Справа № 480/7322/23
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: О.А. Прилипчук
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 р. Справа № 480/7322/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Катунова В.В.,

Суддів: Подобайло З.Г. , Чалого І.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.05.2024, АДРЕСА_1 по справі № 480/7322/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі- відповідач, ВЧ НОМЕР_1 ), в якій просив:

1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 30 000 гривень за квітень 2022 року, березень, квітень та травень 2023 року пропорційно в розрахунку на місяць;

2. Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на період дії воєнного стану, передбачену п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 30 000 гривень за квітень 2022 року , березень, квітень та травень 2023 року пропорційно в розрахунку на місяць.

3. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно п. 1 положення постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн за лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2022 року та за січень, лютий, березень, квітень та травень 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів;

4. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. за лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень, жовтень та листопад 2022 року та за січень, лютий, березень, квітень та травень 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України. Позивач вважає, відповідачем всупереч п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану додаткова винагорода була нарахована не у повному обсязі, у зв`язку із чим, в його інтересах до відповідача було подано адвокатський запит. Відповідач у листі від 17.06.2023 року зазначив, що позивачу було виплачено суму додаткової грошової винагороди до 30 000 та до 100 000 грн. відповідно постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 та наказу Міністерства внутрішніх справ України від 26.01.2023 року № 37 Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України.

Вказує, що відповідно п. 12 Наказу МВС від 15.03.2018 № 200 Про затвердження Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні військовослужбовцям Національної гвардії України та іншим особам, виплата грошового забезпечення військовослужбовцям за поточний місяць здійснюється щомісяця до 20 числа. Із довідки про грошове забезпечення вбачається, що позивачу за квітень 2022 року, березень, квітень та травень 2023 року не було виплачено додаткову грошову винагороду у розмірі до 30 000 грн.

Також, із наданих до відповіді витягів із наказів, вбачається що позивач приймав участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони у лютому, березні, квітні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2022 року, січні, лютому, березні, квітні та травні 2023 року.

Тому підставою для звернення позивача до суду з даним позовом стала невиплата йому додаткової грошової винагороди у розмірі до 30 000 грн. за квітень 2022 року, березень, квітень та травень 2023 року, а також, невиплата додаткової грошової винагороди із розрахунку до 100 000 грн у лютому, березні, квітні, липні, серпні, вересні, жовтні, листопаді 2022 року, січні, лютому, березні, квітні та травні 2023 року.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн за липень 2022 року, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022 , листопад 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів та за січень 2023, лютий 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, під час виконання бойових завдань згідно наказів командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 15.01.2023 №17 та від 03.02.2023 №37.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду відповідно п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн за липень 2022 року, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022 року, листопад 2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів та за січень 2023, лютий 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, під час виконання бойових завдань згідно наказів командира Військової частини Національної гвардії України 3022 від 15.01.2023 №17 та від 03.02.2023 №37.

У задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Відповідач, не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що у липні та листопаді 2022 року позивач здійснював охорону військового підрозділу іншої частини, вів демонстративні дії. На думку відповідача ці завдання не відносяться до безпосередньої участі в бойових діях, а тому за їх виконання не передбачена додаткова виплата у розмірі до 100000 грн. Особовий склад частини протягом липня та листопада 2022 року безпосередньо бойові дії не вів, жодних зіткнень з противником, підрозділом у складі якого перебував би позивач не було, тому підстав для виплати збільшеної додаткової винагороди у розмірі 100000 грн., оскільки охорона іншого підрозділу та демонстраційні дії жодним чином не підпадають під вимоги Порядку підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій, затвердженого наказом командувача Національною гвардією України від 29.03.2022 №89 "Про окремі питання виплат військовослужбовцям Національної гвардії України".

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) суд апеляційної інстанції розглядає справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що наказом командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) № 2263 від 29.12.2020 старшого сержанта ОСОБА_1 визнано таким, що приступив до виконання обов`язків з 29.12.2020 (а.с. 11 звор.бік).

