Справа № 320/10720/24
Суддя: Жукова Є.О.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Київ № 320/10720/24

Київський окружний адміністративний суд у складі судді Жукової Є.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Апарату Верховної Ради України

про визнання протиправним та скасування рішення, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Апарату Верховної Ради України, в якому просить суд:

визнати незаконним та скасувати розпорядження керівника Апарату Верховної Ради України № 224-К від 05 лютого 2024 року «Про звільнення ОСОБА_1 з посади головного спеціаліста»;

поновити ОСОБА_1 на посаді головного спеціаліста загального відділу Управління справами Апарату Верхової Ради України з 06 лютого 2024 року;

стягнути з Управління справами Верховної Ради України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 лютого 2024 року по дату ухвалення рішення суду про поновлення на посаді.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона з 25 січня 2023 року була призначена на посаду головного спеціаліста загального відділу Управління справами Апарату Верховної Ради України. Розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України №244-К від 05 лютого 2024 року позивачка звільнена з займаної посади відповідно до частини дев`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Підставою звільнення в розпорядженні вказана доповідна записка заступника керівника Відділу з питань запобігання корупції ОСОБА_2 від 01 лютого 2024 року № 24/03-2024/23732. Вважає, що розпорядження № 244-К від 05 лютого 2024 року, є незаконним та необґрунтованим, прийнятим із грубим порушенням антикорупційного та трудового законодавства України, а тому підлягає визнанню недійсним та скасуванню. Вважає, що у відповідача були відсутні правові підстави для звільнення позивача з займаної посади, з огляду на те, що щорічна декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2022 рік була подана позивачем 01 лютого 2024 року. Просить суд задовольнити позов.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15 березня 2024 року відкрито провадження в адміністративній справі відкрито провадження у справі № 320/10720/24, суд ухвалив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позов та витребуваних документів.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа документ в електронному вигляді «Ухвала про відкриття спрощеного провадження» від 15 березня 2024 у справі № 320/10720/24 доставлено до електронного кабінету представника позивача адвоката Іваницької О.В. 18 березня 2024 року.

03 квітня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Апарату Верховної Ради України надійшло клопотання про надіслання копії ухвали про відкриття провадження по справі № 320/10720/24.

09 травня 2024 року представник Апарату Верховної Ради України отримав копію ухвали від 15 березня 2024 року по справі № 320/10720/24 в приміщенні суду, що підтверджується відповідною розпискою.

23 травня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Апарату Верховної Ради України надійшов відзив на позовну заяву.

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначає, що відповідно до даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2022 рік 01 лютого 2024 року о 19 год 48 хв, що підтверджує неподання декларації у термін, визначений у пункті 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» та порушення статті 8 Закону України «Про державну службу» та статті 19 Конституції України - дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Так, ОСОБА_1 : була призначена на посаду без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом; при призначені на посаду державної служби не подавала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування; знала та повинна була знати про необхідність подання декларації до 31 січня 2024 року, оскільки була призначена відповідно до частини п`ятої, сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та неодноразово отримувала повідомлення-нагадування щодо необхідності подання декларації; через небажання або недбалість вона, у порушення вимог Законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції» не виконала покладений на неї обов`язок - подати декларацію до 31 січня 2024 року; не врахувала, що статус державного службовця передбачає діяльність у порядку та у спосіб, встановлений Законами України, тому ОСОБА_1 не повинна була мати правомірних очікувань, що законодавчі приписи будуть мати виключення для позивача, порівняно з іншими державними службовцями, які вчасно подали декларації.

Таким чином, наданими суду та допустимими доказами підтверджується правомірність дій Апарату Верховної Ради України та спростовується доводи про порушення прав та свобод ОСОБА_1 у публічно-правових відносинах. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

06 червня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від представника позивача адвоката Іваницької О.В. надійшла відповідь на відзив.

Представник позивача у відповіді на відзив зазначає, що законодавством не встановлено спеціального порядку перевірки декларації осіб, які призначались на посади державної служби без конкурсу, не подавали декларації перед вступом на посаду та не проходили відповідних перевірок у зв`язку з призначенням у період дії воєнного стану.

