Справа № 360/816/24
Суддя: Т.В. Смішлива
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

12 вересня 2024 рокум. ДніпроСправа № 360/816/24

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Смішлива Т.В., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою адвоката Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

19.07.2024 до Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшла позовна заява адвоката Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (далі відповідач), просить суд:

- визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача, стосовно не виплати пенсії позивачки з 01.03.2017 на її особистий банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ АКЦЕНТ-БАНК, МФО банку 307770, код ЄДРПОУ банку 14360080;

- зобов`язати відповідача здійснювати виплату пенсії позивачки з 01.03.2017, в тому числі суму недоотриманої пенсії, на визначений нею банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ АКЦЕНТ-БАНК, МФО банку 307770, код ЄДРПОУ банку 14360080 та виплатити всі неотримані пенсійні кошти позивачки з урахуванням масових перерахунків та з компенсацією втрати частини доходів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 по справі №360/3151/20, було зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області повторно розглянути заяву ОСОБА_2 про поновлення пенсії від 19.01.2020, що подана її представником разом з листом від 11.03.2020 №180.

Проте, відповідач в своєму Рішенні № 55/Л-1/2020 від 19.04.2021 повторно відмовив у поновленні пенсії позивачки. 08.06.2021 Луганським окружним адміністративним судом було проголошене Рішення у адміністративній справі № 360/2517/21, яким було вирішено: Зобов`язати Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01 березня 2017 року.

22.12.2023 представник позивачки направив відповідачу апостильовану та нотаріально завірену заяву позивачки про поновлення виплат пенсії на поточний банківський рахунок з реквізитами IBAN № НОМЕР_1 разом з довіреністю.

25.01.2024 був отриманий лист відповідача № 1200-0202-8/1515 від 19.01.2024, яким відповідач відмовив виплачувати пенсійні кошти позивача на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_2 , оскільки нібито для виплати пенсії через поточні рахунки в банках позивачу необхідно особисто подати відповідачу заяву про виплату пенсії на її банківський рахунок.

На даний час відповідачем не було здійснено жодних дій, щодо виплати пенсії позивача на визначений ним банківський рахунок.

До Луганського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідач позовних вимог не визнав з огляду на таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні як отримувач пенсії за віком, через поштове відділення.

23.03.2020 (вхідний номер 55/Л-1) на адресу управління поштовим зв`язком надійшов лист Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області від 20.03.2020 № 685-826/А-01/8-1200/20, яким направлено листа ТОВ «В.Меламед, Юридичний офіс (Ізраїль - Україна) від 11.03.2020 № 180 «Про призначення пенсії ОСОБА_1 » та копії документів щодо передачі заяви ОСОБА_1 про поновлення пенсії для розгляду по суті.

До листа ТОВ «В.Меламед, Юридичний офіс (Ізраїль-Україна) згідно з переліченими в ньому ж додатками додано:

- апостильовану копію довіреності від 19.01.2020 для представництва інтересів ОСОБА_1 на території України двадцятьма особами.

- копію паспорту громадянина України ОСОБА_1 , НОМЕР_3 , виданого 05.09.2013 Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області, завірену ТОВ «В.Меламед, Юридичний офіс (Ізраїль-Україна);

- картку платника податків ОСОБА_1 від 26.02.2020;

- копію трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 02.09.1975; - копію пенсійного посвідчення ОСОБА_1 серії НОМЕР_5 , завірену ТОВ «В.Меламед, Юридичний офіс (Ізраїль-Україна);

- апостильовану заяву від ОСОБА_1 від 19.01.2020, яка постійно проживає в державі Ізраїль, щодо поновлення з 01.01.2015 пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява ОСОБА_1 від 11.03.2020 була спочатку розглянута як звернення, рішення з приводу її розгляду управлінням не приймалось, з наведених вище підстав.

Листом від 27.03.2020 року вих. № 55/Л-1 ОСОБА_3 надано обґрунтовану відповідь.

Незважаючи на подання заяви про поновлення пенсії з порушенням Порядку № 22-1, 12.05.2020 року управлінням було прийнято рішення № 55/Л-1/20 про відмову в поновленні пенсії, яке було направлено на адресу представника позивача ( ОСОБА_3 ) 12.05.2020.

Відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 року по справі № 360/3151/20 визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 12.05.2020 № 55/Л-1/2020 про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (ідентифікаційний код 21792459, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 19.01.2020, що подана її представником разом з листом від 11 березня 2020 року №180.

На виконання рішення суду управлінням 19.04.2021 повторно розглянуто заяву ОСОБА_4 від 19.01.2020 про поновлення виплати пенсії з 01.01.2015 та рішенням від 19.04.2021 за №55/Л-1/2020 ( ОСОБА_1 ) повторно відмовлено у ОСОБА_1 у поновленні виплати пенсії з 01.01.2015.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі 360/2517/21, яким було зобов`язано управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01.03.2017, виконано.

ОСОБА_1 проведено поновлення нарахування з 01.03.2017 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки ОСОБА_1 постійно проживає за адресою: АДРЕСА_1 , виплата пенсії можлива тільки через банківські установи.

Здійснити виплату з 01.03.2017 неможливо у зв`язку з відсутністю заяви про виплату пенсії через банківський рахунок від ОСОБА_1 відповідно до вимог Постанови правління Національного банку України № 162 від 28.12.2018 Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні.

Згідно інформації з підсистеми ІКІС ПФУ Звернення ОСОБА_1 із заявою про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заявою про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) не зверталась. Від установ банку заява про виплату пенсії або грошової допомоги також не надходила.

Виплату пенсії ОСОБА_1 можливо поновити у разі подання нею заяви про виплату пенсії на поточні рахунки в уповноважених банках відповідно до пункту 10 Постанови №1596 або після надходження заяви про виплату пенсії або грошової допомоги від установи уповноваженого банку.

Виплата пенсії з 01.03.2017 була призупинена.

Останнім місяцем нарахування є лютий 2017 року у сумі 5789,22 грн, а саме: вересень 2016 року - 949,00 грн, жовтень 2016 року -949,00 грн, грудень 2016 року -983,74 грн, січень 2017 року - 983,74 грн, лютий 2017 року - 983,74 грн.

Рішенням суду зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії з 01.03.2017.

Виплату пенсії не поновлено у зв`язку з тим що ОСОБА_1 не надала заяву про відкритий картковий рахунок у форматі IBAN для виплати пенсії згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (зі змінами) (даліПорядок).

Відповідач вважає свої дії правомірними, позовні вимоги необґрунтованими та просить суд відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 23.07.2024 позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 12.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала суду від 09.09.2024 витребувано докази у відповідача.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог і наданих доказів, оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 КАС України, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 (місце проживання: АДРЕСА_1 ), виїхала на постійне місце проживання до Ізраїлю та 12.09.2014 прийнята на консульський облік в консульському відділі посольства України в державі Ізраїль.

Позивачу призначено пенсію за віком, відповідно до пенсійного посвідчення від 16.10.2013.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 19.11.2020 у справі № 360/3151/20, залишеним без зміни постановою суду апеляційної інстанції від 30.03.2021, позов адвоката Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 до Управління Пенсійного Фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м.Сєвєродонецьку Луганської області від 12.05.2020 № 55/Л-1/2020 про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області (ідентифікаційний код 21792459, місцезнаходження: 93400, Луганська область, м. Сєвєродонецьк, вул. Шевченка, буд. 9) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про поновлення пенсії від 19.01.2020, що подана її представником разом з листом від 11.03.2020 № 180; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 08.06.2021 у справі № 360/2517/21 позов задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області від 19.04.2021 № 55/Л-1/2020 про відмову у поновленні пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01.03.2017; у задоволенні решти позовних вимог відмовлено за необґрунтованістю.

Ухвалою суду від 18.12.2023 замінено боржника у виконавчому листі в адміністративній справі № 360/2517/21, виданий Луганським окружним адміністративним судом 25.10.2021, щодо зобов`язання Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області поновити ОСОБА_1 нарахування та виплату пенсії за віком з 01.03.2017, з Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, 9, м. Сєвєродонецьк, Луганська область).

22.12.2023 представник позивачки направив відповідачу апостильовану та нотаріально завірену копію заяви позивачки про поновлення виплати пенсії на поточний банківський рахунок від 08.09.2023 з реквізитами IBAN № НОМЕР_1 разом з довіреністю.

