Справа № 343/751/24
Суддя: Тураш В. А.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №: 343/751/24
Провадження №: 2-а/343/16/24
РІШЕННЯ

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року м. Долина

Долинський районний суд Iвано-Франкiвської областi в складi:

головуючого суддi Тураша В. А.,

секретаря Лукань О.З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Долинський районний суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, в якому просить :

постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1684899 від 18.03.2024 року винесену відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП - скасувати;

провадження у даній справі закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення;

судові витрати стягнути з відповідача.

Свої вимоги мотивує тим, що 18 березня 2024 року о 09.30 год. в межах населеного пункту села Оболоння, Калуського району, Івано-Франківської області, він, ОСОБА_1 , водій транспортного засобу «Ореl Astra» державний номерний знак « НОМЕР_1 », на думку поліцейського патрульної поліції керував вказаним транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом чим порушив п.9.8. Правил дорожнього руху, у зв`язку з чим вказаний суб`єкт владних повноважень виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №1684899 від 18.03.2024, відповідно до якої, постановив застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень, у зв`язку із скоєнням адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі -

закриттю, оскільки дана постанова винесена з порушенням норм КУпАП, ґрунтується на

необгрунтованих та бездоказових припущеннях, що підтверджується наступними

аргументами.

На вимогу працівника поліції ним було зупинено рух транспортного засіб «Ореl»

з дотриманням Правил дорожнього руху.

Після пред`явлення ним вимоги про причину зупинки, згідно ст. 35 Закону України

«Про Національну поліцію» та п. 2.14 ПДР, працівником поліції після перевірки посвідчення водія, запропоновано надати поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

В подальшому, інший працівник повідомив, що він керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом.

Однак, дані обставини не відповідають дійсності оскільки він керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар уже в межах населеного пункту село Оболоння, оскільки перебував в зоні дії знаку 5.49 ПДР.

Він був зупинений працівником поліції приблизно після 500 метрів від місця розташування дорожнього знаку «5.49 Оболоння».

Про вказані обставини він повідомив працівника поліції, та запропонував проїхати до місця розташування вказаного дорожнього знаку та показати йому цей дорожній знак «5.49 Оболоння».

Однак, працівник поліції відмовився дослідити вказані обставини та його доводи.

Після чого він висловив бажання ознайомитись із доказом, на підставі якого поліцейський дійшов до висновку про порушення ним Правил дорожнього руху, однак всупереч вимогам ст. 268 КУпАП його було позбавлено такого права.

Йому не надали копії оскаржуваної постанови, мотивуючи технічними неполадками принтера.

Відтак, про існування вказаної постанови він дізнався 25.03.2024 року через застосунок «ДІЯ».

Поліцейським не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставини, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, оскільки як вбачається з матеріалів даної справи, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження порушення Позивачем п.12.4 Правил Дорожнього руху, а відтак оскаржувана постанова підлягає скасуванню (а.с.37-41).

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.04.2024 цивільна справа № 343/751/24 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.11).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.04.2024, позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків адміністративного позову - десять днів з дня отримання копії ухвали про залишення адміністративного позову без руху (а.с.12-13).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 02.05.2024, відкрито провадження у справі № 343/751/24 за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Призначено підготовче судове засідання. Відповідачу в строк до 03.06.2024 запропоновано подати відзив на позов (а.с.23).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 21.06.2024, клопотання позивача про заміну відповідача - задоволено.

В справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, замінено неналежного відповідача Управління патрульної поліції в Івано-Франківській області Департаменту патрульної поліції на належного Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області. Підготовче судове засідання відкладено на 30 липня 2024 року в 13.00 год. Відповідачу Головному управлінню Національної поліції в Івано-Франківській області в строк до 30 липня 2024 року запропоновано подати відзив на позов (а.с.47).

Представник відповідача Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, Мельник О.М., 17.07.2024 подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що ознайомившись із змістом та вимогами адміністративного позову, ГУНП в Івано-Франківській області категорично не погоджується з вимогами громадянина ОСОБА_1 , вважає їх необгрунтованими, такими, що не відповідають нормам діючого законодавства, виходячи з наступного.