Просить суд врахувати, що частина друга статті 51-2 Закону України «Про запобігання корупції» була чинною як на час прийняття розпоряджень про призначення ОСОБА_1 на посаду державної служби, так і на час направлення повідомлення Національного агентства про факт несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так, вищевказаною нормою встановлено, що якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

Одночасно Національне агентство письмово повідомляє про факт неподання декларації спеціально уповноваженим суб`єктам у сфері протидії корупції, а також керівнику державного органу, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, їх апарату, юридичної особи публічного права про факт неподання декларації відповідним суб`єктом декларування.

До того ж варто звернутись до положень частини першої статті 51-1 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до якого Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю:

1) щодо своєчасності подання;

2) щодо правильності та повноти заповнення;

3) логічний та арифметичний контроль.

Таким чином, Національне агентство з питань запобігання корупції є спеціальним уповноваженим суб`єктом у сфері протидії корупції, який наділений виключною компетенцією на проведення контролю та перевірки декларацій, а також прийняття рішень за їхніми результатами. З огляду на зазначене, виключно Національне агентство з питань запобігання корупції наділене повноваженнями приймати рішення щодо подання/неподання декларації суб`єктами декларування, у тому числі встановлювати факт неподання або ж несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Розпорядження про звільнення позивача з займаної посади державної служби і повідомлення Національного агентства про факт несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій державі або місцевого самоврядування, датовані 05 лютого 2024 року. Тобто, станом на день звільнення позивача з займаної посади державної служби жодних рішень Національним агентством з питань запобігання корупції за результатами перевірки вказаного повідомлення прийнято не було, а тому не зрозуміло, яким чином відповідач встановив наявність підстав для звільнення позивача з займаної посади, а саме встановив факт неподання останньою декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Станом на дату прийняття розпорядження про звільнення позивача з займаної посади і направлення повідомлення Національного агентства про факт несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 уже була подана щорічна декларація за 2022 рік.

Відповідач стверджує про встановлення ним факту саме неподання позивачем декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до встановленого законодавством порядку, та наявність правових підстав для звільнення позивача з займаної посади. Разом з тим, 05 лютого 2024 року відповідач звернувся до Національного агентства з питань запобігання корупції з повідомленням саме про несвоєчасне подання ОСОБА_1 щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З наведеного вбачається, що відповідач або звільнив позивача без належних правових підстав, або повідомив Національному агентству з питань запобігання корупції неправдиву інформацію.

Позивач не мала на меті приховати відомості про свій майновий стан. Позивачем 31 грудня 2023 року було подано декларацію кандидата на посаду особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка охоплювала 2022 рік. Декларація кандидата на посаду особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, подана позивачем 31 грудня 2023 року, та щорічна декларація особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2022 рік, подана позивачем 01 лютого 2024 року містить ідентичну інформацію про майновий стан і доходи позивача за 2022 рік.

09 липня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від Апарату Верховної Ради України надійшли заперечення на відповідь позивача.

Відповідач в своїх запереченнях зазначає, що особи, призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (без конкурсного відбору), підлягають звільненню із займаної посади протягом трьох робочих днів з дня виникнення будь-якої з таких обставин, зокрема: неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», тобто не пізніше 31 січня 2024 року (якщо таку декларацію не подано раніше).

Таким чином, законодавцем встановлено граничний строк подачі декларації - 31 січня 2024 року та правові наслідки, у разі неподання її у визначений строк - звільнення з посади.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій згідно Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій № 539/21 Відділ з питань запобігання корупції Апарату Верховної Ради України перевіряє факт подання щорічної декларацій суб`єктами декларування протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій.

Отже, Порядок встановлює максимальний строк протягом якого Відділ зобов`язаний здійснити перевірку факту подання суб`єктами декларування щорічних декларацій, а перебіг строку починається з наступного дня з граничної дати подання декларацій.