Позивач вважає, що під час проходження служби йому додаткову грошову винагороду у розмірі до 30 000 грн. за квітень 2022 року, березень, квітень та травень 2023 року, а також додаткову грошову винагороду із розрахунку до 100 000 грн. за лютий, березень, квітень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2022 року, за січень, лютий, березень, квітень та травень 2023 року виплачено не в повному обсязі, в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позивач має право на отримання спірної додаткової винагороди у збільшеному розмірі, визначеному Постановою № 168 у розмірі до 100 000 грн за липень 2022 року, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022 року, листопад 2022 та за січень 2023, лютий 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Виходячи з положень вказаної норми законодавства, колегія суддів переглядає рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи у цій частині, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.5 ст.17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

У Рішенні від 06 квітня 2022 року №1-р(II)/2022 Конституційний Суд України зазначив, що частину п`яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження механізмів забезпечення їх державної підтримки" (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини); а також, що з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлені законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності (частина друга статті 17 Основного Закону України).

Так, відповідно до ч.1 ст.1 Закону України Про Національну гвардію України визначено, що Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій.

Також, ч.2 ст.1 Закону України Про Національну гвардію України визначено, що Національна гвардія України бере участь відповідно до закону у взаємодії зі Збройними Силами України у відсічі збройній агресії проти України та ліквідації збройного конфлікту шляхом ведення воєнних (бойових) дій, а також у виконанні завдань територіальної оборони.

Статтею 21 Закону України Про Національну гвардію України передбачено, що держава забезпечує соціальний і правовий захист військовослужбовців, членів їхніх сімей, працівників, резервістів Національної гвардії України, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали особами з інвалідністю під час проходження військової служби (виконання обов`язків служби у військовому резерві) або постраждали в полоні у ході бойових дій (війни), в умовах правового режиму надзвичайного стану, під час проходження військової служби за межами України в порядку військового співробітництва або під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки.

Військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", цього Закону, інших актів законодавства.

Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно зі ст.1 Закон 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.

За змістом ст.9 ч.1-4 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Так, п.1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб та якій неодноразово продовжувався та діє до цього часу.

Пунктом 4 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України невідкладно, зокрема, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №69/2022 Про загальну мобілізацію у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Пунктом 6 цього Указу визначено Кабінету Міністрів України, забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (тут - зі змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 7 березня 2022 року № 271, від 22 березня 2022 року № 350, від 1 квітня 2022 року № 400) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Таким чином, додаткова винагорода відповідно до висновків Верховного Суду у зразковій справі №640/13029/22, яка передбачена Постановою № 168, встановлена на період дії воєнного стану, є новим та особливим видом у системі грошового забезпечення, зокрема військовослужбовцям, виплата якої, з одного боку, має регулярний щомісячний характер, а, з іншого, - обмежена строком дії воєнного стану в Україні. Правова природа такої виплати невід`ємно пов`язана із особливим характером служби, із здійсненням спеціальних повноважень, які змістовно випливають із статусу військовослужбовця та передбачені законом і мають компенсаційну мету, - часткова відплата за особливості несення служби в умовах війни.

Кабінет Міністрів України постановою від 7 липня 2022 року № 793 Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 (яка набрала чинності 19 липня 2022 року та, за пунктом 2 цієї постанови, та застосовується з 24 лютого 2022 року) затвердив низку змін до Постанови № 168, зокрема у пункті 1 в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінив словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць; крім того, Постанова № 168 доповнена пунктом 2-1 такого змісту: Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Згідно наведених норм керівниками відповідних міністерств та державних органів визначаються порядок і умови виплати додаткової винагороди у розмірі 100000 грн на місяць в розрахунку пропорційно часу участі військовослужбовців у бойових діях або які забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби).

