Справа № 300/2283/21
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"05" вересня 2024 р. справа № 300/2283/21
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Боршовського Т.І.,
за участю секретаря судового засідання Ілюк А.Р.
представника позивача Дем`яніва І.М.,
представника відповідача Дроздюка Н.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу
до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України
про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі, -
Стислий виклад позицій сторін. Процесуальні дії та рішення суду:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся 18.05.2021 до суду з адміністративним позовом до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України (далі відповідач), в якому просить суд: скасувати наказ Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України за № 0168 від 28.12.2001 про звільнення позивача з військової служби за службовою невідповідністю та поновити ОСОБА_1 на публічній службі на займаній або на рівнозначній посаді.
Позовні вимоги мотивовані тим, що наказ Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України за № 0168 від 28.12.2001 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за підпунктом «є» пункту 65 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу (за службовою невідповідністю) прийнято з порушенням вимог підпункту «а» пункту 70 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, оскільки звільнення осіб офіцерського складу з військової служби з підстав, передбачених пунктом 65 цього Тимчасового положення проводиться: у військових званнях до підполковника за підставою, передбаченою підпунктом «є» - заступником Міністра оборони України. Так, на думку позивача, станом на час видання наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення ОСОБА_1 . Головнокомандувач Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України таких повноважень на звільнення позивача немав, оскільки Указом Президента України за 649/2001 від 20.08.2001 генерал-полковника ОСОБА_2 призначено на посаду Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України та цим же Указом звільнено з посади заступника Міністра оборони України командувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України. Так, пунктом 6 наказу Міністра оборони України за № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України» було передбачено, що до приведення нормативних актів Міністерства оборони України у відповідність до Указу Президента України за 649/2001 від 20.08.2001, головнокомандувачі видами Збройних Сил України користуються повноваженнями заступника Міністра оборони України командувача виду Збройних Сил України, наданими їм Міністром оборони України. Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 0940/1271/18 за позовом ОСОБА_3 до Міністра оборони України скасовано пункт 6 наказу Міністра оборони України за № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України». ОСОБА_1 вважає, що наслідком скасування вищевказаного пункт 6 наказу Міністра оборони України за № 289 від 21.08.2001, є скасування наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України за № 0168 від 28.12.2001 про звільнення ОСОБА_1 , оскільки таке звільнення позивача з військової служби мало відбутися саме через видання наказу заступником Міністра оборони України, а не Головнокомандувачем Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України. Позивач вказав на те, що про порушення свого права при звільненні з підстави видання наказу на його звільнення з військової служби неуповноваженою посадовою особою, він дізнався лише після прийняття Восьмим апеляційним адміністративним судом постанови від 20.04.2021 у справі № 0940/1271/18.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу справи між суддями, для розгляду цієї справи визначено головуючого суддю Тимощука О.Л.
24.05.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про відвід судді ОСОБА_4 (том 1, а.с. 9-10).
24.05.2021 суддя Тимощук О.Л. подав заяву про самовідвід від розгляду адміністративної справи № 300/2283/21 (том 1, а.с. 12).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 24.05.2021 задоволено заяву про самовідвід ОСОБА_4 у справі № 300/2283/21 та відведено суддю ОСОБА_4 від розгляду адміністративної справи № 300/2283/21 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі.
На підставі розпорядження керівника апарату Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.05.2021 № 84 проведено повторний автоматизований розподіл цієї справи № 300/2283/21, внаслідок якого визначено головуючого суддю Панікара І.В.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі.
Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі № 300/2283/21 та направлено справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду (том 1 а.с. 43-46).
На підставі розпорядження керівника апарату Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.08.2021 № 130 проведено повторний автоматизований розподіл цієї справи № 300/2283/21, внаслідок якого визначено головуючого суддю Тимощука О.Л.
16.08.2021 суддя Тимощук О.Л. подав заяву про самовідвід від розгляду адміністративної справи № 300/2283/21 (том 1, а.с. 58).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.08.2021 задоволено заяву про самовідвід ОСОБА_4 у справі № 300/2283/21 та відведено суддю ОСОБА_4 від розгляду адміністративної справи № 300/2283/21 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі.
На підставі розпорядження керівника апарату Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 17.08.2021 № 144 проведено повторний автоматизований розподіл цієї справи № 300/2283/21, внаслідок якого визначено головуючого суддю Кафарського В.В.