У той же час, частина шоста Порядку зобов`язує Відділ з питань запобігання корупції Апарату Верховної Ради України повідомити Національне агентство упродовж 3 робочих днів з дня виявлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування, що в свою чергу вказує на те, що факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування може бути виявлено Відділом починаючи з першого дня перебігу строку, встановленого Порядком.

Враховуючи, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» суб`єкти декларування були зобов`язані подати щорічні декларації за 2021 та 2022 звітні періоди не пізніше 31 січня 2024 року - гранична дата подання декларації.

Відповідно Відділ з питань запобігання корупції Апарату Верховної Ради України проводив перевірку факту подання суб`єктами декларування, які працюють (працювали) в Апараті, декларацій з 01 лютого 2024 шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

01 лютого 2024 року Відділом здійснено перевірку та встановлено факт неподання щорічних декларацій за 2022 рік суб`єктами декларування, які призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (без проведення конкурсного відбору), та повідомлено керівника Апарату Верховної Ради України про факти порушення законодавства у сфері запобігання і протидії корупції, а саме: неподання декларації, передбаченої статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 23 липня 2021 року № 448/21 кожному поданому документу Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування автоматично надає унікальний ідентифікатор документа.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2022 рік 01 лютого 2024 року о 19 год 48 хв, що підтверджує неподання декларації у строк визначений у пункті 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, ОСОБА_1 порушила статтю 8 Закону України «Про державну службу» та статтю 19 Конституції України, відповідно до яких зобов`язана дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

При цьому відповідно до пункту 10 Особової картки державного службовця, форма якої затверджена наказом Національного агентства України з питань державної служби 19 травня 2020 року № 77-20, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 травня 2020 року за № 461/34744, держаний службовець особистим підписом підтверджує обізнаність про вимоги й обмеженнями щодо проходження державної служби відповідно до законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції» та зобов`язання їх дотримуватись.

Відповідач також зазначає, що у випадку невиконання абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» щодо звільнення із займаної посади державної служби протягом трьох робочих днів з дня виникнення будь-якої з таких обставин, зокрема: неподання декларації особи, може тягнути відповідальність для суб`єкта призначення за не виконання законодавчих приписів, адже органи державної влади та їх посадові особи зобов язані дотримуватися вимог законів України.

Важливо також врахувати, що Відділом здійснювалося інформування працівників Апарату про зміни антикорупційного законодавства, у тому числі щодо граничного терміну подання декларацій.

Управління комп`ютеризованих систем Апарату Верховної Ради України, у межах компетенції, надало інформацію, що за наявними даними системи логування, на електронну скриньку, закріплену за ОСОБА_1 , було надіслано інформаційний лист із темою: «Інформування про закінчення термінів подання декларацій» і доставлено адресату 12 січня 2024 року о 15:39:18.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що обґрунтування позовних вимог не містить аргументації щодо незаконності дій Апарату Верховної Ради України, а ґрунтується на незгоді позивача з необхідністю виконання вимог законодавства, свідчить про відсутність факту порушення відповідачем прав, свобод чи охоронюваних законом інтересів особи, яка звернулась за їх судовим захистом.

05 серпня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від представника позивача адвоката Іваницької О.В. надійшло клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

05 серпня 2024 року через відділ документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (канцелярію) Київського окружного адміністративного суду від представника позивача адвоката Іваницької О.В. надійшли письмові пояснення.

З метою додержання розумного строку розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, суд визнав за можливе розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Апарату Верховної Ради України від 05 січня 2023 року № 26-к відповідно до частин п`ятої, сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 33, 34, 35 Закону України «Про державну службу», пункту 2 статті 23 Кодексу законів про працю України призначено ОСОБА_1 з 06 січня 2023 року на посаду головного спеціаліста сектору реєстрації та відправлення кореспонденції загального відділу Управління Апарату Верховної Ради України до дня визначення переможця конкурсу на цю посаду відповідно до законодавства, але на строк не більше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану із встановленням випробування строком шість місяців.

