Справа № 704/17/24
Суддя: Костюк Любов Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 704/17/24 Прізвище судді (суддів) першої інстанції:
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Костюк Л.О.;

суддів: Аліменка В.О., Бужак Н.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 червня 2024 року (прийнята в порядку спрощеного позовного провадження, м. Тальне, дата складання повного тексту рішення - 24 липня 2024 року) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2024 року, ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Тальнівського районного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі - відповідач) про скасування постанови б/н від 30.12.2023 р. про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за ст. 210 КУпАП винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Свій позов позивач мотивує тим, що 02.11.2023 р. йому було вручено повістку про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 06.11.2023 р. У зв`язку із перебуванням позивача у визначений у повістці час на лікуванні, він не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 , що вказує на поважність причини такої неявки. 30.12.2023 р. він був доставлений працівниками поліції до ІНФОРМАЦІЯ_3 де відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення та повідомлено, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП відбудеться о 10.00 хв. 30.12.2023 р. фактично відразу після складання протоколу про адміністративне правопорушення. Незважаючи на заперечення позивача про наявність поважних причин неявки, а саме перебування його на лікуванні, начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 було винесено постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 850 грн. за ст. 210 КУпАП, при цьому в постанові не зазначено номер та серію, а також частину ст. 210 КУпАП, у зв`язку з чим позивач вважає цю постанову незаконною та вимушений звернутись з даним позовом до суду.

Рішенням Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 червня 2024 року позов залишено без задоволення.

Не погоджуючись з зазначеним судовим рішенням, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції як таку, що складена з порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нову, якою позов задоволити.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, як це передбачено ст. 311 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню та погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, з огляду на наступне.

Як встановлено судом першої інстанції, що згідно з розпискою від 02.11.2023 ОСОБА_1 розписався про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 10.00 год. 06.11.2023 р.

Згідно з Рапортом начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника відділу майора ОСОБА_2 від 03.12.2023 р. військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув по повістці 06.11.2023 р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 по теперішній час для уточнення облікових даних.

Згідно з протоколом №78 про адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 вчинив порушення правил військового обліку, неприбуття на виклик по повістці, за що передбачена відповідальність за ст. 210 КУпАП.

Згідно з Журналом обліку протоколів про адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_3 за 2023 рік протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 210 КУпАП зареєстрований 30.12.2023 р. за №78.

Згідно з постановою №78 від 30.12.2023 р у справі про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_3 . ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП за порушення правил військового обліку (неприбуття на виклик по повістці) та накладено штраф у розмірі 850 грн. 00 коп.

Надаючи правову цінку обставинам та матеріалам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Відповідно до ЗУ «Про оборону України' особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, 06.11.2023 (дата вчинення правопорушення) діяв особливий період.

Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Згідно зі ст. 1 вищезазначеного Закону встановлено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено, що загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.

Відповідно до до ч. ч. 5, 6 ст. 4 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» передбачено, що вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

Відповідно до частини 1 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 року №3543-XII громадяни зобов`язані: -з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період;

Згідно зі ст. 235 КУпАП адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Так, згідно з розпискою від 02.11.2023 ОСОБА_1 розписався про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 10.00 год. 06.11.2023 р.

Згідно з Рапортом начальника відділення обліку мобілізаційної роботи - заступника начальника відділу майора ОСОБА_2 від 03.12.2023 р. військовозобов`язаний ОСОБА_1 не прибув по повістці 06.11.2023 р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 по теперішній час для уточнення облікових даних.

Згідно з протоколом №78 про адміністративне правопорушення за ст. 210 КУпАП ОСОБА_1 вчинив порушення правил військового обліку, неприбуття на виклик по повістці, за що передбачена відповідальність за ст. 210 КУпАП.

Згідно з Журналом обліку протоколів про адміністративні правопорушення ІНФОРМАЦІЯ_3 за 2023 рік протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 210 КУпАП зареєстрований 30.12.2023 р. за №78.

Згідно з постановою №78 від 30.12.2023 р у справі про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 полковником ОСОБА_3 . ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП за порушення правил військового обліку (неприбуття на виклик по повістці) та накладено штраф у розмірі 850 грн. 00 коп.

Згідно з довідкою №6 від 17.11.2023 р. ОСОБА_1 знаходився на лікуванні в ФОП ОСОБА_4 з 06.11. по 17.11.2023 р.

При цьому, колегія суддів зазначає, що відомостей про перебування ОСОБА_1 на лікарняному суду не надано, а сам факт звернення до лікаря - ФОП ОСОБА_4 не свідчить про неможливість прибуття ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, вказує, що позивач, будучи повідомленим про обов`язок прибути по повістці 06.11.2023 р. до ІНФОРМАЦІЯ_3 та маючи поважні причини неявки у встановлений час, зобов`язаний був належним чином повідомити про неможливість прибуття та про його причини ІНФОРМАЦІЯ_3 , а після закінчення лікування надати підтверджуючі документи. Позивач не надав суду доказів, про те, що ним вчинялися будь-які дії щодо інформування відповідно органу РТЦК та СП, а лише зазначив, що він з цього приводу надав пояснення органу поліції.

Береере до уваги і той факт, що за відомостями ІНФОРМАЦІЯ_3 позивач ОСОБА_1 станом на 27.04.2024 р. без поважних причин не з`являється до ІНФОРМАЦІЯ_3 та не надає підтверджуючих документів про поважність причин неявки.

Таким чином, позивачем не підтверджений факт того, що на момент складання постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності відповідач був належним чином повідомлений про неможливість прибуття за повісткою та про поважність причин такого неприбуття, тому твердження позивача про те, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП неправомірно не підтверджене наданими суду доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 полковника ОСОБА_3 №78 від 30.12.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 210 КУпАП необхідно залишити без змін, а позовну заяву - залишити без задоволення.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції в повній мір досліджено обставини справи на підставі яких суд прийшов до правильного висновку, що прийняте рішення законним та обґрунтованим, підстав для задоволення позовних вимог і його скасування не вбачає.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Згідно з п.1 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням вище викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 195, 205, 241, 242, 243, 251, 271, 272, 286, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Тальнівського районного суду Черкаської області від 03 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття і не може бути оскаржена.

Головуючий суддя: Л.О. Костюк

Судді: В.О. Аліменко

Н.П. Бужак