19.08.2021 суддя Кафарський В.В. подав заяву про самовідвід від розгляду адміністративної справи № 300/2283/21 (том 1, а.с. 65-66).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19.08.2021 задоволено заяву про самовідвід ОСОБА_5 у справі № 300/2283/21 та відведено суддю ОСОБА_6 від розгляду адміністративної справи № 300/2283/21 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі.
На підставі розпорядження керівника апарату Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.08.2021 № 146 проведено повторний автоматизований розподіл цієї справи № 300/2283/21, внаслідок якого визначено головуючого суддю Боршовського Т.І.
23.08.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 , в якій він просив суд, не зволікаючи в часі, винести процесуальну ухвалу в справі № 300/2283/21, попередньо вирішивши питання чи немає підстав для самовідводу судді у зв`язку з вирішенням суддею справ № 0940/2426/18 та № 300/617/21 (том 1, а.с. 89).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 25.08.2021: поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з адміністративним позовом до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі; відкрито провадження у цій справі; відмовлено в задоволенні клопотань ОСОБА_1 про розгляд справи за участі позивача та колегіально; визначено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) в порядку, визначеному статтею 262 КАС України; витребувано в Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України належним чином засвідчені копії: матеріалів, на підставі яких видано наказ № 0168 від 28.12.2001 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби; матеріалів особової справи ОСОБА_1
15.11.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду, на виконання вимог ухвали суду від 25.08.2021 надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 09.11.2021 № 350/104/4538, яким повідомлено, що наказ Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України за № 0168 від 28.12.2001 (по особовому складу) за належністю зданий до Державного галузевого архіву Міністерства оборони України. Матеріали, які були підставами для видання зазначеного наказу відповідно до вимог Переліку документів, що утворюються в діяльності Міністерства оборони України та Збройних Сил України, із зазначенням строків зберігання документів, затвердженого наказом Міністра оборони України від 18.11.2003 № 401, знищені, як такі, що не мають наукової, історичної цінності та втратили практичну потребу (акт знищення від 04.01.2012 № 160/100). Після звільнення особову справу ОСОБА_1 направлено до ІНФОРМАЦІЯ_2 (том 1, а.с. 105).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 16.11.2021 витребувано: в Державного галузевого архіву Міністерства оборони України належним чином засвідчену копію наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України за № 0168 від 28.12.2001 (по особовому складу) про звільнення ОСОБА_1 ; в ІНФОРМАЦІЯ_1 належним чином засвідчену копію акта від 04.01.2012 № 160/100 про знищення матеріалів, які були підставами для видання наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України за № 0168 від 28.12.2001; в ІНФОРМАЦІЯ_3 належним чином засвідчені копії матеріалів особової справи ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , старшого лейтенанта, начальника служби пального і мастильних матеріалів 5442 авіаційно-технічної бази 6 гвардійської винищувальної авіаційної дивізії 14 авіаційного корпусу).
26.11.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_3 від 24.11.2021 № 9/1/4290, до якого долучено належним чином засвідчені копії матеріалів особової справи ОСОБА_1 (том 1, а.с. 116-153).
30.11.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача про розгляд справи за участю сторін (том 1, а.с. 154-157).
06.12.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов відзив представника Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 26.11.2021 на позовну заяву, в якому представник відповідача вказав на пропущення позивачем строку звернення до суду з цим позовом. Так, представник відповідача звернув увагу на те, що ОСОБА_1 вважає поважною причиною пропуску строку для звернення до суду факт отримання 30.04.2021 постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду, яка на думку позивача, є підставою для оскарження наказу № 0168 від 28.12.2001. Водночас, про існування наказу № 0168 від 28.12.2001 ОСОБА_1 було достовірно відомо ще в період з 2001 року, так як згаданий наказ позивачем оскаржувався, про що свідчать судові рішення. Таким чином, факт прийняття Восьмого апеляційного адміністративного суду не можна визнати як обставину, з якої починається строк обізнаності позивача з наказом № 0168 від 28.12.2001. За вказаних обставин, представник відповідача просив суд залишити без розгляду позов ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі (том 1, а.с. 158-164).
07.12.2021 на виконання ухвали від 16.11.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 01.12.2021 № 350/104/5021, до якого долучено копію акта від 04.01.2012 № 160/100 про знищення матеріалів, які були підставами для видання наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України за № 0168 від 28.12.2001 (том 1, а.с. 168-173).
21.12.2021 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла відповідь позивача від 20.12.2021 на відзив. Представник позивача зазначив про безпідставність доводів представника відповідача, викладених у відзиві від 26.11.2021, оскільки ухвалою від 25.08.2021 суд уже вирішив питання про поновлення строку звернення до суду з цим позовом. У відповіді на відзив ОСОБА_1 також заявив клопотання про розгляд справи за участю позивача в судовому засіданні (том 1, а.с. 174).
Відповідач не подав суду заперечення на відповідь позивача на відзив у визначений строк.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.01.2022, у зв`язку з закінченням підготовки справи до розгляду по суті, з метою повного та всебічного дослідження обставин справи, суд призначив судовий розгляд справи № 300/2283/21 в судовому засіданні на 09.02.2022.