Відповідно до статті 1 Закону України від 6 грудня 1991 року № 1932-ХІІ Про оборону України (далі - Закон № 1932-ХІІ; тут - в редакції, викладеній згідно із Законом України від 16 липня 2021 року № 1702-ІХ) бойові дії - форма застосування з`єднань, військових частин, підрозділів (інших сил і засобів) Збройних Сил України, інших складових сил оборони для вирішення бойових (спеціальних) завдань в операціях або самостійно під час відсічі збройної агресії проти України або ліквідації (нейтралізації) збройного конфлікту, виконання інших завдань із застосуванням будь-яких видів зброї (озброєння); район воєнних (бойових) дій - визначена рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України частина сухопутної території України, повітряного або/та водного простору, на якій впродовж певного часу ведуться або/та можуть вестися воєнні (бойові) дії.

На виконання Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 Про введення воєнного стану в Україні і № 69 Про загальну мобілізацію та Постанови № 168 командувач Національної гвардії України Наказом № 89 від 29 березня 2022 року затвердив: Інструкцію з виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (Інструкція № 89); Порядок підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (Порядок № 89).

Також, Міністерством внутрішніх справ України був прийнятий наказ від 18.08.2022 року № 504, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12.09.2022 року за № 1037/38373 Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (надалі по тексту-Порядок №504). Зазначений наказ був скасований на підставі Наказу Міністерства внутрішніх справ № 602 від 21.09.2022.

У подальшому, наказом МВС від 26.01.2023 № 37 затверджено Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 р. за № 194/39250 (надалі по текст- Порядок №37).

З приводу Інструкції та Порядку, які затверджені наказом командувача Національної гвардії України від 29 березня 2022 року № 89, Верховний Суд у постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 зазначив, що наказ командувача Національної гвардії України від 29 березня 2022 року № 89 (як і затверджені ним нормативні акти) не був опублікований, зате, як написано в цьому наказі, мав бути оголошений особовому складу Національної гвардії України в частині, що його стосується. Колегія суддів звернула увагу, що Наказ № 89 виданий до того, як була ухвалена Постанова № 793, а редакція пункту 1 (абзац другий) Постанови № 168 (на дату видання Наказу № 89) передбачала, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Після того, як набрала чинність Постанова № 793, якою, Постанова №168 була доповнена пунктом 2-1, умови виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану, відтак, мали бути визначені відповідним міністерством і такі спроби - протягом спірного в цій справі періоду - були.

На виконання пункту 2-1 Постанови № 168 та з метою визначення порядку та умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України на період дії воєнного стану Міністерство внутрішніх справ України видало наказ від 18 серпня 2022 року № 504 Про затвердження Порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (Наказ/Порядок № 504).

Відповідно до пункту 3 зазначеного наказу, він (наказ) набирає чинності з дня його офіційного опублікування.

На основі інформації щодо публікації Наказу № 504, яка є на веб-сайті Верховної Ради України, цей Наказ, відповідно і затверджений ним Порядок, опубліковані 21 жовтня 2022 року. Водночас, 21 жовтня 2022 року набрав чинності також наказ Міністерства внутрішніх справ України від 21 вересня 2022 року № 602 Про скасування наказу Міністерства внутрішніх справ України від 18 серпня 2022 року № 504.

З уваги на наведене колегія суддів Верховного Суду в постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 дійшла висновку, що Порядок № 504 фактично не набрав чинності, тому не має підстав для того, щоб застосовувати цей нормативний акт до спірних правовідносин. Поза тим, Наказ № 89 (до якого згодом вносилися також зміни, зокрема згідно з наказом командувача від 19 грудня 2022 року № 481 щодо впорядкування виплати додаткової винагороди) залишається чинний і щонайменше протягом спірного періоду регулював ті питання, які необхідні для належного виконання пункту 1 Постанови № 168.

Аналізуючи написані вище положення пункту 2-1 Постанови № 168 у зіставленні з Наказом № 89 через призму того, чи правомірним (дозволеним, правним, легітимним) є застосування положень Інструкції № 89 та Порядку № 89 для визначення/підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (як умови для виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, у розмірі до 100000,00 грн) колегія суддів Верховного Суду в постанові від 22.11.2023 у справі №520/690/23 дійшла висновку, що це застосування має як юридичне підґрунтя, так і раціональне пояснення. Командувач Національної гвардії України відповідальний за очолюване ним військове формування і Наказ № 89, який він видав в умовах дії воєнного стану на виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 і № 69 та Постанови № 168, має правну основу.