З матеріалів про адміністративне правопорушення було встановлено, що 18.03.2024 о 09 год. 30 хв. в ході патрулювання та виконання службових обов`язків інспектором СРПП відділення поліції №2 (смт. Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, виявлено

автомобіль марки «Ореl Аstra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням, як пізніше стаю відомо, гр. ОСОБА_1 , який керуючи транспортним засобом, рухаючись поза населеним пунктом - не увімкнув ближнє світло фар, чим порушив п.9.8 «д» ПДР України та після зупинки працівниками поліції не увімкнув аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п. 9.8 ПДР України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.ю 2 ст. 122 КУпАП.

Зупинивши транспортний засіб, поліцейський підійшов до автомобіля, належним чином представився водію, проінформував його про порушення ним ПДР, а саме: про рух поза населеним пунктом без ввімкненого ближнього світла фар (п. 9.8 «д» ПДР) та попросив пред`явити посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а також поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На вимогу поліцейського громадянин ОСОБА_1 надав поліцейському водійське посвідчення та свідоцтво про реєстрацію ТЗ.

Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП поліцейський ознайомив правопорушника із ст. 63 Конституції України та ст. 268, 289 КУпАП, заслухав пояснення ОСОБА_1 .

Після чого інспектором було прийняте рішення розглянути справу про адміністративне правопорушення та винести постанову серії ЕНА №1684899 про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП та ознайомлено ОСОБА_1 з її змістом, шляхом надання постанови для особистого ознайомлення, а також було запропоновано йому отримати копію постанови, відповідно до вимог ст. 285 КУпАП.

Таким чином, розглядаючи дану справу, поліцейським було з`ясовано всі обставини, які підлягають з`ясуванню. Поліцейський діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією, КУпАП та іншими нормативно-правовими актами, будь-яких порушень під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не допускав.

Незгода позивача щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення його від адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевказане, постанова є правомірною та такою, що не підлягає скасуванню (а.с.52-55).

Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2024, клопотання позивача ОСОБА_1 -задоволено.

Витребувано з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1684899 від 18.03.2024.

Закрито підготовче провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та призначено справу до судового розгляду по суті на 21 серпня 2024 року (а.с.61).

Копію вказаної ухвали отримано представником відповідача ГУНП в Івано-Франківській області "Романів" 05.08.2024, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.64).

21.08.21024 Долинським районним судом Івано-Франківської області на адресу відповідача направлено нагадування з проханням виконати вимоги ухвали Долинського районного суд від 30.07.2024 та надіслати на адресу Долинського районного суду Івано-Франківської області постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 343/751/24. Не виконання вимоги ухвали Долинського районного суду від 30.07.2024 стало підставою для відкладення розгляду справи на 03.09.2024 о 09.00год. (а.с.70).

Позивач ОСОБА_1 та його представник - адвокат Кайдан Д.-С.Т. (ордер серії АТ №1070476 а.с. 65) в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Крім цього зазначили, що представником відповідача не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 18.03.2024 о 09.30 год. керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, оскільки вказані дії мали

місце в межах населеного пункту села Оболоння, Калуського району, Івано-Франківської області. При розгляді адміністративної справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, інспектором поліції було порушено процедуру притягнення його до адміністративної відповідальності, оскільки при розгляді справи не були з`ясовані усі обставини справи, не були враховані пояснення ОСОБА_1 , йому не роз`яснювалися його права. Просили позов задоволити у повному обсязі.

Представник відповідача ГУНП в Івано-Франківській області Мельник О.М. (в порядку самопредставництва Витяг з ЄДРЮО, ФОП, та ГФ а.с.56) в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила, хоч про дату, час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому Законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.51.64,71). У відзиві на позовну заяву просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , в повному обсязі.

Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, вивчивши відзив на позов, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку:

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.ч.1,2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно з ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 вказаного Закону, поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до Закону України "Про дорожній рух" - єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі ПДР України).

Згідно із ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Диспозицією ч.2 ст.122 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного проїзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній

частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди

Згідно з абз.2. п. 9.8 ПДР України, на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується копією скриншоту із за стосунку «Дія» позивача ОСОБА_1 (а.с.8), постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №01684899 від 18.03.2024, ОСОБА_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, зокрема за те, що він 18.03.2024 в с.Оболоння Калуського району, Івано-Франківської області на а/д Н-10, керував транспортним засобом «Ореl Astra» державний номерний знак « НОМЕР_1 » без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушив п.9.8. ПДР України.

Відповідно до положень ст. 222 КУпАП, справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 122 КУпАП, розглядають органи Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 4 ст. 258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу. Зокрема, розгляд справ, передбачених ч. 2 ст. 122 КУпАП, здійснюється, відповідно до ч.4 ст. 258 КУпАП та п.2 Розділу ІІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395, на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову у справі.