Відповідно до частини п`ятої, сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпорядженням керівника Апарату Верховної Ради України № 165-к від 25 січня 2023 року ОСОБА_1 призначено з 25 січня 2023 року на посаду головного спеціаліста загального відділу Управління справами Апарату Верхової Ради України Апарату Верховної Ради України до дня визначення переможця конкурсу на цю посаду відповідно до законодавства, але на строк не більше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану із встановленням випробування строком шість місяців, звільнивши її з посади головного спеціаліста сектору реєстрації та відправлення кореспонденції загального відділу Управління справами Апарату Верховної Ради України.

01 лютого 2024 року Відділом з питань запобігання корупції Апарату Верховної Ради України здійснено перевірку та встановлено факт неподання щорічних декларацій за 2022 рік суб`єктами декларування, які призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (без проведення конкурсного відбору), та повідомлено керівника Апарату Верховної Ради України про факти порушення законодавства у сфері запобігання і протидії корупції, а саме: неподання декларації, передбаченої статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції».

На ім`я керівника Апарату Верховної Ради України складено відповідну записку щодо неподання працівниками Апарату Верховної Ради України декларації особи, уповноваженої на виконання функції держави або місцевого самоврядування, зокрема, стосовно ОСОБА_1 .

Розпорядженням Апарату Верховної Ради України від 05 лютого 2024 року № 224-к звільнено ОСОБА_1 , головного спеціаліста загального відділу Управління справами Апарату Верховної Ради України, з посади 05 лютого 2024 року згідно з частиною дев`ятою статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Вважаючи розпорядження Апарату Верховної Ради України №244-К від 05 лютого 2024 року незаконним та необґрунтованим, таким що прийнятим із грубим порушенням антикорупційного та трудового законодавства України, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Преамбулою Закону України «Про державну службу» від 10 грудня 2015 року № 889-УІІІ визначено принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства.

Державний службовець - це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби (стаття 1 Закону України «Про державну службу»).

Згідно статті 5 Закону України «Про державну службу» правове регулювання державної служби здійснюється Конституцією України, цим та іншими законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері державної служби.

Окрім цього, на державних службовців поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та відповідно до статті 8 Закону України «Про державну службу» державний службовець зобов`язаний дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Так, відповідно до пункту «в» частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а», «в»-«ґ» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством (стаття 45 Закону України «Про запобігання корупції»).

Стаття 51-1 передбачає, що Національне агентство проводить щодо декларацій, поданих суб`єктами декларування, такі види контролю: 1) щодо своєчасності подання; 2) щодо правильності та повноти заповнення; 3) логічний та арифметичний контроль.

Встановлення своєчасності подання декларацій закріплено стаття 51-2, згідно з якою державні органи зобов`язані перевіряти факт подання суб`єктами декларування, які в них працюють (працювали або входять чи входили до складу утвореної в органі конкурсної комісії, до складу Громадської ради доброчесності), відповідно до цього Закону декларацій та повідомляти Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному ним порядку.

Якщо за результатами контролю встановлено, що суб`єкт декларування не подав декларацію, Національне агентство письмово повідомляє такого суб`єкта про факт неподання декларації, і суб`єкт декларування повинен протягом десяти днів з дня отримання такого повідомлення подати декларацію в порядку, визначеному частиною першою статті 45 цього Закону.

З метою встановлення механізму реалізації положень закону, був прийнятий Порядок перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій, затвердженого Національним агентством з питань запобігання корупції 20 серпня 2021 року № 539/21, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06 жовтня 2021 року № 1303/36925 (далі - Порядок).

Перевірка факту подання декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання декларацій покладаються на уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання та виявлення корупції відповідного органу, а у разі, якщо Законом не передбачено утворення (визначення) такого підрозділу (особи) - інший структурний підрозділ відповідного органу, визначений керівником (далі - відповідальний підрозділ (особа)).