Отже, враховуючи зазначена, колегія суддів констатує, з 29 березня 2022 року для визначення/підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів підлягають застосуванню норми Інструкції № 89 та Порядку № 89, а з 01.02.2023 норми Порядку №37.

Так, відповідно до п.1 Порядку №89, під терміном безпосередня участь військовослужбовця Національної гвардії України в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених заходів (далі бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

- бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії в районах ведення воєнних (бойових) дій, що визначаються Головнокомандувачем Збройних Сил України;

- бойових (спеціальних) завдань, згідно з бойовими розпорядженнями із всебічного забезпечення військових частин (підрозділів), в районі ведення воєнних (бойових) дій;

- завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях України;

- бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (в т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

- бойових завдань із знешкодження (знищення) незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), диверсійно-розвідувальних сил та інших збройних формувань агресора (в т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

- виконання завдань підрозділами артилерії з вогневого ураження противника;

- виконання завдань підрозділами протиповітряної оборони з ураження повітряних;

- здійснення польотів у районі ведення воєнних дій;

- ведення повітряного бою;

- здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (в т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

- виконання групами розмінування завдань з розмінування або робіт з улаштування, нарощування, утримання інженерних загороджень на визначених об`єктах, рубежах, районах та позиціях.

Пунктом 2 Порядку №89 визначено, що для документального підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях або заходах використовуються такі документи:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або книга служби нарядів та подій, що відбувалися, або постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку тощо), на який було здійснено збройний напад або довідка командира військової частини про підтвердження безпосередньої участі відряджених (прикомандированих) військовослужбовців у бойових діях або заходах;

рапорт (донесення) командира підрозділу про у бойових діях або заходах під час безпосереднього перебування в районах ведення воєнних (бойових) дій (виконання бойових або спеціальних завдань). До рапорту долучаються список особового складу (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих (прикомандированих) підрозділів, військовослужбовців), які брали участь у бойових діях або заходах, із зазначенням військового звання, прізвища, ім`я та по батькові, періодів участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

Крім того, можуть використовуватись такі документи:

витяг з наказу (бойового розпорядження) командувача Національної гвардії України, штабу оперативного (оперативно тактичного) угрупування в смузі відповідальності, начальника територіального управління, командира військової частини на виконання завдання з розмінування, у якому зазначається місце, час та поіменно особовий склад, який залучається до складу групи розмінування (знищення);

акт (витяг з формуляру загороджень) виконаних робіт з улаштування, нарощування, утримання інженерних загороджень на визначених об`єктах, рубежах, районах та позиціях;

інші документи, які можуть підтверджувати безпосередню участь у бойових діях та заходах.

Також, як зазначалося судом вище, з 01.02.2023 спірні правовідносини були врегульовані наказом МВС від 26.01.2023 № 37, яким було затверджено Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України. зареєстрований в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 р. за № 194/39250 (надалі по текст- Порядок №37).

Підпунктом 3 пункту 1 Порядку №37 передбачено, що у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Відповідно до п.3 Порядку №37, до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належить виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань із усебічного забезпечення військових частин (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовими розпорядженнями в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником (взаємного вогневого контакту);

3) завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових завдань з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням;

8) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

9) бойових завдань з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) артилерії.

Пунктом 4 Порядку №37 визначено, що документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або книга служби нарядів та подій, що відбувалися, або постова відомість під час охорони об`єкта (блокпоста, базового табору, складу ракетно-артилерійського озброєння, польового парку), на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), періодів (кількості днів) участі військовослужбовця в бойових діях або заходах.