25.01.2024 отриманий лист відповідача № 1200-0202-8/1515 від 19.01.2024, яким відповідач відмовив виплачувати пенсійні кошти позивача на визначений ним банківський рахунок № НОМЕР_2 , оскільки для виплати пенсії через поточні рахунки в банках позивачу необхідно особисто подати відповідачу заяву про виплату пенсії на її банківський рахунок.

Позивачці поновлено нарахування пенсії з 01.03.2017 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», проте не виплачена через відсутність заяви про виплату пенсії через банківський рахунок.

Згідно з протоколом перерахунку пенсії від 23.10.2021 розмір пенсії позивачки складає з 01.11.2021 1854,00 грн, з 01.12.2021 1934,00 грн.

Вирішуючи адміністративну справу в межах та по суті вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Статтею 8 Закону № 1058-IV закріплено право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг. Так, відповідно до пункту 1 частини першої цієї статті право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 44 Закону № 1058-IV встановлено порядок звернення за призначенням (перерахунком) пенсії.

Відповідно до абзацу 2 частини першої статті 44 Закону № 1058-IV звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Частиною п`ятою статті 45 Закону № 1058-IV визначено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган ПФУ та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється на весь час проживання за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Згідно зі статтею 51 цього Закону у разі виїзду пенсіонера на постійне місце проживання за кордон пенсія, призначена в Україні, за заявою пенсіонера може бути виплачена йому за шість місяців наперед перед від`їздом, рахуючи з місяця, що настає за місяцем зняття з обліку за місцем постійного проживання. Під час перебування за кордоном пенсія виплачується в тому разі, якщо це передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Рішенням Конституційного Суду України від 07.10.2009 № 25-рп/2009 пункт 2 частини першої статті 49, друге речення статті 51 Закону № 1058-ІV щодо припинення виплати пенсії на весь час проживання (перебування) пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційним). Зазначені положення Закону № 1058-ІV втратили чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Як зазначено в Рішенні № 25-рп/2009 оспорюваними нормами Закону № 1058-ІV держава, всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, право на соціальний захист поставила в залежність від факту укладення Україною з відповідною державою міжнародного договору з питань пенсійного забезпечення. Таким чином, держава всупереч конституційним гарантіям соціального захисту для всіх осіб, що мають право на отримання пенсії у старості, на законодавчому рівні позбавила цього права пенсіонерів у тих випадках, коли вони обрали постійним місцем проживання країну, з якою не укладено відповідного договору. Виходячи із правової, соціальної природи пенсій право громадянина на одержання призначеної йому пенсії не може пов`язуватися з такою умовою, як постійне проживання в Україні; держава відповідно до конституційних принципів зобов`язана гарантувати це право незалежно від того, де проживає особа, якій призначена пенсія, в Україні чи за її межами.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі Пічкур проти України, яке набрало статусу остаточного 07.02.2014, право на отримання пенсії, як таке, стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

Суд зазначає, що з дня набрання чинності Рішенням № 25-рп/2009, тобто з 07.10.2009 виникли підстави для поновлення конституційного права особи на виплату пенсії, виплата якої була зупинена на підставі положень зазначеного Закону. З цього часу відповідач був зобов`язаний відновити виплату пенсії громадянам України, які виїхали на постійне місце проживання за кордон.

Отже, суд дійшов висновку, що позивач як громадянин України має право на виплату призначеної їй пенсії.

Як встановлено судом, представник позивача звернувся до суду за захистом порушеного права ОСОБА_1 на поновлення виплат призначеної їй пенсії на банківський рахунок, оскаржуючи рішення відповідача про відмову в здійсненні такого поновлення.

Згідно з вимогами пункту 4 частини першої статті 49 Закону № 1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється в тому числі у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд.

Відповідно до вимог частини другої статті 49 Закону № 1058-ІV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Статтею 46 Закону № 1058-ІV передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення пенсій урегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою правління ПФУ від 25.11.2005 № 22-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1 в редакції чинній на момент звернення).

Заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) (пункт 1.1 Порядку № 22-1).

Відповідно до приписів пункту 1.8 Порядку № 22-1 днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, припиненням перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отриманням пенсії за місцем фактичного проживання, продовженням виплати пенсії за довіреністю, виплатою частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплатою пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведенням виплати пенсії за новим місцем проживання, у зв`язку із працевлаштуванням (звільненням), початком (припиненням) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія - дата реєстрації заяви зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів).