Відповідальний підрозділ (особа) відповідного органу перевіряє факт подання декларацій суб`єктами декларування у такі строки:

1) щорічні декларації - декларації, які подаються відповідно до частини першої та абзацу другого частини другої статті 45 Закону (щороку та після припинення діяльності (після звільнення) відповідно),- протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій;

2) декларації при звільненні - декларації, які подаються відповідно до абзацу першого частини другої статті 45 Закону,- протягом 10 робочих днів після спливу строку у ЗО календарних днів з дня припинення суб`єктом декларування діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;

3) декларації, які подають особи, зазначені у підпункті «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону, у разі входження (включення, залучення, обрання, призначення) до складу конкурсної комісії, утвореної відповідно до Законів України «Про державну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», Закону та інших законів України, Громадської ради доброчесності, утвореної згідно із Законом України «Про судоустрій і статус суддів»,- протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій, визначеної в абзаці другому частини третьої статті 45 Закону.

Відповідальний підрозділ (особа) відповідного органу перевіряє факт подання декларацій шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

У випадку встановлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування згідно з вимогами Закону відповідальний підрозділ (особа) відповідного органу повідомляє про це Національне агентство упродовж 3 робочих днів з дня виявлення такого факту.

У разі повідомлення Національного агентства про неподання чи несвоєчасне подання суб`єктом декларування декларації, подання якої передбачено частиною другою статті 45 Закону, у відповідному повідомленні вказується дата припинення зазначеним суб`єктом діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Вказаний вище механізм контролю за особами, пов`язаними з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, на який посилається ОСОБА_1 у позовній заяві, був закріплений до введення воєнного стану в Україні, та передбачав:

згідно статті 21 Закону України «Про державну службу» вступ на державну службу здійснювався шляхом призначення громадянина України на посаду державної служби за результатами конкурсу. Прийняття громадян України на посади державної служби без проведення конкурсу забороняється, крім випадків, передбачених цим Законом;

згідно частини третьої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» особа, яка претендує на зайняття посади державної служби, до призначення або обрання на відповідну посаду подає в установленому цим Законом порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Водночас, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 було запроваджено воєнний стан в Україні.

Відповідно до пункту 3 вказаного Указу Президента України: «у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30-34, 38, 39, 41-44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Згідно пункту 3 частини першої статті 85 Конституції України Верховна Рада України, як єдиний орган законодавчої влади наділена повноваженнями приймати закони України. Так, парламент в межах реалізації статті 85 Конституції України прийняв Закон України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» від 20 вересня 2023 року № 3384-ІХ.

Так, Верховна Рада України внесла зміни у розділ XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» відповідно до яких, пункт 2-7 викладений у такій редакції: «Установити, що особи, які у 2022-2023 роках не подали декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, відповідно до статті 45 цього Закону, і кінцевий строк для подання яких настав до дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану», подають такі декларації не пізніше 31 січня 2024 року. Суб`єкти декларування, зазначені у частинах сьомій - чотирнадцятій статті 45 цього Закону, подають відповідні декларації у строки, встановлені частинами сьомою - чотирнадцятою статті 45 цього Закону, якщо відповідні декларації не було подано раніше.

Особи, призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (без конкурсного відбору), підлягають звільненню із займаної посади протягом трьох робочих днів з дня виникнення будь-якої з таких обставин, зокрема: неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбаченої статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», тобто не пізніше 31 січня 2024 року (якщо таку декларацію не подано раніше).

Тобто, законодавцем встановлено граничний строк подачі декларації та правові наслідки, у разі неподання її у визначений строк або подання декларації після його завершення, для осіб які призначались на посади державної служби без конкурсу, які не подавали декларації перед вступом на посаду та не проходили відповідних перевірок.

Аналіз нормативно-правової регламентації порядку подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування надає можливість підтвердити законність дотримання процедури звільнення на підставі наступних фактів та засвідчених матеріалів з особової справи.

Слід зазначити, що Апарат Верховної Ради діє на основі Положення про Апарат Верховної Ради, Положення про Апарат Верховної Ради та Положення про структурний підрозділ Апарату Верховної Ради затверджуються Головою Верховної Ради України.

