Справа № 440/219/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 р.Справа № 440/219/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кривенко Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" та ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2024, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, повний текст складено 03.05.24 по справі № 440/219/24

за позовом ОСОБА_1

до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють"

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" щодо поданого позивачем рапорту про звільнення від 27.07.2023 року.

- визнати незаконним, протиправним Наказ Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" про застосування до поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк "Сафарі") ДПОП "ОШБ "Лють" рядового поліції ОСОБА_1 (0192049) дисциплінарного стягнення від 06 грудня 2023 року №68;

- визнати незаконним, протиправним Наказ Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" №871 о/с від 15 грудня 2023 року (по особовому складу) відповідно до пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" про звільнення позивача;

- визнати звільнення позивача з Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" з 06 листопада 2023 року на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію";

- стягнути з Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні та за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення, відповідно до якого позивач позбавлений три роки працевлаштуватися;

- стягнути з Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" на користь позивача передбачену виплату соціально-побутових питань відповідно до поданого рапорту від 11.10.2023;

- стягнути з Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" на користь позивача заборгованість по заробітній платі та компенсації при звільненні;

- стягнути з Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" 30000 грн моральної шкоди.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" щодо нерозгляду поданого ОСОБА_1 рапорту про звільнення від 27 липня 2023 року.

Визнано протиправним та скасовано наказ Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" про застосування до поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк "Сафарі") ДПОП "ОШБ "Лють" рядового поліції ОСОБА_1 (0192049) дисциплінарного стягнення від 06 грудня 2023 року №68.

Визнано протиправним та скасовано Наказ Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" №871 о/с від 15 грудня 2023 року (по особовому складу) відповідно до пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" про звільнення позивача.

Зобов`язано Департамент поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення від 27 липня 2023 року.

В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

ДПОП «ОШБ «Лють» , не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог , подало апеляційну скаргу , вважає рішення суду таким, що прийнято з порушенням норм процесуального та матеріального права: суд першої інстанції формально підійшов до вирішення даної справи; судом взагалі не з`ясовано обставини, що мають істотне значення для справи, надані доводи ДПОП «ОШБ «Лють», а також судом не вірно тлумачено та застосовано норми актів законодавства, і до цього всього ще порушено принцип змагальності сторін. Вказує , що ОСОБА_1 не вийшов на службу без поважних причин, чим порушив Присягу та основний Закону, що регламентує діяльність поліції - Закону України «Про Національну поліції», що слугувало підставою для прийняття оскаржуваних позивачем наказів . Посилаючись на обставини та обґрунтування, викладенні в апеляційній скарзі , вимоги законодавства , постанови апеляційного та Верховного суду , просить суд скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року по справі № 440/219/24 в частині задоволення позовних вимог, з прийняттям в цій частині нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

ОСОБА_1 , не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову , подав апеляційну скаргу , вважає позицію суду помилковою, оскільки час розгляду поданого ним рапорту про звільнення від 27 липня 2023 року у відповідача вже давно закінчився, тобто сплив, тому і було визнано цим рішенням суду бездіяльність відповідача. Крім того, дата його звільнення має бути змінена на дату закінчення відпрацювання ним трьох місяців. За практикою суду в даних схожих вигадках суд визнає дату звільнення працівника на ту, за якою зобов`язаний був відповідач звільнити правника. Просить суд рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2024 року в частині незадоволених позовних вимог скасувати, прийняти нове рішення , яким позовні вимоги в частині незадоволених позовних вимог задовольнити.

Від позивача та відповідача до суду надійшли відзиви на апеляційні скарги.

Сторони належним чином повідомленні про час та дату судового засідання.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши в межах апеляційних скарг рішення суду першої інстанції та доводи сторін у справі, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції , що ОСОБА_1 з 27.02.2023 проходив службу в Департаменті поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють".

27.07.2023 ОСОБА_1 , подав на ім`я начальника Департамента поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють", заяву про звільнення зі служби в Національній поліції України за п.7 ч.1 ст. 77 Закону України "Про національну поліцію"/ а.с.8/.

ОСОБА_1 відділом кадрів штурмового полку "Сафарі", на його рапорт від 27.07.2023, направлено лист до відома, що його буде звільнено через три місяці, цих три місяці він рахується працівником і має приходити на службу / а.с.9/.

З 24.10.2023 по 04.11.2023 ОСОБА_1 перебував на лікарняному, відповідно до довідки про тимчасову непрацездатність поліцейського, військовослужбовця Національної гвардії №13 від 24.10.2023/ а.с.10/.

