Справа № 947/18358/24
Суддя: Куриленко О. М.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-а/947/153/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.09.2024 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Куриленко О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сопової А.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

10 червня 2024 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просить: скасувати постанову №1242 від 31.05.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою накладено стягнення в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та закрити справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Свої вимоги мотивує тим, що позивач є батьком-одинаком, оскільки має сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати якого - ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.03.2019 року по справі №520/9819/18. Тобто, позивач має право на відстрочку від мобілізації згідно закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Після масштабного вторгнення рф на територію України, у березні 2022 року, він як військовозобов`язаний з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_4 , приніс документи про право на відстрочку. Йому повідомили, що він може бути вільний, оскільки не підлягає мобілізації. У травні 2024 року йому зателефонувала невідома особа і повідомила, що він знаходиться у розшуку. З метою з`ясування обставин позивач знову прибув до відповідача 03 червня 2024 року. Там йому повідомили, що він порушує законодавство про військовий облік, не з`являється до ІНФОРМАЦІЯ_4 по повістці. Також йому була вручена постанова №1242 від 31.05.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності па частиною 2 статті 210 КУпАП.

Позивач вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою, прийнятою з порушенням встановленого порядку та на підставі недопустимих доказів, а отже такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою судді від 11.06.2024 року подана заява була залишена без руху та надано строк для усунення зазначених недоліків строком на п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

Ухвалою від 13.06.2024 року позов було прийнято судом до розгляду із призначенням судового засідання на 10.09.2024 року та направлення копії позову та ухвали із викликом на судове засіданні відповідачу.

27.06.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов Відзив на позовну заяву, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову.

15.07.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_4 надійшла Відповідь на відзив та заява про розгляд справи без участі позивача та його представника.

10.08.2024 року через систему «Електронний суд» від представника відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява про поновлення строку на подання заперечень на справі.

09.09.2024 року через систему «Електронний суд» від представника позивача ОСОБА_4 надійшло клопотання про компенсацію судових витрат.

Сторони у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили.

Оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.05.2024 року ІНФОРМАЦІЯ_5 було складено Постанову №1242 про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , якою накладено стягнення в розмірі 17000 гривень.

Відповідно до ст. 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

У Постанові про притягнення до адміністративної відповідальності від 31.05.2024 року зазначено, що позивач порушив вимоги абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», підпункти 2, 6, 7 пункту 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які встановлені в Додатку №2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів», затвердженого постановою Кабміну України від 30.12.2022 р. №1487, а саме неприбуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 для уточнення облікових даних за викликом від 03.09.2022 року.

Згідно абзацу 2 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України - з проходять службу у військовому резерві, зобов`язані: прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центра комплектування га соціальної підтримки, Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Позивач повідомляє, що він жодного виклику від 03.09.2022 року про прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_4 протягом 24 годин не отримував як особисто, та і поштою. Він ніде не розписувався про отримання такого виклику і при ньому ніколи не складалось документів про відмову отримати такий виклик.

Відповідно до абз. 2 п. 56 Постанови КМУ «Про затвердження Положення про підготовку і проведення призову громадян України на строкову військову службу та прийняття призовників на військову службу за контрактом» від 21 березня 2002 р. №352 оповіщення громадян про призов на строкову військову службу та їх прибуття на призовні дільниці здійснюється за розпорядженнями керівників районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки за формою згідно з додатком 17. Конкретні строки явки до призовних дільниць установлюються районними (міськими) територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки в повістках за формою згідно з додатком 18, вручення яких проводиться через відповідні органи місцевого самоврядування, керівників підприємств, установ, організацій, у тому числі закладів освіти, незалежно від підпорядкування і форми власності. Повістки громадянам можуть також вручатися безпосередньо посадовими особами районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Стаття 210 КУпАП передбачає такі склади правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку; повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті; вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Частина друга ст. 210 КУпАП передбачає повторні дії в звичайний період і накладення стягнення від 5100 до 8500 грн. В свою чергу, відповідач, всупереч закону, наклав стягнення передбачене частиною 3 ст. 210 КУпАП 17000 грн.

Відповідно до ч.1 та 2 ст. 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій шостій цієї статті.

Адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року дня його вчинення.

Тобто, з 04 вересня 2022 року стало відомо про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, і почався перебіг строків притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки починаючи з зазначеної дати уповноважений орган мав об`єктивну можливість зібрати відповідні докази та скласти протокол про вчинення адміністративного правопорушення, адже неявка за повісткою 04.09.2022 року не є триваючою подією, вона відбулася 04.09.2022 року і цього ж дня подія завершилась.

Окрім цього, максимальний строк притягнення до адміністративної відповідальна становить 04.09.2023 року. Цей строк також вийшов.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Закриття провадження у справі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП можливе лише за умови встановлення відповідним органом (посадовою особою) факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підпадає під ознаки адміністративного правопорушення. Наявність можливого адміністративного правопорушення, не доведеного та не підтвердженого належними та допустимими доказами, не може бути достатньою підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Однією із самостійних підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення законодавець визначив відсутність події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП). Тобто, у разі якщо факту вчинення адміністративного правопорушення встановлено не буде, то провадження у справі підлягатиме закриттю на підставі п. 1 (відсутність події і складу адміністративного правопорушення), а не п. 7 ч. 1 ст. 2 5-7 КУпАП (закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу).

Крім того, пунктом 4 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: жінки та чоловіки, які мають дитину (дітей) віком до 18 років, якщо другий з батьків такої дитини (дітей) помер, позбавлений батьківських прав, визнаний зниклим безвісти або безвісно відсутнім, оголошений померлим, відбуває покарання у місцях позбавлення волі, а також коли особа самостійно виховує, утримує дитину за рішенням суду або запис про батька такої дитини з Книзі реєстрації народжень здійснений на підставі частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Позивач є батьком-одинаком, оскільки має сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати дитини - ОСОБА_3 позбавлена батьківських прав згідно рішення Київського районного суду м. Одеси від 05.03.2019 року по справі №520/9819/18. Тобто, позивач має право на відстрочку від мобілізації згідно закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Представником відповідача до Відзиву додано Постанову від 05.06.2024 року про виправлення описки у Постанові №1242 від 31.05.2024 року, якою притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за частиною 3 статті 210 КУпАП.

Суд звертає увагу, що Кодексом про адміністративні правопорушення не передбачено жодної норми права, яка б дозволяла вносити зміни або виправляти описки до постанови про адміністративне правопорушення, враховуючи, що така описка не є суто граматичною та фактично змінює склад правопорушення, у зв`язку з чим суд не приймає вказану Постанову у якості належного доказу у справі.

Згідно до ч.1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідност. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч.1, 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Таким чином судом визнається обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись ст.ст. 210, 222-244-21, 244-24, 246, 280 КУпАП, Законом України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», ст. ст. 241-243, 245, 246, 250, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративну позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення, - задовольнити.

Скасувати постанову №1242 від 31.05.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , якою накладено стягнення в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Закрити провадження по адміністративної справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 210 КУпАП, у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Рішення може бути оскаржено, шляхом подання до П`ятого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Куриленко О. М.