Таким чином, з усього наведеного вище можна зробити наступні висновки:

- додаткова винагорода підвищена до 100 000 (ста тисяч) гривень виплачується військовослужбовцям при особистому виконанні ними певних бойових завдань, які визначені чинним законодавством як бойові дії;

- чітке визначення бойових дій в чинному законодавстві відсутнє, але зміст цього визначення можна з`ясувати на підставі наказу командувача Національною гвардією України від 29.03.2022 року № 89 Про окремі питання виплат військовослужбовцям Національної гвардії України та наказу Міністерства внутрішніх справ України від від 26.01.2023 № 37;

- для безпосередньої участі в бойових діях та/або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії військовослужбовцю недостатньо проходити службу у військовій частині, військовослужбовці якої приймають безпосередню участь в бойових діях, для цього необхідно особисто приймати участь в виконанні певних бойових завдань.

Аналізуючи зміст наведених норм законодавства, суд приходить висновку, що розмір виплати додаткової винагороди до 100 000 грн. залежить від кількості часу участі у таких діях та заходах.

З матеріалів справи судовим розглядом встановлено, що 04.07.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №185, п.8.2 якого визначено вважати головного сержанта ОСОБА_1 , старшого контролера (снайпера) групи вогневої підтримки взводу спеціального призначення таким, що вибув для ведення бойових дій в смузі оборони 2 полку Національної гвардії України 04.07.2022 (а.с.13).

08.07.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №189, п.6.1 якого визначено вважати таким, що прибув після ведення бойових дій в смузі оборони 2 полку Національної гвардії України 08.07.2022 головного сержанта ОСОБА_1 , старшого контролера (снайпера) групи вогневої підтримки взводу спеціального призначення (а.с.13 звор. бік).

10.07.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №191, п.6.1 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій в смузі оборони 2 полку Національної гвардії України з 10.07.2022 (а.с.14).

13.07.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №196, п.8.2 якого визначено, що позивач прибув після ведення бойових дій в смузі оборони 2 полку Національної гвардії України з 13.07.2022 (а.с.14 звор. бік).

16.07.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №199, п.9.2 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій в смузі оборони 2 полку Національної гвардії України з 17.07.2022 (а.с.15).

22.07.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №206, п.8.3 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій в смузі оборони 2 полку Національної гвардії України з 23 по 26.07.2022 (а.с.15 звор. бік).

30.07.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №213, п.7.1 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 29.07.2022 по 01.08.2022 (а.с.16).

04.08.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №218, п.10.1 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 04.08.2022 по 07.08.2022 (а.с.16 звор.бік).

11.08.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №225, п.10.1 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 04.08.2022 по 07.08.2022 (а.с.17).

16.08.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №230, п.16.2 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 16.08.2022 по 19.08.2022 (а.с.17 звор. бік).

22.08.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №236, п.9.2 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу оборони 2 полку Національної гвардії України з 22.08.2022 по 25.08.2022 (а.с.18).

28.08.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №242, п.7.3 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 28.08.2022 по 31.08.2022(а.с.18 звор. бік).

03.09.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №248, п.11.3 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 03.09.2022 по 06.09.2022 (а.с.19).

09.09.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №254, п.15.6 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 09.09.2022 по 12.09.2022 (а.с.19 звор. бік).

15.09.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №262, п.12.3 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 15.09.2022 по 18.09.2022 (а.с.20).

27.09.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №278, п.10.2 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 27.09.2022 по 30.09.2022 (а.с.20 звор. бік).

15.10.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №296, п.9.5 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 15.10.2022 по 18.10.2022 (а.с.20).

21.10.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №302, п.11.6 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 21.10.2022 по 24.10.2022 (а.с.21 звор. бік).

27.10.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №308, п.9.5 якого визначено, що позивач вибув для ведення бойових дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 27.10.2022 по 30.10.2022 (а.с.22).

22.11.2022 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №336, п.10.3 якого визначено, що позивач вибув для ведення демонстраційних дій відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 22.11.2022 по 23.11.2022 (а.с.22 звор. бік).

Аналізуючи зміст наказів від 04.07.2022 №185, від 08.07.2022 №189, від 10.07.2022 №191, від 13.07.2022 №196, від 16.07.2022 №199, від 23.07.2022 №206, від 30.07.2022 №213, від 04.08.2022 №218, від 11.08.22 №225, від 16.08.2022 №230, від 22.08.2022 №236, від 28.08.2022 №242, від 03.09.2022 №248, від 09.09.2022 №254, від 15.09.2022 №262, від 27.09.2022 №278, від 15.10.2022 №296, від 21.10.2022 №302, від 27.10.2022 №308, від 22.11.2022, суд приходить висновку, що позивач з липня 2022 по листопад 2022 року приймав участь у бойових діях у періодах зазначених у наказах.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, питання виплати додаткової грошової винагороди залежить від визначення відповідними командирами факту безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях. Зазначене визначення повинно бути відповідним чином оформлено належними документами: рапортами командира підрозділу, журналом бойових дій, бойовим наказом (бойовим розпорядженням).

Ніким іншим, окрім командування відповідної військової частини, питання безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, підтверджено бути не може. По цій справі судом встановлено, що перелічені накази командира ВЧ3022 містять формулювання щодо направлення позивача саме для участі у бойових діях.

При цьому, відповідно до п.2 Порядку №89 бойовий наказ (бойове розпорядження) є документальним підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців Національної гвардії України у бойових діях або заходах.

Також, колегія суддів наголошує, що відповідач в апеляційній скарзі не спростовує належними та допустимими доказами відомостей зазначених ним самим же у наведених наказах.

Посилання відповідача на те, що позивач не приймав участь саме в тих діях, за участь у яких передбачена спірна винагорода, колегія суддів вважає необґрунтованим, оскільки саме керівник відповідача підписав вказані накази, визначивши участь позивача в бойових діях, жодних приміток або посилань на те, що вказані бойові дії мали інший характер, ніж ті, що визначені у постанові КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168, керівник відповідача не зазначив.

Крім того, навіть враховуючи прийняття вказаних наказів, відповідачем не вживались жодні дії щодо надання будь яких пояснень та доказів того, що позивач, відповідно до вище вказаних наказів, приймав участь у бойових діях, які, за своєю суттю, є відмінними (як вважає відповідач) від тих, що зазначені у постанові КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інтенції про те, що позивач має право на додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у збільшеному розмірі до 100 000 грн за періоди участі позивача у бойових діях визначених вище вказаними наказами, починаючи з липня 2022 року по листопад 2022.

Відповідно до довідки №149 про розміри та складові грошового забезпечення позивача за спірний період, складеної відповідачем та підписаної командиром відповідача, судом встановлено, що у спірному періоді з липня по листопад 2022 позивачу не нараховувалася та не виплачувалася додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у збільшеному розмірі до 100 000 грн (а.с.63). Жодних інших доказів на вимогу суду відповідач не надав щодо вказаної позовної вимоги. Матеріали справи не містять доказів нарахування та виплати відповідачем збільшеної додаткової грошової винагороди позивачу у відповідності до вище вказаних наказів.

Таким чином, колегія суддів приходить висновку, що відповідачем у зазначені періоди протиправно не було нараховано та виплачено позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану у розмірі до 100 000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Крім того, судом встановлено, що 15.01.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №17, п.6.5 якого визначено, що позивач вибув для виконання бойових завдань відповідно до бойового наказу 2-го полку Національної гвардії України з 15.00 14.01.2023 до 9.00 21.01.2023, підстава бойовий наказ від 14.01.2023 №2 дск (а.с.23).

Відповідно до витягу з бойового наказу від 14.01.2023 позивачу наказано: в період з 14.01.2023 по 21.01.2023 включно діяти спільно з вогневою групою….відповідно до завдань визначених старшим начальником (а.с.165 звор.бік).

03.02.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №37, п.4.6 якого визначено, що позивач вибув для виконання бойових завдань відповідно до бойового наказу 2 - го полку Національної гвардії України з 09.00 03.02.2023 до 10.02.2023, підстава бойовий наказ від 02.02.2023 №6 дск (а.с.23 звор. бік).

Відповідно до витягу з бойового наказу від 02.02.2023 розвідувальній групі 2 полку НГУ у складі…. Військовослужбовців взводу спеціального призначення, а саме позивача…. Виконувати завдання розвідки ….. методом: спостереження, патрулювання та використанням БпЛА (а.с. 163 звор.бік).

14.03.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №81, п.3.3 якого визначено, що позивач вибув для виконання бойових завдань відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 08.00 14.03.2023 до 08.00 17.03.2023, підстава бойовий наказ від 14.10.2022 №273 дск (а.с.24).

Відповідно до витягу з бойового наказу від 14.10.2022 з метою підвищення ефективності боротьби з (дронами-камікадзе) типу (Shahed-136) та інших ударних БпЛА та недопущення їх застосування по об`єктам критичної інфраструктури, енергетичної промисловості командиру взводу спеціального призначення 2 Полку НГУ: своїм рішенням призначити мобільно-вогневу групу у складі…. Військовослужбовців (далі-МВГ) за рахунок наявних сил та засобів (а.с.161).

23.03.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №91, п.6.7 якого визначено, що позивач вибув для виконання бойових завдань відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 08.00 23.03.2023 до 23.00 26.03.2023, підстава бойовий наказ від 14.10.2022 №273 дск (а.с.24 звор.бік).

Відповідно до витягу з бойового наказу від 14.10.2022 з метою підвищення ефективності боротьби з (дронами-камікадзе) типу (Shahed-136) та інших ударних БпЛА та недопущення їх застосування по об`єктам критичної інфраструктури, енергетичної промисловості командиру взводу спеціального призначення 2 Полку НГУ: своїм рішенням призначити мобільно-вогневу групу у складі…. Військовослужбовців (далі-МВГ) за рахунок наявних сил та засобів (а.с.161).

29.03.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №100, п.4.4 якого визначено, що позивач вибув для виконання бойових завдань відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 08.00 29.03.2023 до 08.00 01.04.2023, підстава бойовий наказ від 14.10.2022 №273 дск (а.с.25).

Відповідно до витягу з бойового наказу від 14.10.2022 з метою підвищення ефективності боротьби з (дронами-камікадзе) типу (Shahed-136) та інших ударних БпЛА та недопущення їх застосування по об`єктам критичної інфраструктури, енергетичної промисловості командиру взводу спеціального призначення 2 Полку НГУ: своїм рішенням призначити мобільно-вогневу групу у складі…. Військовослужбовців (далі-МВГ) за рахунок наявних сил та засобів (а.с.161).

04.04.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №108, п.4.8 якого визначено, що позивач вибув для виконання бойових завдань відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 08.00 04.04.2023 до 08.00 07.04.2023, підстава бойовий наказ від 14.10.2022 №273 дск (а.с.25 звор.бік).

Відповідно до витягу з бойового наказу від 14.10.2022 з метою підвищення ефективності боротьби з (дронами-камікадзе) типу (Shahed-136) та інших ударних БпЛА та недопущення їх застосування по об`єктам критичної інфраструктури, енергетичної промисловості командиру взводу спеціального призначення 2 Полку НГУ: своїм рішенням призначити мобільно-вогневу групу у складі…. Військовослужбовців (далі-МВГ) за рахунок наявних сил та засобів (а.с.161).

15.04.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №120, п.6.6 якого визначено, що позивач вибув для виконання бойових завдань відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 06.00 15.04.2023 до 18.00 23.04.2023, підстава бойовий наказ від 14.04.2023 №54 дск (а.с.26).

Відповідно до витягу з бойового наказу від 14.04.2023: командиру вСпП з метою проведення режимно обмежувальних заходів призначити особовий склад для виконання завдань на тимчасових блокпостах: пд.щкол. Велика Доч….: головного сержанта ОСОБА_1 (а.с. 166).

26.04.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №134, п.9.9 якого визначено, що позивач вибув для виконання бойових завдань відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 10.00 26.04.2023 до 08.00 27.04.2023, підстава бойовий наказ від 26.04.2023 №55 дск (а.с.26 зворотній бік).