Отже, передбачено можливість подачі заяви як особисто пенсіонером, так і його уповноваженим представником, при цьому, у Порядку № 22-1 відсутні вказівки на те, що останній повинен звертатися до органу ПФУ особисто та позбавлений можливості надіслати заяву та належні документи поштою.

Суд звертає увагу, що до відповідача звертався представник позивача на підставі нотаріально завіреної довіреності з проставленим апостилем з метою виконання рішення суду від 08.06.2021 у справі № 360/2517/21 та надавши в тому числі про поновлення виплат пенсії на поточний банківський рахунок від 08.09.2023, що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Суд звертає увагу, що заяву з документами представник позивача подав засобами електронної пошти з протоколом створення та перевірки кваліфікованого та удосконаленого електронного підпису.

Аналіз положень пункту 1.8 Порядку № 22-1 свідчить про те, що заяву про поновлення пенсії може бути подано засобами зв`язку (поштою), датою ж звернення за поновленням виплати пенсії є дата прийняття органом заяви із всіма необхідними для поновлення пенсії документами.

Суд звертає увагу, що пункт 1.8 Порядку № 22-1 встановлює для органу ПФУ правила визначення дати звернення, а не регулює питання щодо способу звернення.

Пунктом 2.8 Порядку № 22-1 визначено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

Під час подання заяв, передбачених пунктом 1.1 розділу І, пунктом 3.1 розділу III та пунктом 5.1 розділу V цього Порядку, особою пред`являється паспорт громадянина України або тимчасове посвідчення громадянина України (для іноземців та осіб без громадянства - паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, посвідка на постійне проживання, посвідчення біженця або інший документ, що підтверджує законність перебування іноземця чи особи без громадянства на території України), свідоцтво про народження дитини (за відсутності у дитини паспорта громадянина України). Особи, які тимчасово проживають за кордоном, надсилають копії вищезазначених документів, засвідчені в порядку, визначеному пунктом 2.23 цього розділу, та документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою (пункт 2.9 Порядку № 22-1).

За приписами пункту 2.23 Порядку № 22-1 до заяви, поданої в електронній формі через вебпортал або засобами Порталу Дія, додаються скановані копії оригіналів документів. На створені електронні копії заявник накладає електронний підпис, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Відповідно до пункту 4.1 Порядку № 22-1 заяви про перерахунок пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший, припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання, виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування приймаються органом, що призначає пенсію, за наявності в особи всіх необхідних документів.

Згідно з пунктом 4.2 Порядку № 22-1 при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб: ідентифікує заявника (його представника); реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

Відповідно до пункту 4.3 Порядку № 22-1 рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Також пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження. Якщо пенсію за віком призначено автоматично (без звернення особи), у повідомленні про призначення особі пенсії додатково зазначається інформація про порядок її виплати.

Суд акцентує увагу, що норми Порядку № 22-1 не містять вимог стосовно прямої заборони особам, що звертаються до пенсійних органів, подавати заяву про поновлення виплати пенсії через представника, уповноваженого на вчинення таких дій на підставі нотаріально посвідченої довіреності.

Крім того, норми Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 13-1 (далі Положення № 13-1), також не містять вимог стосовно прямої заборони особам, що звертаються до пенсійних органів подавати заяви шляхом поштового зв`язку.

Згідно з частиною другою статті 49 Закону № 1058-ІV поновлення виплати пенсії здійснюється за рішенням територіального органу Пенсійного фонду протягом 10 днів після з`ясування обставин та наявності умов для відновлення її виплати. Виплата пенсії поновлюється в порядку, передбаченому частиною третьою статті 35 та статтею 46 цього Закону.

Отже, після отримання відповідної заяви від позивачки чи її представника про поновлення виплати пенсії відповідач повинен був розглянути цю заяву та прийняти мотивоване рішення, у разі необхідності у відповідності з вимогами пункту 4-2 Порядку № 22-1 вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством.

Як встановлено судом, представник позивачки надіслав на електронну пошту відповідача заяву про добровільне виконання рішення суду до якої долучив копію заяви про поновлення виплати пенсії позивачці, на яку накладено кваліфікований електронний підпис представника.