10 листопада 2023 року, ОСОБА_1 , подав на ім`я начальника Департамента поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють", заяву, в якій зазначив, що 27.07.2023 ним поданий рапорт про звільнення за власним бажанням, відповідно до якого та п.7 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейський який звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, в зв`язку з чим просив виплатити всі суми, що належать йому. які повинні бути виплачені пізніше наступного дня після пред`явлення ним вимоги про розрахунок / а.с.11/.

06 грудня 2023 року Департаментом поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" винесено наказ про застосування до поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") ДПОП "ОШБ "Лють" рядового поліції ОСОБА_1 (0192049) дисциплінарного стягнення №68. Відповідно до якого за вчинення дисциплінарного проступку , порушення вимог передбачених пунктами 1,2,4,6, та 8 частини третьої статті 1 Дисциплінарного стату Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337, пунктами 1 та 2 частини першої статті Закону України "Про національну поліцію", що виразилося у відсутності на службі без поважних причин із 06 по 13 листопада 2023 року, застосовано до поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк "Сафарі") ДПОП "ОШБ "Лють" рядового поліції ОСОБА_1 (0192049) дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції/ а.с.12/.

Департаментом поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" винесено наказ №871 о/с від 15 грудня 2023 року (по особовому складу) відповідно до пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" про звільнення позивача зі служби в поліції / а.с.13/.

Позивач, не погодившись з наказами Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" від 06.12.2023 №68, 15.12.2023 №871 о/с та підставою звільнення, звернувся до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того , що відповідачем не забезпечено повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, заподіяної шкоди таким проступком, а тому накази відповідача від 06 грудня 2023 року №68 про застосування до поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк "Сафарі") ДПОП "ОШБ "Лють" рядового поліції ОСОБА_1 (0192049) дисциплінарного стягнення та від 15 грудня 2023 року №871 о/с (по особовому складу) відповідно до пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" про звільнення позивача, є необґрунтованими. Обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд першої інстанції дійшов висновку щодо визнання протиправним та скасування накази Департамента поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" від 06 грудня 2023 року №68 про застосування до поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк "Сафарі") ДПОП "ОШБ "Лють" рядового поліції ОСОБА_1 (0192049) дисциплінарного стягнення та від 15 грудня 2023 року №871 о/с (по особовому складу) відповідно до пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" про звільнення позивача та зобов`язання Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), з урахуванням висновків суду.

В задоволенні інших позовних вимоги позивача суд першої інстанції відмовив , оскільки такі є передчасними.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України "Про Національну поліцію".

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII) Національна поліція України це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону № 580-VIII).

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону №580-VIII поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини першої статті 64 Закону № 580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Згідно з пунктом 7 частини першої статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, за власним бажанням.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Згідно з частиною третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов`язує поліцейського, зокрема: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Статтею 3 Дисциплінарного статуту визначено обов`язки керівника щодо підлеглих.

Так, визначено, що керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний: 1) створити умови, необхідні для виконання підлеглими обов`язків поліцейського; 2) поважати честь і гідність підлеглих, не допускати порушень їхніх прав та соціальних гарантій; 3) розвивати у підлеглих розумну ініціативу та самостійність під час виконання ними обов`язків поліцейського; 4) сприяти підвищенню підлеглими рівня кваліфікації, достатнього для виконання службових повноважень; 5) вивчати індивідуальні та професійні якості підлеглих, забезпечуючи прозорість і об`єктивність в оцінюванні їхньої службової діяльності; 6) забезпечити сприятливий стан морально-психологічного клімату в колективі, своєчасно вчиняти дії із запобігання порушенню службової дисципліни підлеглими та виникненню конфліктів між ними; 7) контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень; 8) у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Відповідно до частин першої, другої статті 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати. Забороняється обговорення наказу чи його критика.

За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частини перша, третя, четверта та десята статті 14 Дисциплінарного статуту передбачають, що службове розслідування це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Пунктом 1 частини 2 цієї статті визначено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються.

Відповідно до частин першої, другої, четвертої, сьомої, десятої, п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 № 893, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок проведення службових розслідувань).

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Пунктами 7, 8 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.

Пунктами 13, 14 розділу V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлено, що поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні або письмові пояснення (у тому числі з накладанням електронного цифрового підпису) щодо відомих їм відомостей про діяння, яке стало підставою для призначення службового розслідування.

Усні пояснення можуть фіксуватися особою, яка проводить службове розслідування, у тому числі за допомогою технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і відеозапису, засобів фото- і відеозапису з подальшим накладанням на файл електронного цифрового підпису.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань).

