Справа № 340/5377/23
Суддя: Бєлова Людмила Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 340/5377/23 Суддя (судді) першої інстанції: Перепелиця А.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого: Бєлової Л.В.

суддів: Безименної Н.В.,

Ключковича В.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження у місті Києві апеляційну скаргу Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, -

В С Т А Н О В И В:

До Кіровоградського окружного адміністративного суду звернулось Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю з позовом до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені, в якому просить:

- стягнути з Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю адміністративно-господарські санкції у розмірі 268496,26 грн.;

- стягнути з Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на користь Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю пеню за порушення термінів сплати адміністративно-господарських санкцій у розмірі 16754,40 грн.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12.07.2023 матеріали адміністративної справи №340/5377/23 за адміністративним позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені передано до Київського окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 02.04.2024 позовну заяву залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви (щодо сплати судового збору).

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2024, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позову без руху, адміністративний позов повернуто особі, яка з ним звернулась.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, Кіровоградське обласне відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю подало апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Зокрема, апелянт вказує, що у межах зазначеного судом строку направив до суду докази усунення недоліків позовної заяви, які отримані судом.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 14 червня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" стягнення адміністративно-господарських санкцій та пені.

Акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити в її задоволенні та залишити без змін ухвалу суду першої інстанції. Зокрема, Товариство зазначає, що відповідно до наданих позивачем копій документів, клопотання про долучення документа на підтвердження сплати судового збору та платіжна інструкція на сплату судового збору на виконання ухвали суду про усунення недоліків позовної заяви направлені до суду лише 10.04.2024, тобто з пропуском встановленого судом п`ятиденного строку, оскільки, враховуючи, що позивач отримав ухвалу суду 04.04.2024, то останній день процесуального строку припадав на 09.04.2024.

Також відповідач стверджує, що наданий позивачем на підтвердження надіслання до суду у встановлений строк оригіналу документу про сплату судового збору засобами поштового зв`язку фіскальний чек, за відсутності опису вкладення, не дає можливості перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси, найменування одержувача та не є належним доказом виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Після надходження матеріалів справи, ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 01 липня 2024 року призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 312 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву на скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями частини 2 статті 55 Конституції України визначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

За правилами ч.1 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 171 КАС України передбачені дії, які зобов`язаний здійснити суддя після отримання позовної заяви. Зокрема, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 КАС України, суддя з`ясовує відповідність позовної заяви вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з п.1 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

У апеляційній скарзі позивач стверджує, що у межах зазначеного судом строку направив до суду докази усунення недоліків позовної заяви, які отримані судом.

Колегія суддів у цьому контексті зазначає таке.

З матеріалів справи вбачається, що 02.04.2024 Київський окружний адміністративний суд позовну заяву залишив без руху у зв`язку з несплатою судового збору та надав позивачу п`ятиденний строку з дня вручення даної ухвали для усунення недоліків шляхом надання документу про сплату судового збору в розмірі 4 278,76 грн.

За правилами частини 5 статті 251 КАС України Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення в електронній формі надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі у порядку, визначеному законом, а в разі відсутності електронного кабінету - рекомендованим листом з повідомленням про вручення.

Згідно із пунктом 2 частини 6 статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення до електронного кабінету особи.

Якщо судове рішення надіслано до електронного кабінету пізніше 17 години, судове рішення вважається врученим у робочий день, наступний за днем його відправлення, незалежно від надходження до суду повідомлення про його доставлення.

З матеріалів справи вбачається, що 04 квітня 2024 року о 01:44 год позивач отримав копію ухвали Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року про залишення адміністративного позову без руху, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в електронний кабінет.