За приписами частини першої статті 1 Закону України «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» у цьому Законі терміни вживаються в такому значенні:

електронний підпис - електронні дані, що додаються до інших електронних даних або логічно з ними пов`язуються і використовуються підписувачем як підпис (пункт 15);

кваліфікований електронний підпис - удосконалений електронний підпис, що створюється з використанням засобу кваліфікованого електронного підпису і базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису (пункт 27).

Тобто, звертаючись до відповідача представником не надано підписаної позивачкою заяви про поновлення виплати пенсії на банківський рахунок.

Суд не приймає до уваги посилання відповідача щодо неподання представником позивача документів, які посвідчують його особу, а також що представник позивача не є громадянином України, з мотивів викладених у рішенні суду.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Рішенням суду від 08.06.2021 у справі № 360/2517/21 зобов`язано відповідача, як правонаступника поновити виплату пенсії позивачці з 01.03.2017. Відповідачем поновлено нарахування пенсії, проте не виплачено її через відсутність банківського розрахунку.

Тобто, суд дійшов висновку, що припинення виплати пенсії відбулось не з вини пенсіонера, а з вини пенсійного органу, тобто у спірних правовідносинах не застосовується трирічний строк для поновлення виплати пенсії, передбаченого частиною першою статті 46 Закону № 1058-IV, так як такий строк застосовується лише до випадків неотримання пенсії з вини пенсіонера.

Представником позивачки надано відповідні відомості 22.12.2023. Водночас, відповідач листом повідомив про відсутність підстав для нарахування пенсії позивачки на відповідний банківський рахунок з посиланням на пункт 10 Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596 (далі Порядок № 1596).

З даного приводу суд зазначає.

Порядок виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.1999 № 1596, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 1596) визначає механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам, у тому числі допомоги на поховання і сум пенсій, грошової допомоги, недоотриманих у зв`язку із смертю одержувача, особам, які мають право на отримання таких виплат, головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду України) та структурними підрозділами з питань соціального захисту населення місцевих держадміністрацій, виконавчого органу міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад, центрами з нарахування та здійснення соціальних виплат (далі - органи соціального захисту населення), а також інших грошових виплат, що фінансуються органами соціального захисту населення за рахунок відповідних бюджетів (далі - пенсія та грошова допомога), шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії та грошової допомоги (далі - одержувачі), а у разі їх смерті - на поточні рахунки осіб, які мають право на отримання допомоги на поховання та недоотриманої суми пенсії, грошової допомоги, в уповноважених банках.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 1596 виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України через вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо) (далі - установи уповноважених банків).

Допомога на поховання, сума пенсії, грошової допомоги, недоотримана у зв`язку із смертю одержувача, пенсія, грошова допомога в разі виїзду одержувача на постійне місце проживання за кордон та у випадках, що потребують термінових виплат, виплачуються органами Пенсійного фонду України, органами соціального захисту населення шляхом зарахування на поточний рахунок одержувача (особи, яка має право на отримання виплат у зв`язку із його смертю) в уповноваженому банку. У разі відсутності в одержувача поточного рахунка такі виплати можуть проводитися органами Пенсійного фонду України шляхом переказу коштів одержувачу без відкриття рахунка через банк, який є уповноваженим на провадження розрахунково-касових операцій з коштами Пенсійного фонду України, визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 січня 2004 р. № 25 Про визначення уповноваженого банку, який провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду України (Офіційний вісник України, 2004 р., № 3, ст. 127), а також органами соціального захисту населення - через уповноважений банк, з яким передбачено такий спосіб виплати договором, зазначеним у пункті 3 цього Порядку.

Пунктом 6 Порядку № 1596 встановлено, що одержувачі самостійно вибирають уповноважений банк для відкриття поточного рахунка.

Для внутрішньо переміщених осіб, які перебувають на обліку, що підтверджується довідкою, виданою згідно з Порядком оформлення і видачі довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 509 (Офіційний вісник України, 2014 р., № 81, ст. 2296; 2015 р., № 70, ст. 2312) - із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 13 березня 2022 р. № 269 та від 20 березня 2022 р. № 332, за виключенням осіб, зазначених в абзаці вісімнадцятому пункту 2 цього Порядку, уповноваженим банком є АТ "Ощадбанк".