Таким чином, винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення можливе лише після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог ст. 245 КУпАП щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності з законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Таким чином, приписами КУпАП встановлено певну процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення та визначено систему правових механізмів забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом п. 2 Розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, - зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення повинен відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

За змістом Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному

режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 2395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 2408/27853, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження, оскаржити постанову по справі протягом десяти днів з дати вручення такої постанови у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими КУпАП.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Ст. 6 Європейської конвенції з прав людини (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом…, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків …».

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Срамек проти Австрії» (case Sramek v. Austria, § 36) зазначив, що орган влади, який не є судом держави, для виконання статті 6 § 1, може розглядатися як «суд» у змістовному значенні цього терміна.

На думку суду, в даному випадку поняття «суд» може розглядатися у змістовному значенні щодо працівника відповідача у справі - інспектора СРПП ВП №2 (смт Рожнятів) Калуського РВ ГУНП в Івано-Франківській області, так як, останній відповідно до вимог Закону України «Про Національну поліцію» та вимог КУпАП наділений повноваженнями одноособово вирішувати справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності та застосування до неї заходу адміністративного стягнення.

Таким чином, суб`єкт владних повноважень інспектор СРПП ВП №2 (смт.Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, будучи уповноваженим діяти від імені Держави, при вирішенні питання про притягнення позивача до відповідальності повинен був дотримуватися критеріїв незалежності та безсторонності, передбачених ст. 6 Конвенції.

Позивач ОСОБА_1 заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, стверджує, що правил дорожнього руху не порушував, він керував транспортним засобом в межах населеного пункту с.Оболоння, та діяв згідно з вимогами ПДР України.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій та рішень суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, інспектор СРПП ВП №2 (смт Рожнятів) Калуського РВП ГУНП в Івано-Франківській області, як посадова особа, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення, однак доказів на підтвердження викладеного у постанові суду не надав.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка

притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

У справі Barbera, Messegue и Jabardo проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Як вбачається зі копії скриншоту із застосунку «Дія» - позивача ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП за те, що він поза межами населеного пункту керував т.з. без ввімкненого ближнього світла фар , однак в оскаржуваній постанові місце вчинення адміністративного правопорушення зазначено: Івано-Франківська область, Калуський район, с.Оболоння, автодорога Н-10.

Таким чином, зазначене у фабулі оскаржуваної постанови місце вчинення (с.Оболоння), суть правопорушення виключає відповідальність передбачену ч.2 ст. 122 КУпАП.

Натомість, відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 допустив вказане правопорушення, а тому притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП не може бути здійснено, за відсутності належних та допустимих доказів вчинення такого правопорушення.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до положень ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм

внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним доказам в цілому (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи прирівнюються до доведеної невинуватості цієї особи.

Верховний Суд в постанові від 23.10.2019 у справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи статті 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Суд бере до уваги, що відповідачем не представлено суду достатніх та належних доказів в підтвердження правомірності винесення оскаржуваної постанови, зокрема: не долучено, на виконання вимоги ухвали Долинського районного суду Івано-Франківської області від 30.07.2024, оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №1684899 від 18.03.2024, не надано документів (матеріалів), які стали підставою для прийняття рішення про притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП, не долучено будь-які докази, згідно перелікуст. 251 КУпАП, які б свідчили про наявність викладеного в оскаржуваній постанові порушення або що інспектором здійснено під час розгляду адміністративної справи заходи щодо збирання та оцінки цих доказів, відео з нагрудної камери поліцейського в матеріалах справи відсутні та відповідачем не долучено, що свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірність прийнятої ним постанови.

За таких обставин суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності підлягає скасуванню.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, судовий збір в розмірі 605,60 грн. сплачений позивачем при зверненні до суду з даним позовом підлягає стягненню з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 7, 9, 10, 122, 251, 278-280, 293 КУпАП, ст.ст. 77,139,241-246,250,286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити .

Скасувати постанову серії ЕНА №1684899 по справі про адміністративне правопорушення від 18 березня 2024 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення, у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП.

Провадження в справі про вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області , вул. Академіка Сахарова, 15 м. Івано-Франківськ, 76000.

Повний текст рішення виготовлено 12.09.2024

Суддя: