Справа № 564/2129/24
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2129/24

Рядок статзвіту № 140

12 вересня 2024 року м.Костопіль

Костопільський районний суд Рівненської області в складі головуючої судді Грипіч Л.А.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, в якому просив суд скасувати постанову поліцейського Вараського РВП ГУНП в Рівненській області від 18.05.2024 серія ЕНА №2177245 по справі про адміністративне правопорушення згідно якої позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 гривень, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

В обґрунтування позову зазначає, що відповідно до постанови поліцейського Вараського РВП ГУНП в Рівненській області від 18.05.2024 серія ЕНА №2177245 по справі про адміністративне правопорушення позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, але вважає дану постанову незаконною, такою, що не відповідає вимогам Кодексу України про адміністративні правопорушення, ухвалену за відсутності доказів, а тому вона підлягає скасуванню враховуючи наступне. Заперечує факт вчинення ним 18.05.2024 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказує, що частина друга статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху. Натомість, 18.05.2024 у місті Вараш позивач такого порушення не вчиняв, транспортним засобам, які рухались по головній дорозі в момент коли він рухався по другорядній перевагу у русі надавав. Також вказує, що до оскаржуваної постанови поліцейським не долучено доказів, що свідчили б про вчинення ним адміністративного правопорушення. Вважає постанову незаконною та винесеною з порушенням адміністративно-процесуального законодавства, а тому, вона підлягає скасуванню. Також вважає, що оскаржуваним рішенням суб`єкта владних повноважень порушено його інтереси, оскільки він у даному випадку незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності та змушений витратити власні кошти на оплату штрафу.

Просить скасувати постанову.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 26.07.2024 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі, вирішено проводити розгляд без повідомлення сторін та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов відповідно до вимог ст.162, 175 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідач, Головне управління національної поліції в Рівненській області, правом на подання відзиву на позов не скористався.

Клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило, тому відповідно до ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, оцінивши подані докази, дослідивши наявні матеріали справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що 18 травня 2024 року інспектором Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, капітаном поліції Чучман Павлом Вікторовичем винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2177245 відносно ОСОБА_1 , якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн.

Згідно вказаної постанови 18.05.2024 о 12:36 год. в м.Вараш, по вул.Рівненська, водій керуючи транспортним засобом по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі транспортному засобу, що рухався по головній дорозі, чим порушив п.16.11 ПДР і чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.16.11 Правил дорожнього руху, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Частиною 2 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1279-8 цього Кодексу.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Обов`язковим елементом суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є вина у формі прямого умислу, а об`єктивної сторони наявність самої дії (бездіяльності).

При цьому, кожен з елементів складу адміністративного правопорушення має бути доведений належними та допустимими доказами, на які має посилатись посадова особа, яка винесла у відповідну постанову.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних доказів у справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, постанова інспектора Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, капітана поліції Чучман П.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2177245 від 18.05.2024, яка винесена відносно ОСОБА_1 , не містить посилань на жоден доказ, який би міг підтверджувати факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким доказом, у даному випадку, може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського чи службового відеореєстратора.

Проте, матеріали справи таких доказів не містять, а відповідач доводів позивача не спростував, правом на подання відзиву на позов не скористався.

Згідно п.4 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду справ з приводу рішень, дії чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що позивачем доведено неправомірність винесеної відносно останнього 18 травня 2024 року постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2177245, а відтак позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.123, 139, 241-246, 250, 251, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати винесену 18 травня 2024 року інспектором Вараського районного відділу поліції ГУНП в Рівненській області, капітаном поліції Чучман Павлом Вікторовичем постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2177245, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів (ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України) з дня його проголошення.

Повне рішення складено 12 вересня 2024 року.

СуддяЛ. А. Грипіч