Предметом цього спору є правомірність рішення відповідача про звільнення позивача зі служби в поліції внаслідок застосування до нього дисциплінарного стягнення у вигляду звільнення зі служби, оскільки позивач був відсутнім на службі без поважних причин з 06 по 13 листопада 2023 року.

Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 №1235 (далі Порядок №1235), розроблений відповідно до статті 59 Закону України Про Національну поліцію з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими.

Згідно із пунктом 2 розділу І Загальні положення Порядку № 1235 рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу.

Розділом ІІ Підстави для видання наказів по особовому складу Порядку № 1235 встановлено, що підставою для видання наказів по особовому складу є, зокрема, такі зміни в службовій діяльності, як звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до розділу ІІІ Порядок підготовки та видання наказів по особовому складу Порядку № 1235:

- підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу (пункт 2);

- перелік документів з питань проходження служби визначається згідно з Переліком документів з питань проходження служби, затвердженим наказом МВС України від 23.11.2016 № 1235 (далі - Перелік).

Як встановлено вище ОСОБА_1 27.07.2023 подав на ім`я начальника Департаментом поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" рапорт, у якому просив звільнити зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію за власним бажанням з 10.08.2023.

ОСОБА_1 відділом кадрів штурмового полку "Сафарі", на його рапорт від 27.07.2023, повідомлено, що його буде звільнено через три місяці. / а.с.9/.

З 24.10.2023 по 04.11.2023 ОСОБА_1 перебував на лікарняному.

10 листопада 2023 року, ОСОБА_1 направив листа на адресу Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють", в якому зазначив, що 27.07.2023 подав рапорт про звільнення за власним бажанням, а тому просить виплатити всі належні йому суми при звільненні, таким чином позивач наполягав на звільненні його зі служби в поліції.

Однак , 06 грудня 2023 року Департаментом поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" винесено наказ про застосування до поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк " ІНФОРМАЦІЯ_1 ") ДПОП "ОШБ "Лють" рядового поліції ОСОБА_1 (0192049) дисциплінарного стягнення №68

В подальшому Департаментом поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" винесено наказ №871 о/с від 15 грудня 2023 року (по особовому складу) відповідно до пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" про звільнення позивача зі служби в поліції .

Порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, їх права і обов`язки визначає Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 29 липня 1991 року № 114 (Положення №114), яке є актом спеціального законодавства, що визначає порядок проходження служби особами рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ, та на час виникнення спірних правовідносин є чинним.

Згідно із підпунктом "ж" пункту 64 Положення № 114 особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік): за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Пунктом 68 Положення № 114 визначено, що особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

За змістом пункту 8 Положення № 114 дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема: за власним бажанням - при наявності причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків; через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

В межах передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору мають право домовитися про звільнення у більш короткий строк.

Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення в рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник поліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.

Матеріалами справи підтверджено та не заперечується відповідачем , що, рапорт ОСОБА_1 прийнятий Департаментом поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" та ОСОБА_1 повідомлено, що він буде звільнений через три місяці.

Рапорт про звільнення з поліції позивач подав 27.07.2023, а тому відповідач зобов`язаний був його звільнити в останній день тримісячного строку після подання вказаного рапорту, тобто 27.10.2023.

Однак, відповідач протиправно не розглянув по суті рапорт позивача і не звільнив його зі служби в поліції після 27.10.2023.

Доказів відмови у задоволенні рапорту ОСОБА_1 від 27.07.2023 про звільнення зі служби у поліції за власним бажанням ні до 27.10.2023 ні після цієї відповідачем до суду не надано.

Позивач вчинив юридично значущі дії у межах закону і вправі був розраховувати на звільнення з посади, також вправі був очікувати, що суб`єкт владних повноважень буде діяти у межах та у спосіб, визначений законом.

Отже, відповідач не прийнявши жодного рішення за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 від 27.07.2023р., діяв не обґрунтовано, порушив вимоги законодавства, що регулюють порядок звільнення зі служби в поліції.

Тобто, станом на момент проведення службового розслідування та винесення оскаржуваних наказів від 06.12.2023 №68 і 15.12.2023 №871 о/с відповідачу було відомо про намір позивача про звільнення за власним бажанням згідно рапорту , поданого 27.07.2023.