Позивачка не є внутрішньо переміщеною особою, а тому абзац другий пункту 6 Порядку № 1596 не підлягає застосуванню, тобто остання має право самостійно вибирати уповноважений банк для відкриття поточного рахунку.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1596 заява про виплату пенсії або грошової допомоги (додаток 1) або заява про виплату пенсії або грошової допомоги з відкриттям рахунка (додаток 4) подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України або органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті в межах України.

Заява про виплату пенсії або грошової допомоги може прийматися органом Пенсійного фонду України або органом соціального захисту населення через установи уповноваженого банку, зокрема, в електронній формі з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, одержувача та уповноваженого працівника банку.

Заява приймається за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

Уповноважений банк щомісяця не пізніше 20 числа подає органам Пенсійного фонду України або органам соціального захисту населення перелік відкритих за зверненнями органів Пенсійного фонду України та органів соціального захисту населення поточних рахунків одержувачам із зазначенням номерів таких рахунків та інформації про укладення договорів банківського рахунка з одержувачами, а в разі відмови у відкритті поточного рахунка - інформацію про причину відмови.

Пунктами 9, 11 Порядку № 1596 визначено, що між уповноваженим банком і одержувачем укладається договір банківського рахунка. Заява про виплату пенсії або грошової допомоги подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду чи органу соціального захисту населення за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача в населеному пункті у межах України або приймається органом Пенсійного фонду чи органом соціального захисту населення від установи уповноваженого банку. Заяви приймаються за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу і підтверджує її вік, та документа, визначеного законодавством, для з`ясування місця її проживання, і реєструються в установленому порядку. Одержувачі, крім внутрішньо переміщених осіб, можуть у будь-який час змінити уповноважений банк, подавши заяву до відповідного уповноваженого банку згідно з пунктом 10 цього Порядку.

Відповідно до постанови Національного Банку України від 28.12.2018 № 162 «Про запровадження міжнародного номера банківського рахунку (IBAN) в Україні» з 05.08.2019 по 31.10.2019 номери банківських рахунків переводили на стандарт IBAN, тобто номера рахунків клієнтів банків в Україні мають містити 29 символів. Остаточний перехід усіх рахунків клієнтів на стандарт IBAN відбувся 13.01.2020 - з цієї дати клієнти можуть проводити розрахунки виключно з використанням рахунків у форматі IBAN.

Відповідно до абзацу третього пункту 19 Порядку № 1596, суми пенсій не зараховуються на поточні рахунки у разі невідповідності будь-яких реквізитів, зазначених у списку, даним поточного рахунку одержувача.

Аналіз наведених норм вказує на те, що звертаючись із заявою про поновлення виплати пенсії вона повинна містити підпис у разі подання заяви в паперовій формі або кваліфікований електронний підпис при подачі відповідної заяви в електронній формі.

Матеріалами справи підтверджено та не спростовано відповідачем, що представник позивачки звернувся до відповідача з метою реалізації рішення суду та поновлення виплати пенсії надавши, в тому числі, копію заяви про поновлення виплати пенсії на поточний банківський рахунок у форматі IBAN № НОМЕР_1 відкритий в АТ АКЦЕНТ-БАНК, яка відповідно до пункту 10 Порядку № 1596 не підписана кваліфікованим електронним підписом одержувача пенсії позивачкою, що підтверджено матеріалами справи.

Тобто, представником позивачки не дотримано вимоги Порядку № 1596 в частині підписання заяви безпосередньо одержувачем пенсії.

На думку суду, підпис позивачки на заяві про поновлення строку звернення до суду є обов`язковим реквізитом та підтверджує факт її волевиявлення.

Суд приймає до уваги, що під час розгляду справи № 360/2517/21 спірним питанням було право позивача на поновлення пенсії з 01.03.2017, водночас не вирішувалось питання щодо нарахування пенсії на відповідний поточний рахунок відповідно до Порядку № 1596.

Системний аналіз зазначених норм вказує, що у разі надходження заяви та документів до органу, який призначає пенсію, останній повинен прийняти рішення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що форма рішення, яке повинен прийняти відповідач не має затвердженої форми, проте повинно мати підстави такої відмови та відповідати критеріям обґрунтованості (логічності та структурованості викладення мотивів, пов`язаність мотивів з наведеними нормами права, наявність правової оцінки, відповідність висновків фактичним обставинам та відсутність немотивованих висновків).