02.02.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 від 02.02.2022 про відвід судді Боршовського Т.І. в адміністративній справі № 300/2283/21 (том 1, а.с. 185).
В період з 24.01.2022 по 04.02.2022 суддя Боршовський Т.І. перебував на листку непрацездатності.
Ухвалою від 07.02.2022 адміністративну справу № 300/2283/21 передано для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною першою статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.02.2022 відмовлено в задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_3 про відвід судді Боршовського Т.І. від розгляду адміністративної справи № 300/2283/21.
09.02.2022 судове засідання відкладено на 22.02.2022 у зв`язку з витребуванням додаткових доказів.
22.02.2022 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача від 22.02.2022 про відкладення розгляду справи через неможливість забезпечити явку представника в судове засідання через особливості військової служби у зв`язку з можливою відкритою збройною агресією Російської Федерації (том 1, а.с. 208).
22.02.2022 судове засідання відкладено на 03.03.2022 у зв`язку з клопотанням представника відповідача.
В зв`язку з введенням на території України з 24.02.2022 воєнного стану Івано-Франківський окружний адміністративний суд припинив розгляд справ у судовому засіданні (том 1, а.с. 213).
На адресу суду надійшов лист за № 122 від 05.03.2022 за підписом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 , з клопотанням про зупинення провадження у всіх справах, у яких здійснюється представництво. Відповідно до змісту поданого клопотання відповідач вказав, що згідно з наказом Міністерства оборони України від 16.05.2016 за № 259, Західний територіальний юридичний відділ Міністерства оборони України є відокремленим самостійним підрозділом. У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану, офіцерів Західного територіального юридичного відділу залучено до виконання бойових завдань, а тому є неможливим представництво та самопредставницво в судах та захист прав та інтересів відповідача (том 1, а.с. 214).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10.03.2022 зупинено провадження у справі № 300/2283/21 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі, до закінчення воєнного стану в Україні.
28.05.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача від 28.05.2024 про поновлення провадження у справі № 300/2283/21 (том 2, а.с. 2).
30.05.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача від 30.05.2024, в якому надано пояснення про те, що ОСОБА_1 на даний час не проходить військову службу та не є військовослужбовцем (том 2, а.с. 3).
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 05.06.2024 задоволено заяву представника позивача від 28.05.2024 про поновлення провадження у справі № 300/2283/21, поновлено провадження у справі № 300/2283/21 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі, призначено судовий розгляд у справі на 18.06.2024.
18.06.2024 відкладено розгляд справи до 28.06.2024 у зв`язку з наданням можливості представнику позивача надати суду належним чином оформлені документи, що підтверджують його право на представництво інтересів позивача.
25.06.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшло клопотання представника відповідача про перенесення судового засідання, призначеного на 28.06.2024 (том 1, а.с. 29-31).
28.06.2024 відкладено розгляд справи до 12.07.2024 у зв`язку з клопотанням представника відповідача про перенесення судового засідання через перебування на лікуванні.
12.07.2024 відкладено розгляд справи до 23.07.2024 у зв`язку з клопотанням представника позивача про відкладення розгляду справи.
23.07.2024 відкладено розгляд справи до 05.09.2024 у зв`язку з витребуванням у сторін додаткових доказів.
Представник позивача в судовому засіданні 05.09.2024 підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити повністю.
Представник відповідача проти позову заперечив та просив відмовити в його задоволенні повністю.
В зв`язку з перебуванням головуючого судді на листку непрацездатності з 09.09.2024 по 11.09.2024, рішення в цій справі ухвалене судом у розумний строк після виходу судді на роботу, з огляду на вказані обставини.
Обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:
ОСОБА_1 проходив військову службу в Збройних Силах України з 01.08.1991, що підтверджується копією послужного списку (том 1, а.с. 119-121).
З 04.12.1998 позивач займав посаду начальника служби пального і мастильних матеріалів 5442 авіаційно-технічної бази 6 гвардійської винищувальної авіаційної дивізії 14 авіаційного корпусу.
24.06.2000 з старшим лейтенантом ОСОБА_1 укладено контракт про проходження військової служби на п`ять років до 24.06.2005 (том 1, а.с. 149-150).
За період з червня 2000 року по липень 2001 року проведено атестація старшого лейтенанта ОСОБА_1 у зв`язку із звільнення в запас за підпунктом «є» пункту 65 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України №174/93 від 13.05.1993 - за службовою невідповідністю. Згідно висновків атестації від 17.07.2001 позивач займаній посаді не відповідає, професійні та морально-ділові якості не відповідають сучасним вимогам, доцільно звільнити з військової служби у запас за службовою невідповідністю (том 1, а. с. 133-134).
14.07.2001, 23.07.2001 та 26.12.2001 із старшим лейтенантом ОСОБА_1 проведено бесіди по питанню його звільнення з військової служби у запас за службовою невідповідністю, що підтверджується копіями листів бесід (том 1, а.с. 151-152).
26.12.2001 на підставі висновків атестації прийнято подання про звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 у запас за підпунктом «є» пункту 65 Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України №174/93 від 13.05.1993 року - за службовою невідповідністю.
Наказом Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 ОСОБА_1 звільнено з військової служби у запас за п. 65 пп. є (за службовою невідповідністю) Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України № 174/93 від 13.05.1993 (том 1, а.с. 166).
Наказом Командира військової частини НОМЕР_1 № 113 від 18.06.2002 позивач з 20.06.2002 виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (том 1, а.с. 118).
Відповідно до Довідки № 43 від 23.03.2002 ОСОБА_1 рішенням Військово-лікарської комісії визнано обмежено придатним до військової служби та встановлено III групу інвалідності, що підтверджується витягом із акту огляду у МСЕК до Довідки Сер.МСЕ №131363 від 06.08.2003.
Згідно доповідної записки № 350/153/319/нс від 25.04.2005 встановлено, що первинно ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Головнокомандувача Повітряних Сил Збройних Сил України про внесення змін до наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 в частині підстави звільнення, а саме не за п.65 п.п. є (за службовою невідповідністю), а за станом здоров`я.
Наказом Головнокомандувача Повітряних Сил Збройних Сил України №142 від 29.04.2005 внесено зміни до наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 та зазначено, що ОСОБА_1 звільнено у запас за пп. «в» п.65 - за станом здоров`я.
Не погоджуючись з наказами Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України №0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та № 142 від 29.04.2005 про внесення змін до наказу про звільнення, ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України та Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними наказів № 142 від 29.04.2005року, № 0168 від 28.12.2001р., поновлення на публічній службі, зобов`язання зарахування часу вимушеного прогулу до вислуги років та до терміну встановленого для присвоєння чергових військових звань та зобов`язання виплатити грошову компенсацію за продовольчий пайок та речове майно.
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.08.2010 у справі № 2а-2690/10/0970 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України та Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними наказів № 142 від 29.04.2005року, № 0168 від 28.12.2001р., поновлення на публічній службі, зобов`язання зарахування часу вимушеного прогулу до вислуги років та до терміну встановленого для присвоєння чергових військових звань та зобов`язання виплатити грошову компенсацію за продовольчий пайок та речове майно.
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2011 у справі № 2а-2690/10/0907 задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.08.2010 по справі № 2а-2690/10/0970 та постановлено нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання наказів незаконними, поновлення на публічній службі та зобов`язання вчинити дії задоволено частково: скасовано наказ № 142 від 29.04.2005 про внесення змін в наказ № 0168 від 28.12.2001 щодо підстав звільнення з лав Збройних Сил України, в решті позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись з наказом Міністра оборони України № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України», пунктом 6 вказаного наказу визначено, що до приведення нормативних актів Міністерства оборони України у відповідність до вищезазначеного Указу Президента України головнокомандувачі видами Збройних Сил України користуються повноваженнями заступника Міністра оборони України командувача виду Збройних Сил України, наданими їм Міністром оборони України, 17.08.2010 представник позивача в інтересах ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністра оборони України про визнання незаконним наказу № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України».
Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі № 2а-1928/11/0970 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністра оборони України про визнання незаконним наказу № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України».
Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 у справі № 141481/11 залишено без задоволення апеляційну скаргу представника позивача та залишено без змін постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі № 2а-1928/11/0970.
Згідно витягу з наказу Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 09.09.2015 № 399 скасовано пункт 4 наказу Головнокомандувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.04.2005 № 142 про внесення змін до наказу Головнокомандувача Повітряних Сил Збройних Сил України (по особовому складу) від 28.12.2001 № 0168 щодо зміни підстави звільнення з військової служби старшого лейтенанта ОСОБА_1 .
Вважаючи протиправним пункт 6 наказу Міністра оборони України № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України», ОСОБА_3 з метою відновлення своїх прав, порушених під час звільнення з військової служби, звернувся як позивач до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністра оборони України про скасування пункту 6 наказу № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України».
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 у справі № 0940/1271/18 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_3 до Міністра оборони України про скасування пункту 6 наказу Міністра оборони України № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 0940/1271/18 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 : скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 у справі № 0940/1271/18 та прийнято нове рішення, яким задоволено позов: скасовано пункт 6 наказу Міністра оборони України № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України» (том 1, а.с. 4-7).

Вважаючи скасування в судовому порядку у справі № 0940/1271/18 пункту 6 наказу Міністра оборони України за № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України» підставою для скасування наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України за № 0168 від 28.12.2001 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби, позивач звернувся з цим позовом до суду, в якому просить суд скасувати наказ Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України за № 0168 від 28.12.2001 про звільнення позивача з військової служби за службовою невідповідністю та поновити ОСОБА_1 на публічній службі на займаній або на рівнозначній посаді.

Щодо заявленого у відзиві від 26.11.2021 на позовну заяву клопотання представника відповідача про залишення без розгляду цього позову ОСОБА_1 у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, то суд вирішив питання щодо дотримання строків в ухвалі від 25.08.2021 про відкриття провадження, визнавши поважними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом та поновив такий строк.

За результатами розгляду відзиву представника Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України від 26.11.2021 на позовну заяву та інших матеріалів адміністративної справи № 300/2283/21, суд не бачить підстав для відступу від своєї позиції, викладеної в ухвалі від 25.08.2021, та залишення позову без розгляду.

Щодо розгляду цього позову в позовному провадженні, то суд виходив з такого.

20.05.2021 ОСОБА_1 подано до Восьмого апеляційного адміністративного суду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2011 у справі № 2а-2690/10/0970 в зв`язку з тим, що постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 0940/1271/18 скасовано пункт 6 наказу Міністра оборони України № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України».

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі № 2а-2690/10/0907 відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2011 у справі № 2а-2690/10/0970.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.07.2021 скасовано ухвалу Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.05.2021 про відмову у відкритті провадження в цій адміністративній справі № 300/2283/21 на підставі пункту 2 частини першої статті 170 КАС України («у спорі між тими самим сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав є такі, що набрали законної сили, рішення або постанова суду , ухвала про закриття провадження у справі») та направлено справу до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Отже, з огляду на вказані вище постанову суду апеляційної інстанції від 28.07.2021 у справі № 300/2283/21 та ухвалу від 21.07.2021 у справі № 2а-2690/10/0907, які набрали законної сили, в суду немає підстав для висновку про неможливість розгляду цієї позовної заяви, з огляду на заявлені в ній підстави звернення до суду, в позовному провадженні.

Норми права, якими керувався суд, та мотиви їх застосування. Оцінка аргументів сторін. Висновки суду.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, здійснює Закон України Про військовий обов`язок та військову службу, який також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Так, частиною першою статті 2 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Звільнення з військової служби регламентовано статтею 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до пункту «а» частини першої статі 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: в запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування військовозобов`язаних у запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби в мирний або воєнний час.

Згідно з частиною другою статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу звільнення із служби проводиться:

а) військовослужбовців строкової служби, які вислужили встановлені строки;

б) військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом, - на підставах, передбачених частиною шостою цієї статті;

в) офіцерів, які проходять кадрову військову службу, - на підставах, передбачених частиною сьомою цієї статті;

г) офіцерів, призваних на військову службу із запасу, - після закінчення строку служби. Достроково ці офіцери можуть бути звільнені з військової служби за станом здоров`я, через сімейні обставини або з інших поважних причин, а також у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Відповідно до Закону України "Про загальний військовий обов`язок і

військову службу" порядок проходження військової служби особами офіцерського складу, їх права та обов`язки, на час звільнення ОСОБА_1 з військової служби визначало Тимчасове положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затверджене Указом Президента України від 13.05.1993 № 174/93 (далі Тимчасове положення).

Згідно з пунктом 4 Тимчасового положення звання «старший лейтенант» відноситься до молодшого офіцерського складу.

Порядок звільнення з військової служби визначений розділом VIII Тимчасового положення.

Так, відповідно до пункту 64 Тимчасового положення звільнення осіб офіцерського складу з військової служби здійснюється:

а) в запас, якщо вони не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби в мирний або воєнний час;

б) у відставку, якщо вони досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби із зняттям з військового обліку.

Порядок представлення осіб офіцерського складу до звільнення з військової служби визначається Міністром оборони України.

Згідно з пунктом 65 Тимчасового положення офіцери можуть бути звільнені з військової служби:

а) за вислугою строку служби;

б) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі. Окремі категорії осіб офіцерського складу, перелік яких затверджується Міністром оборони України, за їх згодою можуть бути звільнені з військової служби за віком, якщо їм до досягнення встановленого граничного віку залишилося п`ять і менше років за умови наявності у них права на одержання пенсії за вислугу років.

Офіцери, у яких закінчився строк контракту і які досягли граничного віку перебування на військовій службі, можуть бути залишені на ній за їх згодою після укладення нового контракту, але не більш як до досягнення граничного віку перебування в запасі;

в) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби;

г) у зв`язку зі скороченням штатів або з організаційними заходами в разі неможливості використання на військовій службі;

д) після закінчення строку контракту або у зв`язку з його розірванням;

е) через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України;

є) за службовою невідповідністю;

ж) у зв`язку з обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили;

з) за власним бажанням за наявності вислуги не менш як п`ять років у календарному обчисленні на посадах офіцерського складу.

Судом встановлено, що наказом Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України № 0168 від 28.12.2001 старшого лейтенанта ОСОБА_1 начальнкиа служби пального і мастильних матеріалів 5442 авіаційно-технічної бази 6 гвардійської винищувальної авіаційної дивізії 14 авіаційного корпусу, звільнено з військової служби у запас за п. 65 пп. є (за службовою невідповідністю) Тимчасового положення про проходження військової служби особами офіцерського складу, затвердженого Указом Президента України №174/93 від 13.05.1993 (том 1, а.с. 166).

Так, згідно висновків атестації від 17.07.2001 позивач займаній посаді не відповідає, професійні та морально-ділові якості не відповідають сучасним вимогам, доцільно звільнити з військової служби у запас за службовою невідповідністю (том 1, а. с. 133-134).

При цьому, за період служби до позивача застосовано 21 дисциплінарне стягнення, а саме: за невиходи на службу, систематичне спізнення на шикування та халатне відношення до своїх службових обов' язків.

Згідно позовної заяви ОСОБА_1 , мотиви оспорення наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення позивача з військової служби в цій адміністративній справі фактично зводяться до відсутності в Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України повноважень на звільнення позивача, оскільки звільнення військовослужбовця у військовому званні «старший лейтенант» відповідно до пункту 70 Тимчасового положення могло бути проведено лише заступником Міністра оборони України.

Відповідно до пункту 70 Тимчасового положення звільнення осіб офіцерського складу з військової служби за підставами, передбаченими пунктом 65 цього Положення, провадиться:

а) у військових званнях до підполковника включно за підставами, передбаченими підпунктами "а" - "в", "д" - "з", - заступниками Міністра оборони України;

б) у військових званнях до підполковника включно за підставами, передбаченими підпунктом "г", та у військових званнях від полковника до генерал-лейтенанта - Міністром оборони України;

в) у військових званнях генерал-полковника, генерала армії України - Президентом України.

В спірному випадку наказ № 0168 від 28.12.2001 про звільнення старшого лейтенанта ОСОБА_1 з військової служби у запас за п. 65 пп. є (за службовою невідповідністю) Тимчасового положення прийнятий Головнокомандувачем Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України генерал-полковником ОСОБА_2 .

Суд звертає увагу на те, що Указом Президента України від 20.08.2001 № 647/2001 «Про заснування посад Головнокомандувачів видами Збройних Сил України» засновано у Збройних Силах України посади Головнокомандувачів Сухопутних військ, Військово-Повітряних Сил, Військ Протиповітряної оборони та Військово-Морських Сил.

Пунктом 2 вищенаведеного Указу Президента України Міністерство оборони України зобов`язано привести свої акти у відповідність із цим Указом.

Указом Президента України № 649/2001 від 20.08.2001 генерал-полковника ОСОБА_2 призначено Головнокомандувачем Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України, звільнивши його з посади заступника Міністра оборони України - командувача Військово-Повітряних Сил України.

На виконання вищенаведених Указів Президента України Міністром оборони України видано наказ № 289 від 21.08.2001. Пунктом 6 наказу № 289 від 21.08.2001 визначено, що до приведення нормативних актів Міністерства оборони України у відповідність до вищезазначеного Указу Президента України Головнокомандувачі видами Збройних Сил України користуються повноваженнями заступника Міністра оборони України - командувача виду Збройних Сил України, наданими їм Міністром оборони України. Такий наказ був доведений до особового складу Збройних Сил України телеграмою.

