Справа № 320/9827/23
Суддя: Безименна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9827/23 Суддя (судді) першої інстанції: Кушнова А.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Безименної Н.В.

суддів Бєлової Л.В. та Кучми А.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А

До Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області щодо не включення при розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні ОСОБА_1 доплату за роботу в зоні Чорнобильської АЕС, передбачену статтею 40 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 року № 831;

- зобов`язати Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області здійснити перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби ОСОБА_1 , з урахуванням доплати за роботу в зоні Чорнобильської АЕС, передбачену статтею 40 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 10 вересня 2008 року № 831 на момент звільнення, та виплатити ОСОБА_1 різницю недоотриманої грошової допомоги, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що доплата за несення служби в зоні Чорнобильської АЕС є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення позивача для розрахунку розміру одноразової грошової допомоги при звільненні.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Апелянт наголошує, що доплата за роботу в зоні Чорнобильської АЕС, передбачена ст. 40 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831, не є додатковим видом грошового забезпечення, нараховується за фактично відпрацьований час, а відтак не може враховуватися при обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач проходила службу в підрозділах Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області.

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області №369 о/с від 17.10.2022 позивача звільнено зі служби у відставку за пунктами 12, 56, 173, 176 підпунктом « 2» (за віком) Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, з 18.10.2022 з вислугою років на день звільнення у календарному обчисленні: 20 років 07 місяців 00 днів. (а.с.14)

10.11.2022 представник позивача звернувся із запитом вих. № 281 та заявою позивача від 10.11.2022 до відповідача про надання розгорнутої інформації по сумам, які увійшли до складових нарахування йому одноразової грошової допомоги при звільненні. (а.с. 15)

Згідно з листом відповідача від 22.11.2022 №5602-7847/565 позивачу була нарахована та виплачена одноразова грошова допомога при звільненні зі служби у розмірі 133603,50 грн. Аналізом розрахунків у зазначеному листі було встановлено, що відповідачем доплату за постійне виконання службових обов`язків у зоні відчуження як і індексацію грошового забезпечення не було включено в розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні позивача. Проте, згідно з наданої відповідачем інформації встановлено, що доплата за постійне виконання службових обов`язків у зоні відчуження та індексація грошового забезпечення нараховувалась та виплачувалась позивачу постійно, пропорційно відпрацьованому часу у період з січня 2019 року (згідно розрахункових листів) до дня звільнення. (а.с. 17)

06.01.2023 представник позивача звернувся із запитом вих. № 14 та заявою позивача від 06.01.2023 до відповідача про здійснення нарахування та виплати позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби з урахуванням отриманої доплати за роботу в зоні Чорнобильської АЕС у розмірі 150% прожиткового мінімуму, згідно постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831. (а.с. 24)

Від 11-ДПРЗ ТУ ДСНС України у Київській області надійшов лист від 20.01.2023 №39/11/01 у якому було зазначено, що відповідно до пункту 3 Постанови КМУ від 30.08.2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі по тексту - Постанова КМУ №704) та пункту 3 розділу 1 Інструкції про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затвердженої Наказом МВС №623 від 20.07.2018 (далі по тексту - Інструкція №623), до грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу належать: посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, щомісячні види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, що мають постійний характер, премії) та одноразові додаткові види грошового забезпечення. (а.с. 25)

Відповідачем повідомлено, що згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 №831 «Про доплату особам, які працюють у зоні відчуження», особам, які постійно працюють, а також поліцейським, особам рядового та начальницького складу органів і підрозділів служби цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, які постійно виконують службові обов`язки у зоні відчуження, встановлюється доплата у розмірі 150 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних особі, установленого на 1 січня календарного року. Кошти на вищезазначену виплату виділяє Управління праці та соціального захисту населення в Вишгородському районі Київської області та не є складовою грошового забезпечення. Також зазначено, що враховуючи вказане, дані нарахування хоча і мають постійний характер виплат, але не включаються до грошового забезпечення та грошового атестату осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту України.

Вважаючи дії відповідача щодо не включення до розміру місячного грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні зі служби, доплати за роботу в зоні Чорнобильської АЕС, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки доплата за несення служби в зоні відчуження Чорнобильської АЕС має систематичний (щомісячний) характер, її нарахування та виплата позивачу підтверджується матеріалами справи, то вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) визначено умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

У частині першій статті 9 Закону № 2262-ХІІ передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, у разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

Відповідно до частин четвертої, п`ятої статті 9 № 2262-ХІІ виплата зазначеної в частинах першій та другій ст. 9 Закону № 2262-ХІІ одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.

Поліцейським, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України, співробітникам Служби судової охорони, звільненим зі служби безпосередньо з посад, займаних в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або у сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, виплата одноразової грошової допомоги з підстав, передбачених частинами першою та другою цієї статті, здійснюється за рахунок коштів органів, у яких вони працювали.

У пунктах 10 та 14 Порядку призначення та виплати одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового та начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 (далі - Порядок № 393) містяться аналогічні за змістом норми права.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон № 2011-ХІІ) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Кодекс цивільного захисту України (надалі - КЦЗ України) регулює відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності.

Згідно частин 1 та 2 статті 101 КЦЗ України служба цивільного захисту - це державна служба особливого характеру, покликана забезпечувати пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідацію їх наслідків у мирний час та в особливий період.

Порядок проходження громадянами України служби цивільного захисту визначається цим Кодексом та положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

Статтею 125 КЦЗ України передбачено, що держава гарантує достатнє грошове забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту з метою створення умов для належного та сумлінного виконання ними службових обов`язків.

Порядок та умови грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким підзаконним актом є постанова Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (надалі - Постанова №704), пунктом 2 якої встановлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

У свою чергу, порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу визначає Інструкція про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 20.07.2018 №623 (надалі - Інструкція №623).

Як і у Постанові №704, пунктом 3 розділу І Інструкції №623 передбачено, що грошове забезпечення осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Відповідно до пункту 8 розділу XХVІІ Інструкції №623 особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за віком, у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, систематичним невиконанням умов контракту керівником відповідного органу управління (підрозділу), за наявності вислуги 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога при звільненні зі служби цивільного захисту в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Пунктом 12 указаного розділу Інструкції №623 передбачено, що особам рядового і начальницького складу, які в разі звільнення зі служби цивільного захисту мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується ця грошова допомога, включаються - для осіб рядового і начальницького складу, що звільняються з посад, на які вони були призначені, - оклад за штатною посадою, оклад за спеціальним званням і додаткові види грошового забезпечення постійного характеру (надбавки, доплати, премії), що були встановлені наказом органу управління (підрозділу) на день звільнення.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що до складу грошового забезпечення, з якого обчислюється одноразова грошова допомога при звільненні, включаються, зокрема, додаткові види грошового забезпечення постійного характеру (надбавки, доплати, премії), що були встановлені наказом органу управління (підрозділу) на день звільнення.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» військовослужбовцям, які несуть службу на територіях радіоактивного забруднення, підвищення оплати праці провадиться шляхом нарахування на оклади грошового утримання надбавок, встановлених статтею 39 цього Закону.

Абзацом другим і третім постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2008 № 831 «Про доплати особам, які працюють у зоні відчуження» (надалі - Постанова №831) установлено, що з 1 січня 2017 року особам, які постійно працюють, а також поліцейським, особам рядового та начальницького складу органів і підрозділів служби цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій, Державного агентства з управління зоною відчуження, військовослужбовцям Національної гвардії, Служби безпеки, Державної прикордонної служби та Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, які постійно виконують службові обов`язки у зоні відчуження, встановлюється доплата у розмірі 150 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 1 січня календарного року. Така доплата визначається пропорційно відпрацьованому часу, але не більше від зазначеного розміру.

Отже, доплата за несення служби в зоні відчуження Чорнобильської АЕС є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, яку отримував позивач під час проходження служби. Ця доплата має постійний характер для осіб, які несуть службу в зоні радіоактивного забруднення Чорнобильської АЕС.

Таким чином, судова колегія приходить до висновку, що позивач отримувала за останньою штатною посадою перед звільненням доплату, передбачену статтями 39, 40 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Тобто, доплата за виконання службових обов`язків у зоні відчуження Чорнобильської АЕС є щомісячним додатковим видом грошового забезпечення, який позивач отримувала під час проходження служби, така доплата входить до грошового забезпечення та має постійний характер.

Аналогічна позиція щодо належності доплати до за виконання службових обов`язків у зоні відчуження Чорнобильської АЕС до складових грошового забезпечення, що мають постійний характер, висловлена Верховним Судом у постанові від 31.08.2022 у справі №120/3807/18-а.

Викладеним спростовується посилання апелянта на те, що вказана доплата не належить до додаткових видів грошового забезпечення.

За таких обставин колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції про те, що щомісячна доплата за роботу у зоні відчуження Чорнобильської АЕС, яку позивач отримувала під час проходження служби, має бути включена до складу грошового забезпечення, з якого здійснюється обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Враховуючи наведене колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, надав належну оцінку дослідженим доказам та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Керуючись ст.242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Київській області - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 21 грудня 2023 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню.

Текст постанови виготовлено 10 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач Н.В.Безименна

Судді Л.В.Бєлова

А.Ю.Кучма