Водночас, відповідач отримавши від представника позивачки, зокрема, заяву про поновлення виплати пенсії на поточний банківський рахунок, листом, з посиланням на норми Порядку № 1596, повідомив про можливість подачі відповідної заяви через портал електронних послуг з використанням кваліфікованого електронного підпису, можливості формування заяви в електронну кабінеті та необхідності подачі заяви встановленого зразка.

З наведеного, суд дійшов висновку, що відповідачем в листі не наведено обґрунтованих підстав відмови у поновленні пенсії, а надано формальну відповідь.

Отже, за результатами розгляду заяв позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Луганській області не приймалось рішення про відмову у перерахунку пенсії, що не заперечується відповідачем.

В той же час, відповідачем не надано оцінку копії заяви про поновлення виплати пенсії на поточний банківський рахунок без електронного підпису пенсіонера.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною другою статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

В рамках адміністративного судочинства:

дії - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у здійсненні суб`єктом владних повноважень своїх обов`язків у межах наданих законодавством повноважень чи всупереч їм;

бездіяльність - певна форма поведінки суб`єкта владних повноважень, яка полягає у невиконанні ним дій, які він повинен був і міг вчинити відповідно до покладених на нього посадових обов`язків згідно із законодавством України;

рішення - нормативно-правовий акт або індивідуальний акт (нормативно-правовий акт - акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування; індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк).

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про:

- визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії (пункт 4).

Відповідно до частини четвертої статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно із загальними засадами права, дії суб`єкта владних повноважень це активна поведінка суб`єкта владних повноважень, а бездіяльність це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень. Як дії, так і бездіяльність можуть мати вплив на реалізацію прав, свобод, інтересів фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що у спірних правовідносинах достатнім, необхідним та ефективним способом захисту є:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яка полягає у неприйнятті рішення за наслідками розгляду заяви про поновлення виплати пенсії на поточний банківський рахунок ОСОБА_1 від 08.09.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2023 про поновлення виплати пенсії на поточний банківський рахунок, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

З наведеного, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача здійснювати виплату пенсії позивачки на банківський рахунок відкритий в АТ АКЦЕНТ-БАНК.

Позовна вимога про зобов`язання здійснити виплату пенсії з 01.03.2017 та виплатити всі неотримані пенсійні кошти позивачки з урахуванням масових перерахунків задоволенню не підлягає, оскільки питання виплати пенсії з визначеної дати вже вирішено у справі № 360/2517/21, а виплата пенсії з урахуванням масових перерахунків з огляду на те, що призначення, виплата чи припинення виплат пенсії, перерахунок пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України.

Крім того, у даній справі не є спірний розмір пенсії позивача, оскільки відповідач відмовився виконувати прохання представника позивачки щодо виплати пенсії на відповідний рахунок.

Вимоги позивачки в частині зазначення номеру банківського рахунку № НОМЕР_1 на який необхідно здійснювати виплату пенсії не підлягають задоволенню, оскільки не відповідає об`єкту порушеного права.

Щодо позовної вимоги про індексацію втрати частини доходів та компенсацію втрати частини доходів, суд зазначає таке.

Згідно статті 1 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 2 Закону "Про індексацію грошових доходів населення", індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі пенсії.

Відповідно до частини 2 статті 46 Закону № 1058-IV, нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати" підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць (ст. 4 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати"). За змістом наведених норм обов`язок здійснити компенсацію втрати частини доходів настає лише у випадку порушення встановлених строків їх виплати. Строки виплати пенсії встановлені Законом №1058-IV, відповідно до частини 1 статті 47 якого пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Суд зазначає, що наразі пенсія позивачці не виплачується, тому відсутні підстави вважати, що право на отримання компенсації при відновленні виплати пенсії буде порушено відповідачем, задоволення позову в цій частині буде свідчити про вирішення спору, який ще відсутній, тобто на майбутнє, що суперечить засадам адміністративного судочинства та його принципам. Отже, вимоги про індексацію втрати частини доходів та компенсацію втрати частини доходів є передчасними.

За встановлених в цій справі фактичних обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку, що основні (суттєві) аргументи позовної заяви є частково обґрунтованими, внаслідок чого позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо строку звернення до суду, необхідно зазначити.