Стосовно посилання відповідача на те , що наказом ДПОП «ОШБ «Лють» «Про службове відрядження» від 16.10.2023 № 677 ОСОБА_1 відряджено на полігон військової частини НОМЕР_1 з 20.10.2023 по 14.11.2023, однак з 24.10. по 04.11.2023 останній перебував на лікарняному, а з 06.11.2023 на навчальний полігон військової частини НОМЕР_1 не прибув, тобто з 06.11.2023 по 13.11.2023 ОСОБА_1 без поважних причин відсутній на службі, що саме і слугувало підставою для притягнення його до дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції, колегія суддів зазначає наступне.

У контексті наведеного колегія суддів акцентує увагу на тому, що рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням позивачем поданий 27.07.2023, тоді як наказ «Про відрядження поліцейських ГУНП», невиконання якого фактично слугувало підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, виданий 16.10.2023.

З урахуванням наведеного, рапорт про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням позивачем був поданий не з метою ухилення від виконання вимог наказу ДПОП «ОШБ «Лють» «Про службове відрядження» від 16.10.2023 № 677, адже на момент подання позивачем рапорту від 27.07.2023 наказ від 16.10.2023 був відсутній.

Разом з тим, відповідачем при проведенні службового розслідуванні не надано оцінку вказаним обставинам.

Правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.

При цьому, об`єктивною стороною дисциплінарного проступку є вчинення поліцейським дій чи бездіяльності, або прийняття рішення, що містять ознаки протиправності, тобто, суперечать вимогам законодавства. Водночас, з суб`єктивної сторони дисциплінарний проступок характеризується наявністю вини поліцейського, під чим розуміється ставлення останнього до своїх протиправних дій чи бездіяльності, або рішення і їх шкідливих наслідків.

Отже, складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових (службових) обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових (службових) обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Відповідачем не забезпечено повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, заподіяної шкоди таким проступком , наявність рапорту про звільнення за власним бажанням, відсутність будь-якого рішення за результатами розгляду такого рапорту.

Натомість відповідач, не врахувавши всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення про звільнення позивача, порушив вимоги законодавства, що регулюють порядок звільнення зі служби в поліції, та не розглянув рапорт позивача про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, не надав оцінку усім обставинам, що мали значення для вирішення питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності, обрав підставу для звільнення, яка погіршила становище позивача.

Крім того, в матеріалах справи міститься вказівки Голови Національної поліції України керівникам головних управлінь Національної поліції в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, областях та м. Києві, міжрегіональних територіальних органів, державних установ, що належать до сфери управління Національної поліції України про розгляд рапортів поліцейських про звільнення зі служби в поліції за власним бажанням, де чітко зазначено необхідність дотримуватися вимог Положення №114 під час звернень з рапортами про звільнення за власним бажанням.

Також, досліджуючи правомірність в частині звільнення позивача зі служби в поліції у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту НПУ, колегія суддів зазначає , що дії відповідача які виразилися у нерозгляді рапорту позивача вчасно, зумовили позивача дотриматись порядку передбаченого п. 68 Положення №114 та сподіватися на вирішення питання про звільнення через такий тривалий проміжок часу.

Стосовно посилання відповідача як на підставу правомірності прийняття оскаржуваних наказів на порушення позивачем Присяги поліцейського, колегія суддів зазначає наступне.

Службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.

Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Вказані висновки зазначив Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 22 лютого 2023 року у справі № 200/11036/20-а.

Таким чином, «службова дисципліна» та «Присяга» є відмінними поняттями, а тому порушення службової дисципліни не обов`язково несе за собою порушення Присяги.

Посилання відповідача на те, що в Україні діє воєнний стан та ДПОП «ОШБ «ЛЮТЬ» є органом поліції особливого призначення не свідчить про заборону позивачу звільнитись зі служби за власним бажанням, оскільки такі зміни до Закону України « Про Національну поліцію» не вносились.

Відповідно до частини другої статті 43 Конституції України використання примусової праці забороняється. Не вважається примусовою працею військова або альтернативна (невійськова) служба, а також робота чи служба, яка виконується особою за вироком чи іншим рішенням суду або відповідно до законів про воєнний і про надзвичайний стан.

Оцінюючи аргументи відповідача, суд апеляційної інстанції зазначає про їх помилковість та необґрунтованість, з огляду на те, що відповідачем мотиви позивача щодо звільнення зі служби «за власним бажанням» визначаються такими, що не мають правового обґрунтування, разом з тим, з огляду на позицію відповідача, одночасно існують причини та підстави на звільнення позивача за ініціативою Департаменту поліції особливого призначення «Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України «Лють».