Отже, датою вручення копії ухвали Київського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року позивачу є 05 квітня 2024 року. Відповідно, останній день для усунення недоліків адміністративного позову припадав на 10 квітня 2024 року.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29.05.2024, у зв`язку з невиконанням вимог ухвали про залишення позову без руху, адміністративний позов повернуто особі, яка з ним звернулась. Ухвала мотивована тим, що ухвала суду від 02.04.2024 вручена позивачу 04.04.2024 о 01:44 та станом на 29.05.2024 від позивача не надійшло до суду документів на усунення недоліків позовної заяви.

Колегія суддів зазначає, що апелянт до матеріалів апеляційної скарги приєднав копію клопотання про долучення документа, що підтверджує сплату судового збору від 09.04.2024 за вихідним номером 795/05-17 та у апеляційній скарзі зазначив, що вказане клопотання надіслано на адресу суду засобами поштового зв`язку, про що свідчить копія фіскального чеку від 10.04.2024 про надіслання Київському окружному адміністративному суду листа рекомендованою поштовою кореспонденцією.

Згідно з копією фіскального чеку від 10.04.2024 та витягом з поштового трекінгу №116 поштове відправлення, адресоване Київському окружному адміністративному суду, прийнято поштовим відділенням зв`язку 10.04.2024, а вручено адресату за довіреністю 16.04.2024 (а.с.53-54).

Згідно з ч. 9 ст. 120 КАС України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення позовна заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здано на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.

Отже, позивач у строк, встановлений судом, надіслав на виконання вимог ухвали від 02.04.2024 про залишення позову без руху докази щодо усунення недоліків адміністративного позову, однак, суд першої інстанції ухвалою від 29.05.2024 повернув адміністративний позов особі, яка з ним звернулась, без надання оцінки таким доказам.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про надіслання позивачем до суду доказів усунення недоліків позовної заяви у межах відведеного судом строку.

Доводи відповідача про те, що позивач пропустив встановлений судом п`ятиденний строк для виконання вимог ухвали про залишення позову без руху, оскільки звернувся до суду 10.04.2024 замість 09.04.2024, колегія суддів не враховує, адже як встановлено вище останній день вказаного строку припадав саме на 10.04.2024.

Твердження відповідача про те, що фіскальний чек, за відсутності опису вкладення, не дає можливості перевірити вміст поштового відправлення, тобто не є належним доказом виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, не заслуговує на увагу, оскільки належним доказом надіслання суб`єктом владних повноважень клопотання про усунення недоліків адміністративного позову є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.

За схожих обставин, подібного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 820/1186/17.

Що стосується посилання відповідача на висновки Верховного Суду, які викладені у постанові від 01 червня 2021 року у справі № 640/6758/20, згідно з якими «належним доказом надіслання документів може бути опис вкладення разом з розрахунковим документом; щодо розрахункового документа, виданого поштовим відділенням, то він є лише доказом надання (оплати) послуг поштового зв`язку, проте він не дає можливості суду перевірити вміст поштового відправлення і не містить повної адреси одержувача», то колегія суддів зазначає, що такі висновки, на які послався Верховний Суд під час вирішення справи № 640/6758/20, були сформовані Верховним Судом у постанові від 13.03.2018 у справі №820/3003/17, про що зазначається у самій постанові від 01 червня 2021 року у справі № 640/6758/20. Натомість, Верховний Суд у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 820/1186/17 від таких висновків відступив, тому колегія суддів у справі, що розглядається, висновки Верховного Суду, сформовані у постанові від 13.03.2018 у справі №820/3003/17, у тому числі у постанові від 01 червня 2021 року у справі № 640/6758/20, не враховує.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про повернення позову підлягає скасуванню, оскільки судом першої інстанції безпідставно застосовано наслідки, визначені п.1 ч.4 ст.169 КАС України.

Відповідно до ч.1 ст.320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За наведеного правового регулювання та обставин справи Суд констатує, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення незаконної ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню в справі.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст. 243, 315, 320, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

П О С Т АН О В И В:

Апеляційну скаргу Кіровоградського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року - задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 травня 2024 року - скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Л.В. Бєлова

Судді Н.В. Безименна,

В.Ю. Ключкович