Відповідно до витягу з бойового наказу від 26.04.2023: командиру взводу спеціального призначення 2 полку НГУ у складі…. військовослужбовців: головного сержанта ОСОБА_1 …з …26.04.2023 бути у готовності до проведення заходів у визначеному районі … (а.с. 164 звор.бік).

03.05.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №141, п.6.7 якого визначено, що позивач вибув для виконання бойових завдань відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 18.00 03.05.2023 до 19.30 04.05.2023, підстава бойовий наказ від 01.05.2023 №62 дск (а.с.27).

Відповідно до витягу з бойового наказу від 01.05.2023: розвідувальній групі 2 полку НГУ у складі …військовослужбовців взводу спеціального призначення, а саме головного сержанта ОСОБА_1 виконувати завдання розвідки…методом: спостереження, патрулювання та з використанням БПЛА (а.с.163 звор.бік).

16.05.2023 командиром Військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ №154, п.6.8 якого визначено, що позивач вибув для виконання бойових завдань відповідно до бойового наказу 2 полку Національної гвардії України з 06.00 16.05.2023 до окремого розпорядження, підстава бойовий наказ від 15.05.2023 №73 дск (а.с.27 зворотній бік).

Відповідно до витягу з бойового наказу від 15.05.2023: командиру вСпП з метою проведення режимно обмежувальних заходів призначити особовий склад для виконання завдань на тимчасових блокпостах: пд.щкол. Велика Доч….: головного сержанта ОСОБА_1 (а.с. 165).

Також, на вимогу суду першої інстанції відповідачем було надано витяги з Журналу бойових дій №299 дск, якими підтверджується бойові дії під час виконання бойових завдань: за 14.01.2023 згідно бойового наказу від 14.01.2023 №2 дск; за 03.02.2023 згідно бойового наказу від 02.02.2023 №6-дск.

Отже, з перелічених вище документів у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком, що за спірний період січень травень 2023 підтверджується безпосередня участь позивача у бойових діях та відповідних заходах під час виконання бойових завдань згідно наказів командира ВЧ НОМЕР_1 :

- від 15.01.2023 №17 на підставі бойового наказу від 14.01.2023 №2 дск, журнал бойових дій за 14.01.2023 (а.с. 23, 165 звор.бік, 174 звор.бік);

- від 03.02.2023 №37 на підставі бойового наказу від 02.02.2023 №6 дск, журнал бойових дій за 03.02.2023 (а.с. 23 звор. бік, 163 звор. бік, 175).

Таким чином, колегія суддів доходить висновку, що відповідачем у зазначені періоди протиправно не було нараховано та виплачено позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у збільшеному розмірі до 100 000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях під час виконання бойових завдань згідно наказів від 15.01.2023 №17 та від 03.02.2023 №37.

Посилання відповідача на те, що починаючи з 01 січня 2023 року згідно з наказами головнокомандувача Сумська область до районів ведення бойових дій не входить, не спростовують висновків суду про те, що у січні - травні 2023 року позивач брав участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів відповідно до наказів командира В/ч НОМЕР_1 , що відповідачем не спростовано.

З урахуванням наведеного висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови № 168 у розмірі до 100 000 грн за липень 2022 року, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022 , листопад 2022 року та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду відповідно п. 1 постанови КМУ від 28 лютого 2022 р. № 168 у розмірі до 100 000 грн за липень 2022 року, серпень 2022, вересень 2022, жовтень 2022 року, листопад 2022 пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів та за січень 2023, лютий 2023 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, під час виконання бойових завдань згідно наказів командира Військової частини Національної гвардії України 3022 від 15.01.2023 №17 та від 03.02.2023 №37.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків, якими мотивоване рішення суду першої інстанції, та не дають підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими, а застосування судом норм матеріального права неправильним.

Згідно з ч. 1 та ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення із додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З урахуванням приписів статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 139, 242, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 09.05.2024 по справі № 480/7322/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя-доповідач В.В. Катунов
Судді З.Г. Подобайло І.С. Чалий