Розпорядженням Голови Верховної Ради України від 25 серпня 2011 року № 769, в редакції розпорядження Голови Верховної Ради України № 734 від 20 листопада 2014 року, затверджено Положення про Апарат Верховної Ради України.

Структура Апарату відповідно до пункту 35 частини першої статті 85 Конституції України, а також його гранична чисельність затверджуються Верховною Радою України. До структури Апарату Верховної Ради України, зокрема відноситься - Відділ з питань запобігання корупції.

Відповідно до пункту 6 Положення про Відділ з питань запобігання корупції Апарату Верховної Ради України, затвердженого розпорядженням Голови Верховної Ради України від 03 листопада 2021 року № 1011-к (далі - Положення), Відділ з питань запобігання корупції Апарату Верховної Ради України (далі - Відділ) у своїй діяльності керується Конституцією України, законами України «Про запобігання корупції», «Про державну службу», іншими законами України, постановами Верховної Ради України, указами Президента України, актами Кабінету Міністрів України та іншими нормативно-правовими актами, Типовим положенням про уповноважений підрозділ (уповноважену особу) з питань запобігання корупції, затвердженим наказом Національного агентства з питань запобігання корупції від 27 травня 2021 року № 277/21 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14 червня 2021 року № 914/36536, Положенням про Апарат Верховної Ради України.

До основних завдань Відділу відноситься:

перевірка факту подання суб`єктами декларування, які працюють в Апараті, декларацій та повідомлення Національного агентства про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному відповідно до Закону порядку (підпункт 5 пункту 9 Положення);

інформування Керівника Апарату, Національного агентства або інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції про факти порушення законодавства у сфері запобігання і протидії корупції (підпункт 10 пункту 9 Положення).

Відділ відповідно до покладених на нього завдань:

проводить відповідно до Закону перевірку факту подання суб`єктами декларування, які працюють (працювали) в Апараті, декларацій та повідомляє Національне агентство про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій у визначеному Законом порядку (підпункт 8 пункту 10 Положення);

інформує Керівника Апарату, Національне агентство або інших спеціально уповноважених суб`єктів у сфері протидії корупції про факти, що можуть свідчити про вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень та інших порушень вимог Закону працівниками Апарату (підпункт 13 пункту 10 Положення).

Згідно пункту 1 частини четвертої Порядку перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України «Про запобігання корупції» та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій № 539/21 Відділ перевіряє факт подання щорічної декларацій суб`єктами декларування протягом 10 робочих днів з граничної дати подання таких декларацій.

Тобто, Порядок встановлює максимальний строк протягом якого Відділ зобов`язаний здійснити перевірку факту подання суб`єктами декларування щорічних декларацій, а перебіг строку починається з наступного дня з граничної дати подання декларацій.

У той же час, частина шоста Порядку зобов`язує Відділ повідомити Національне агентство упродовж 3 робочих днів з дня виявлення факту неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування, що в свою чергу вказує на те, що факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій суб`єктами декларування може бути виявлено Відділом починаючи з першого дня перебігу строку, встановленого Порядком.

Враховуючи, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законів України про визначення порядку подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в умовах воєнного стану» суб`єкти декларування були зобов`язані подати щорічні декларації за 2021 та 2022 звітні періоди не пізніше 31 січня 2024 року - гранична дата подання декларації, то відповідно Відділ проводив перевірку факту подання суб`єктами декларування, які працюють (працювали) в Апараті, декларацій з 01 лютого 2024 шляхом пошуку та перегляду інформації в публічній частині Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на офіційному веб-сайті Національного агентства.

01 лютого 2024 року Відділом здійснено перевірку та встановлено факт неподання щорічних декларацій за 2022 рік суб`єктами декларування, які призначені відповідно до абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (без проведення конкурсного відбору), та повідомлено Керівника Апарату Верховної Ради України про факти порушення законодавства у сфері запобігання і протидії корупції, а саме: неподання декларації, передбаченої статтею 45 Закону України «Про запобігання корупції», відповідно до пункту 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції».