Враховуючи вищенаведене , колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем не забезпечено повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, заподіяної шкоди таким проступком, а тому накази відповідача від 06 грудня 2023 року №68 про застосування до поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк "Сафарі") ДПОП "ОШБ "Лють" рядового поліції ОСОБА_1 (0192049) дисциплінарного стягнення та від 15 грудня 2023 року №871 о/с (по особовому складу) відповідно до пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" про звільнення позивача, є необґрунтованими.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Водночас, згідно з пунктом 4 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення адміністративного позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії. При цьому, у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення), з урахуванням встановлених судом обставин.

Спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005 року (заява №38722/02)).

З урахуванням тієї обставини, що оскаржувані дії відповідача у розглядуваній ситуації не ґрунтуються на дискреційних повноваженнях відповідача як суб`єкта владних повноважень, оскільки алгоритм їх дій чітко зазначений законодавчо, у даному випадку задоволення позову в частині дій зобов`язального характеру не є втручанням у дискреційні повноваження відповідача.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту прав позивача з урахуванням частини 2 статті 9 КАС України, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку щодо необхідності визнання протиправним та скасування наказів Департамента поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" від 06 грудня 2023 року №68 про застосування до поліцейського взводу №2 роти №1 полку управління поліції особливого призначення №1 (штурмовий полк "Сафарі") ДПОП "ОШБ "Лють" рядового поліції ОСОБА_1 (0192049) дисциплінарного стягнення та від 15 грудня 2023 року №871 о/с (по особовому складу) відповідно до пункту 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України) частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" про звільнення позивача та зобов`язання Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" розглянути рапорт ОСОБА_1 про звільнення зі служби в поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (за власним бажанням), з урахуванням висновків суду.

Також, колегія суддів погоджується з вимновком суду першої інстанції , що інші позовні вимоги позивача задоволенню не підлягають, оскільки рапорт ОСОБА_1 від 27.07.2023 належним чином відповідачем не розглянутий, тому вони є передчасними.

Так, за змістом пункту 8 Положення № 114 дострокове звільнення зі служби осіб середнього, старшого і вищого начальницького складу, які не досягли граничного віку перебування на службі в органах внутрішніх справ, провадиться, зокрема: за власним бажанням - при наявності причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків; через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджується Кабінетом Міністрів України.

Колегія суддів зазначає , що наявність чи відсутність підстав для звільнення ОСОБА_1 за його рапортом від 27.07.2023р. в розумінні вимог Положення № 114 не є предметом даного позову та при вирішенні даної справи не надається оцінка їх наявності чи відсутності.

Враховуючи наведене , суд першої інстанції дійшов вірного висновку щодо передчасності позовних вимог ОСОБА_1 про визнання звільнення позивача з Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" з 06 листопада 2023 року на підставі п.7 ч.1 ст.77 Закону України "Про Національну поліцію"; стягнення з Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" на користь позивача середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні та за час вимушеного прогулу через незаконне звільнення, відповідно до якого позивач позбавлений три роки працевлаштуватися; стягнення з Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" на користь позивача передбачену виплату соціально-побутових питань відповідно до поданого рапорту від 11.10.2023; стягнення з Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" на користь позивача заборгованість по заробітній платі та компенсації при звільненні; стягнення з Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" 30000 грн моральної шкоди, відмовивши у їх задоволенні.

Доводи апеляційних скарг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Посилання відповідача на висновки, викладені у постановах суду апеляційної інстанцій не можуть бути враховані колегією суддів, оскільки в силу приписів частини п`ятої статті 242 КАС України ураховуються висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду, а не у рішеннях (постановах) судів першої(апеляційної) інстанції.

Посилання відповідача та позивача на правові позиції, висловлені Верховним Судом у постановах, перелічених в апеляційній скарзі, є безпідставними, оскільки вказані рішення не стосуються предмету даного позову.

Колегія суддів зазначає, що інші доводи апеляційної скарги зроблених висновків не спростовують, та є тотожними відзиву на адміністративний позов, факти та мотивування яких повністю спростовуються матеріалами справи та обставинами, які повно та об`єктивно були встановлені судом першої інстанції при вирішенні справи, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин справи і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява №65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява №63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява №4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

З врахуванням вищенаведеного колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про часткове задоволення позовних вимог, правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст.316 КАС України апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення, а рішення суду - без змін..

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги Департаменту поліції особливого призначення "Об`єднана штурмова бригада Національної поліції України "Лють" та ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.04.2024 по справі № 440/219/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 12.09.2024 року