин відсутні обставини, з`ясування яких потребує спеціальних знань.

Предметом дослідження в даній справі є дії , які відображені в бухгалтерському обліку, що не може бути предметом судово-економічної експертизи, тому відсутні підстави для призначення судової економічної експертизи у цій справі та клопотання позивача задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що спірні рішення податкового органу відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України, є правомірними та обґрунтованими, тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог .

Інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними і трактуванні їх на власний розсуд.

Отже, доводи апеляційної скарги є безпідставними, спростовуються наведеним вище та не впливають на правомірність висновків суду першої інстанції, зміст апеляційної скарги містить виключно суб`єктивне бачення позивачем обставин справи, які розглянуто судом першої інстанції та надано належну правову оцінку, відтак підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції відсутні.

Відповідно до Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи те, що рішення суду прийняте з дотриманням норм матеріального та процесуального права, колегія суддів не виявила підстав для його скасування.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2024 по справі № 520/25735/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.М. Ральченко І.С. Чалий
Повний текст постанови складено 12.09.2024 року