Справа № 520/5011/23
Суддя: Волошин Д.А.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 р. № 520/5011/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитра Волошина, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області стягнення суми

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 29.04.2024, просить суд стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області на користь судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суддівської винагороди за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 520/3411/21 за період - березень, квітень, серпень та вересень 2021 у розмірі 21 141,02 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суддівської винагороди за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі №520/3411/21 за період - березень, квітень, серпень та вересень 2021 у розмірі 21 141,02 грн. Позивач вважає свої права порушеними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді від 03.04.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу, у зв`язку із не усуненням недоліків окреслених ухвалою суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 28.09.2023 ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 03.04.2023 по справі №520/5011/23 скасовано, справу № 520/5011/123 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою судді від 08.11.2023 позов ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою судді від 27.11.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про стягнення суми повернуто позивачу, у зв`язку із не усуненням недоліків позову окреслених ухвалою суду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 12 квітня 2024 року ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 27.11.2023 по справі № 520/5011/23 скасовано, справу № 520/5011/123 направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до супровідного листа Другого апеляційного адміністративного суду від 29.04.2024 справа № 520/5011/23 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про стягнення суми повернулася до Харківського окружного адміністративного суду 12.06.2024, що підтверджується відтиском штампу канцелярії суду, передана на розгляд судді - 14.06.2024, що підтверджується Реєстром передачі адміністративних справ суддям.

29.04.2024 позивачем було подано до суду заяву про зміну предмета позову.

Ухвалою судді від 17.06.2024 відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України, та запропоновано відповідачу надати відзив на позов. Запропоновано позивачу подати до суду відповідь на відзив, а відповідачу - заперечення протягом п`яти календарних днів з моменту отримання відповідних документів. Витребувано у відповідача дані щодо виплат суддівської винагороди позивачу за березень, квітень, серпень та вересень 2021 на підставі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 520/3411/21, надати письмові пояснення щодо причин затримки виплати відповідних коштів.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана відповідачу до електронного кабінету через систему "Електронний суд", що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому виклав свої заперечення проти позову. Відповідач зазначив, що 10.10.2022 на електронну адресу територіального управління надійшла ухвала ХОАС від 02.09.2022 по справі № 520/3411/21 про роз`яснення судового рішення, відповідно до якої визначено, що наказ № 01-06/07 від 25.01.2021 «Про припинення виплати доплат», на підставі якого були здійснені обмеження у виплаті доплат до посадового окладу судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 , не діє з моменту його видачі з 25 січня 2021 року. У зв`язку з цим у жовтні 2022 року територіальне управління здійснило перерахунок та виплату суддівської винагороди з доплатою за вислугу років судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 у повному обсязі, про що свідчить розрахунковий лист за жовтень 2022 року. Відповідач зазначив про відсутність підстав для виплати позивачу компенсації. Просить відмовити в задоволенні позову.

Згідно ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Оскільки в період з 05.08.2024 по 18.08.2024 суддя перебував у щорічній відпустці, розгляд справи здійснюється з урахуванням днів відпустки.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази, судом встановлено наступне.

Наказом Президента України від 23.01.2012 № 29/2012 позивач призначений на посаду судді Коломацького районного суду Харківської області.

До 01 січня 2021 року позивач отримував суддівську винагороду відповідно до положень ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; щомісячна доплата за вислугу років за наявності стажу роботи більше 10 років - складала 30 відсотків у відповідності до ч. 5 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Наказом Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області від 25.01.2021 № 01-06/07 відповідно до ст. 60 Конституції України, частини 10 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2020 у справі № 120/5210/20-а, відділу планово фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності наказано припинити з 01 січня 2021 року виплату доплат до посадового окладу суддям, які не здійснюють правосуддя, в тому числі судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі №520/3411/21, що залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021, зокрема, скасовано наказ Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 25.01.2021 № 01-06/07 про припинення з 01.01.2021 виплату доплат до посадового окладу суддям, які не здійснюють правосуддя, а саме: надбавки за вислугу років 30 % від посадового окладу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2022 у справі №520/3411/21 роз`яснено, що наказ Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області України в Харківській області від 25.01.2021 №01-06/07 про припинення з 01.01.2021 виплату доплат до посадового окладу суддям, які не здійснюють правосуддя, а саме: надбавки за вислугу років 30 % від посадового окладу, не діє з моменту його видачі - 25.01.2021.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У зв`язку зі скасуванням вищезазначеного наказу 14.10.2022 відповідачем здійснено перерахунок та виплату суддівської винагороди з доплатою за вислугу років судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 , що не заперечується сторонами у справі та підтверджується копією розрахункового листка за жовтень 2022 року, наявного в матеріалах справи.

Позивач вважає, що він має право на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суддівської винагороди за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 520/3411/21 за період - березень, квітень, серпень та вересень 2021 у розмірі 21 141,02 грн, тому звернувся до суду з даним позовом та, з урахуванням заяви про зміну предмету позову від 29.04.2024, заявив позовні вимоги про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області на користь судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суддівської винагороди за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 520/3411/21 за період - березень, квітень, серпень та вересень 2021 у розмірі 21 141,02 грн.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.

Так, у даній справі підлягає з`ясуванню питання щодо наявності або відсутності в позивача права на отримання компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суддівської винагороди за рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 520/3411/21 за період - березень, квітень, серпень та вересень 2021 у розмірі 21 141,02 грн.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 №2050-ІІІ (далі по тексту Закону України №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі по тексту Порядок №159).

Відповідно до статті 1 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 вказаного Закону зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника (абзаци 2, 5, 6, 7, 8 частини другої статті 2 Закону № 2050-ІІІ).

Згідно статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону України № 2050-ІІІ визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Постановою Кабінету Міністрів України №159 затверджено Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі по тексту - Порядок №159).

Відповідно до пункту 2 Порядку №159 компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001. Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Згідно з пунктом 4 Порядку №159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держстатом.

Слід зазначити, що за наведеного нормативного регулювання правове значення має те, чи з порушенням строків був виплачений нарахований дохід, чи виплачений і коли цей платіж, чи не нараховувався і не виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням.

Відтак, саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

При цьому, кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер та спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Так, у статті 3 Закону № 2050-ІІІ та пункті 4 Порядку № 159 є формулювання, що сума компенсації обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць.

Це означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

З аналізу норм Закону № 2050-ІІІ і Порядку № 159 слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких умов:

1) нарахування громадянину належних йому доходів, а саме заробітної плати (грошове забезпечення), пенсії, соціальних виплат, стипендії;

2) доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата);

3) порушення встановлених строків їх виплати (як з вини так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання);

4) затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців;

5) зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги.

При цьому, як зазначено вище, основною умовою для виплати позивачу, передбаченої статті 2 Закону № 2050-ІІІ компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів і компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Таким чином, за наявності визначених Законом № 2050-ІІІ умов, присуджена за рішенням суду сума підлягає компенсації у тому ж самому порядку, якщо ці умови настали у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

З наведеного слідує, що коли суми нараховуються за рішенням суду, то підстава для виплати компенсації виникає у зв`язку з несвоєчасним виконанням рішення суду.

Враховуючи вищенаведене, визначальними обставинами для виплати компенсації є дати нарахування та фактичної виплати вказаних доходів, оскільки основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ, є порушення встановлених строків саме виплати нарахованих доходів.

За таких обставин право на компенсацію позивач набуває після набрання законної сили даним судовим рішенням та у разі несвоєчасної виплати відповідачем сум доходу, які стягнуто на підставі цього рішення.

Зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону № 2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постановах від 22.06.2018 у справі № 810/1092/17, від 13.01.2020 у справі № 803/203/17, від 15.10.2020 у справі № 240/11882/19, від 29.04.2021 у справі № 240/6583/20, від 05.07.2022 у справі № 420/7633/20 та від 09.08.2022 у справі № 460/4765/20.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З матеріалів справи встановлено, що до 01 січня 2021 року позивач отримував суддівську винагороду відповідно до положень ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»; щомісячна доплата за вислугу років за наявності стажу роботи більше 10 років - складала 30 відсотків у відповідності до ч. 5 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Наказом Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області від 25.01.2021 № 01-06/07 відповідно до ст. 60 Конституції України, частини 10 ст. 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 03.12.2020 у справі № 120/5210/20-а, відділу планово фінансової діяльності, бухгалтерського обліку та звітності наказано припинити з 01 січня 2021 року виплату доплат до посадового окладу суддям, які не здійснюють правосуддя, в тому числі судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 .

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі №520/3411/21, що залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021, зокрема, скасовано наказ Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 25.01.2021 № 01-06/07 про припинення з 01.01.2021 виплату доплат до посадового окладу суддям, які не здійснюють правосуддя, а саме: надбавки за вислугу років 30 % від посадового окладу.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.09.2022 у справі №520/3411/21 роз`яснено, що наказ Територіального управління Державної судової адміністрації в Харківській області України в Харківській області від 25.01.2021 №01-06/07 про припинення з 01.01.2021 виплату доплат до посадового окладу суддям, які не здійснюють правосуддя, а саме: надбавки за вислугу років 30 % від посадового окладу, не діє з моменту його видачі - 25.01.2021.

Відповідно до частини 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом з програми "Діловодство спеціалізованого суду", у Харківському окружному адміністративному суді розглядалася справа № 520/3411/21 за позовом ОСОБА_2 до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області про скасування наказу та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 не був учасником справи № 520/3411/21.

Разом з тим, як встановлено судом, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі №520/3411/21, що залишено без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 23.12.2021, було скасовано наказ Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 25.01.2021 № 01-06/07 про припинення з 01.01.2021 виплати доплат до посадового окладу суддям, які не здійснюють правосуддя, а саме: надбавки за вислугу років 30 % від посадового окладу, на підставі якого судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 було припинено виплату надбавки за вислугу років у розмірі 30 % від посадового окладу.

У зв`язку зі скасуванням наказу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 25.01.2021 № 01-06/07 про припинення з 01.01.2021 виплати доплат до посадового окладу суддям, які не здійснюють правосуддя, а саме: надбавки за вислугу років 30 % від посадового окладу, на підставі якого, в тому числі, судді Коломацького районного суду Харківської області було припинено виплату надбавки за вислугу років у розмірі 30 % від посадового окладу, Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Харківській області 14.10.2022 відповідачем здійснено перерахунок та виплату суддівської винагороди з доплатою за вислугу років судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 , що не заперечується сторонами у справі та підтверджується копією розрахункового листка за жовтень 2022 року, наявного в матеріалах справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву не заперечував проти викладених обставин та підтвердив, що на підставі наказу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області від 25.01.2021 № 01-06/07 було припинено з 01.01.2021 виплату надбавки за вислугу років у розмірі 30 % від посадового окладу, в тому числі, судді Коломацького районного суду Харківської області та, у подальшому, у зв`язку зі скасуванням такого наказу 14.10.2022 відповідачем здійснено перерахунок та виплату суддівської винагороди з доплатою за вислугу років судді Коломацького районного суду Харківської області ОСОБА_1 .

Тобто, в даному випадку має місце несвоєчасна виплата позивачу суддівської винагороди.

Відповідно до частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Так, позивач фактично заявив позовні вимоги про стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області на його користь компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суддівської винагороди за період - березень, квітень, серпень та вересень 2021 року в розмірі 21 141,02 грн.

Розглядаючи справу в межах позовних вимог, суд зазначає, що за встановлених вище обставин, позивач має право на виплату йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати суддівської винагороди за період - березень, квітень, серпень та вересень 2021 року.

Щодо позовних вимог у частинні стягнення з відповідача на користь позивача компенсації втрати частини доходу в розмірі 21 141,02 грн, у зв`язку із порушенням строку виплати суддівської винагороди з доплатою за вислугу років, суд зазначає наступне.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, ключовим завданням якого, є здійснення правосуддя. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішення.

Як випливає зі змісту Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційним повноваженням слід розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною третьою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Таким чином, враховуючи викладене, суд зауважує, що не може підміняти визначений орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та виплати компенсації втрати частини доходу, у зв`язку із порушенням строку виплати суддівської винагороди з доплатою за вислугу років, та на свій розсуд розраховувати суми такої компенсації, відтак вказані позовні вимоги є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства, а тому задоволенню не підлягають.

Отже, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною бездіяльності Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу, у зв`язку з порушенням строку виплати суддівської винагороди з доплатою за вислугу років за період - березень, квітень, серпень та вересень 2021 року, та зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку з порушенням строку виплати суддівської винагороди з доплатою за вислугу років за період - березень, квітень, серпень та вересень 2021 року.

Згідно частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295, 296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області (майдан Героїв Небесної Сотні, буд. 36, корпус 2, м. Харків, 61050, ) стягнення суми - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України у Харківській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходу, у зв`язку з порушенням строку виплати суддівської винагороди з доплатою за вислугу років за період - березень, квітень, серпень та вересень 2021 року.

Зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України у Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу, у зв`язку з порушенням строку виплати суддівської винагороди з доплатою за вислугу років за період - березень, квітень, серпень та вересень 2021 року.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Дмитро ВОЛОШИН