Відповідно до пункту 6 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого наказом Національного агентства з питань запобігання корупції 23 липня 2021 року № 448/21 кожному поданому документу Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування автоматично надає унікальний ідентифікатор документа.

Унікальний ідентифікатор щорічної декларації за 2022 рік ОСОБА_1 https://public.nazk.gov.ua/documents/6de11067-4аfс-4а89-b4d9- fсd9ad10eleb.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 подала щорічну декларацію за 2022 рік 01 лютого 2024 року о 19 год 48 хв, що підтверджує неподання декларації у термін визначений у пункті 2-7 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» та порушення статті 8 Закону України «Про державну службу» та статті 19 Конституції України - дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин п`ятої, сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», статей 33, 34, 35 Закону України «Про державну службу», пункту 2 статті 23 Кодексу законів про працю України, розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України № 26-к від 5 січня 2023 року ОСОБА_1 призначено з 6 січня 2023 року на посаду головного спеціаліста сектору реєстрації та відправлення кореспонденції загального відділу Управління справами Апарату Верховної Ради України до дня визначення переможця конкурсу на цю посаду відповідно до законодавства, але на строк не більше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану із встановленням випробування строком шість місяців.

Відповідно до частини п`ятої, сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» розпорядженням Керівника Апарату Верховної Ради України № 165-к від 25 січня 2023 року ОСОБА_1 призначено з 25 січня 2023 року головного спеціаліста загального відділу Управління справами Апарату Верхової Ради України Апарату Верховної Ради України до дня визначення переможця конкурсу на цю посаду відповідно до законодавства, але на строк не більше 12 місяців з дня припинення чи скасування воєнного стану із встановленням випробування строком шість місяців, звільнивши її з посади головного спеціаліста сектору реєстрації та відправлення кореспонденції загального відділу Управління справами Апарату Верховної Ради України.

Надані відповідачем матеріали особової справи позивачки надають можливість дійти висновку, що ОСОБА_1 була призначена на посаду державної служби згідно абзацу першого частини п`ятої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» (в редакції, чинній на момент призначення позивача), вказане передбачає, що у період дії воєнного стану особи призначаються на посади державної служби, посади в органах місцевого самоврядування, посади керівників суб`єктів господарювання державного сектору економіки, комунальних підприємств, установ, організацій керівником державної служби або суб`єктом призначення, сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради, начальником відповідної військової адміністрації без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом, на підставі поданої заяви, заповненої особової картки встановленого зразка та документів, що підтверджують наявність у таких осіб громадянства України, освіти та досвіду роботи згідно з вимогами законодавства, встановленими щодо відповідних посад.

Відповідно до пункту 10 Особової картки державного службовця, форма якої затверджена наказом Національного агентства України з питань державної служби 19 травня 2020 року № 77-20, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 травня 2020 року за № 461/34744, держаний службовець особистим підписом підтверджує обізнаність про вимоги й обмеженнями щодо проходження державної служби відповідно до законів України «Про державну службу», «Про запобігання корупції» та зобов`язання їх дотримуватись.

Так, судом під час судового розгляду встановлено, що: позивачка була призначена на посаду без конкурсного відбору, обов`язковість якого передбачена законом; при призначені на посаду державної служби не подавала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування; знала та повинна була знати про необхідність подання декларації до 31 січня 2024 року, оскільки була призначена відповідно до частини п`ятої, сьомої статті 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»; в порушення вимог Законів України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції», не виконала покладений на неї обов`язок - подати декларацію до 31 січня 2024 року.

З огляду на що суд погоджується діями Апарату Верховної Ради України щодо прийняття спірного розпорядження від 05 лютого 2024 року №244-К.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина перша статті 90 КАС України).

Враховуючи встановлені у справі обставини та положення законодавства, що регулюють спірні правовідносини, відсутність інших доводів позивача на обґрунтування заявлених вимог, суд вважає такі вимоги недоведеними, а позов таким, що не підлягає задоволенню з наведених вище підстав.

За змістом частини першої статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 242-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

2. Розподіл судових витрат не здійснювати

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Жукова Є.О.