Згідно з частинами першою, другою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Пенсія за віком призначається конкретній особі на підставі наявного страхового стажу та розміру заробітної плати, яку вона отримувала, та відповідно до відрахувань до спеціального фонду один раз та виплачується державою протягом всього життя пенсіонера, крім виняткових випадків, що можуть бути встановлені законом. Водночас пенсія стає «нарахованою» в момент призначення пенсії і залишається такою («нарахованою») до її чергової зміни.

У свою чергу, спеціальне законодавство у сфері соціального захисту, а саме стаття 46 Закону № 1058-IV, визначає, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Аналіз зазначених положень статті 46 Закону № 1058-IV свідчить про те, що в Україні не існувало та не існує на сьогодні жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством та безспірному розмірі за минулий час, яку особа не отримувала з вини держави в особі її компетентних органів.

Таким чином, у разі, якщо за законодавством особа має обґрунтоване право на отримання виплат у межах національної системи соціального забезпечення та якщо відповідні умови дотримано, органи влади не можуть відмовити у таких виплатах до тих пір, поки такі виплати передбачено законодавством. Конституція України та Закон № 1058-ІV гарантують всім громадянам України, за певних умов, право на матеріальне забезпечення у вигляді пенсій.

З пункту 3 резолютивної частини Рішення від 07.10.2009 № 25-рп/2009 вбачається, що Конституційний Суд України звернув увагу Верховної Ради України на необхідність приведення у відповідність до Конституції України положень інших законів, які регламентують виплату пенсій пенсіонерам, які постійно проживають у державах, з якими Україною не укладено відповідного договору, а також прийняття закону про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними.

Проте, відповідні зміни до законодавства до цього часу не були внесені.

Водночас відсутність чіткого законодавчого механізму щодо відновлення виплати пенсій особам, які виїхали на постійне проживання за межі України, призвело до ситуації, за якої громадяни України були позбавлені можливості отримувати належні їм пенсійні виплати, або створювалися умови за яких пенсіонерам, які проживають за межами України, для отримання належних їм пенсійних виплат необхідно було докласти значних зусиль, зокрема, звертатись до суду.

Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18.

При цьому згідно із позицією Європейського суду з прав людини держави повинні боротися з дискримінаційною практикою на всіх рівнях, у тому числі, у сфері пенсійного забезпечення і, нарешті, повинні прийняти позитивні заходи, необхідні для забезпечення ефективного права на рівний захист для всіх осіб (Savickis and others v. Latvia, заява № 49270/11, пункт 141).

Зважаючи на те, що нарахування пенсії в повному обсязі покладається на відповідний територіальний орган Пенсійного фонду, непроведення відповідачем виплати пенсії позивачці свідчить про те, що його бездіяльність призвела до триваючого порушення її права на отримання пенсійних виплат.

Як вбачається з матеріалів справи, протягом усього часу позивачка вживала заходів до вирішення спору, в тому числі в позасудовому порядку, а тому не втрачала інтересу, за захистом якого звернувся її представник до суду з цим позовом.

Отже, за таких обставин обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим, тому позивачкою строки звернення до суду не пропущено.

Подібний висновок викладений у постанові від 20.07.2023 у справі № 420/8355/22 та від 19.08.2024 у справі № № 360/764/23.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 968,96 грн.

З огляду на те, що позовні вимоги носять немайновий характер і позов підлягає частковому задоволенню, через коригування обраного способу захисту, відповідно до приписів частини першої статті 139 КАС України суд присуджує позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 968,96 грн.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 241-246, 226, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов адвоката Меламеда Вадима Борисовича в інтересах ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області (ідентифікаційний код 21782461, місцезнаходження: вул. Шевченка, буд. 9, м. Сєвєродонецьк, Сєвєродонецький район, Луганська область) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області, яка полягає у неприйнятті рішення за наслідками розгляду заяви про поновлення виплати пенсії на поточний банківський рахунок ОСОБА_1 від 08.09.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 08.09.2023 про поновлення виплати пенсії на поточний банківський рахунок, з урахуванням висновків, викладених у рішенні суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити за необґрунтованістю.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 968,96 (дев`ятсот шістдесят вісім грн 96 коп.) гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Т.В. Смішлива