Наказ Міністра оборони України № 289 від 21.08.2001 втратив чинність відповідно до наказу Міністра оборони України № 474 від 12.09.2016 (пункт 105 Додатку до вказаного наказу).

Таким чином, станом на час прийняття оспореного наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення позивача з військової служби через службову невідповідність, наказ Міністра оборони України № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України», яким Головнокомандувачам видами Збройних Сил України надано повноваження заступника Міністра оборони України, був чинним та підлягав обов`язковому виконанню. Судом встановлено, за відсутності доказів протилежного, про те, що на час проведення атестації позивача та прийняття спірного наказу про звільнення ОСОБА_1 з військової служби за висновками атестації, не було іншої повноважної посадової особи згідно Тимчасового положення звільнення осіб офіцерського складу з військової служби, окрім визначеної згаданим вище наказом Міністра оборони України, яка могла б приймати управлінські рішення про звільнення з військової служби через службову невідповідність осіб усіх військовослужбовців офіцерського складу в військових званнях до підполковника.

Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 уже звертався до суду з адміністративним позовом про оскарження наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби, що підтверджується судовими рішеннями у справі № 2а-2690/10/0970 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України та Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними наказів № 142 від 29.04.2005, № 0168 від 28.12.2001, поновлення на публічній службі, зобов`язання зарахування часу вимушеного прогулу до вислуги років та до терміну встановленого для присвоєння чергових військових звань та зобов`язання виплатити грошову компенсацію за продовольчий пайок та речове майно.

При цьому мотиви оспорення наказу № 0168 від 28.12.2001 у справі № 2а-2690/10/0970 такі ж, як і в справі № 300/2283/21, що розглядається: відсутність в Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України повноважень на звільнення ОСОБА_1 .

Так, Івано-Франківський окружний адміністративний суд в постанові від 12.08.2010 у справі № 2а-2690/10/0970 дійшов висновку, що Головнокомандувач Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України був наділений відповідними повноваженнями та правомірно видав наказ № 0168 від 28.12.2001.

Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 18.07.2011 у справі № 34786/11 задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасовано постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.08.2010 по справі № 2а-2690/10/0970 та постановлено нову, якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України, Військової частини НОМЕР_1 про визнання наказів незаконними, поновлення на публічній службі та зобовязання вчинити дії задоволено частково: скасовано наказ №142 від 29.04.2005 про внесення змін в наказ №0168 від 28.12.2001 щодо підстав звільнення з лав Збройних Сил України, та відмовлено в решті позовних вимог.

Таким чином Львівський апеляційний адміністративний суд за результатом апеляційного розгляду справи № 2а-2690/10/0970 залишив в силі постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.08.2010 у справі № 2а-2690/10/0970 в частині, що стосується правомірності наказу № 0168 від 28.12.2001.

Окрім цього, ОСОБА_1 також оспорював в судовому порядку наказ Міністра оборони України № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України». Постановою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі № 2а-1928/11/0970 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністра оборони України про визнання незаконним наказу № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України». Постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 у справі № 141481/11 залишено без задоволення апеляційну скаргу представника позивача та залишено без змін постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі № 2а-1928/11/0970.

Так, Львівський апеляційний адміністративний суд в постанові від 01.04.2014 у справі № 141481/11 дійшов таких висновків:

«…З огляду на вказані та наведені правові норми суд вважає помилковими посилання представника позивача на те, що Міністр оборони України видаючи оскаржуваний наказ, вийшов за межі своїх повноважень, та не наділений правом щодо покладення повноважень на головнокомандувачів Збройних Сил України користуватися повноваженнями заступника Міністра оборони України командувача Збройних Сил України, до приведення нормативних актів Міністерства оборони України у відповідність до Указу Президента України № 647/2001 від 20 серпня 2001 року (пункт 6 - наказу)…

…Оскаржуваний наказ Міністра оборони України № 289 від 21.08.2001 року «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України», який виданий у відповідності до Указу Президента України від 20.08.2001 року №647/2001 «Про заснування посад головнокомандувачів Збройних сил України», яким оголошено Укази Президента України про призначення головнокомандувачів видами Збройних Сил України є актом індивідуальної дії, стосовно осіб, щодо яких прийнято вказаний наказ та не може бути актом індивідуальної дії щодо позивача ОСОБА_1 в інтересах якого звернувся ОСОБА_3 …».

Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.07.2015 у справі № К/800/22912/14 залишено без задоволення касаційну скаргу представника позивача та залишено без змін постанову Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01.11.2011 у справі № 2а-1928/11/0970 та постанову Львівського апеляційного адміністративного суду від 01.04.2014 у справі № 141481/11.

Так, Вищий адміністративний суд України в ухвалі від 01.07.2015 у справі № К/800/22912/14 зазначив:

«…Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову, суди попередніх інстанцій виходили з того, що рішення відповідача про покладення обов`язків заступників Міністра оборони України на головнокомандувачів видами Збройних Сил України прийняте відповідно до чинного законодавства та в межах наданих йому повноважень.

В частині доводів позивача щодо незаконності оскаржуваного наказу з тих підстав, що його не було належним чином зареєстровано, суди виходили з того, що такий наказ є актом індивідуальної дії стосовно осіб, щодо яких його прийнято, і не може бути актом індивідуальної дії щодо позивача.

З такими висновками судів колегія суддів погоджується і вважає, що вони відповідають нормам матеріального та процесуального права і фактичним обставинам справи.

Мотиви та доводи касаційної скарги висновки судів не спростовують і є безпідставними, оскільки оскаржуваний наказ виданий відповідачем на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому суди обґрунтовано прийшли до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Крім того, судами встановлено, що позивач оскаржує виданий на виконання Указу Президента України наказ Міністра оборони України, яким оголошено про призначення головнокомандувачів видів військ, доручено привести свої акти у відповідність з цим Указом, а на період такого приведення головнокомандувачі користуються правами заступників Міністра оборони України. Такий правовий акт породжує права й обов`язки тільки того суб`єкта (чи визначеного цим актом певного кола суб`єктів), якому його адресовано.

Таким чином, відсутність у будь-кого, в тому числі і позивача, прав чи обов`язків у зв`язку із оскарженим наказом не породжує для останнього і права на захист.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03.02.2015р. №21-617а14…».

В силу приписів статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вищевказані судові рішення у справах № 2а-2690/10/0970 та № 2а-1928/11/0970 підлягають врахуванню судом під час розгляду цієї справи, оскільки такі рішення набрали законної сили, є обов`язковими до виконання та, найважливіше, стосуються однієї і тієї ж особи - ОСОБА_1 та обставин його звільнення з військової служби.

Суд наголошує на необхідності дотримання, виходячи з принципу правої визначеності, як складового аспекту верховенства права, принципу один спір одна справа, покликаного запобігати розпорошенню спору між різними справами, усувати конфлікти судових рішень (преюдиція), забезпечувати ефективність захисту та неможливість через множення судових спорів з однаковим предметом позову домагатися особою перегляду свого спору, за наявності негативних для неї судових рішень щодо цього спору, які набрали законної сили, фактично в обхід встановленої процесуальним законом процедури процесуального оскарження таких судових рішень, що з огляду на так звану зміну особою підстав позову, може відбуватися необмежену кількість разів, що суперечить принципам судочинства і є зловживанням особою правом на доступ до правосуддя.

Правомірність наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 № 0168 від 28.12.2001 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби вже досліджувалася у справі № 2а-2690/10/0970, за результатом розгляду якої суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про правомірність такого наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України № 0168 від 28.12.2001, та відмовили в позові в цій частині вимог.

Також вже була предметом судового розгляду у справі № 2а-2690/10/0970 правомірність наказу Міністра оборони України № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України» за позовом ОСОБА_1 , якому відмовлено в позові в зв`язку з відсутністю порушення його прав чи законних інтересів прийняттям наказу № 0168 від 28.12.2001.

Щодо постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 0940/1271/18, яка за доводами позивача слугувала підставою для його звернення до суду з цим позовом, то суд звертає увагу на таке.

Вважаючи протиправним пункт 6 наказу Міністра оборони України № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України», ОСОБА_3 з метою відновлення своїх прав, порушених під час звільнення з військової служби, звернувся як позивач до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Міністра оборони України про скасування пункту 6 наказу № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 0940/1271/18 задоволено апеляційну скаргу ОСОБА_3 скасовано рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.09.2019 у справі № 0940/1271/18 та прийнято нове рішення, яким задоволено позов: скасовано пункт 6 наказу Міністра оборони України № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України» (том 1, а.с. 4-7).

Важливим питанням в цій справі № 300/2283/21 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі, є з`ясування питання преюдиційності для спірних правовідносин постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 0940/1271/18, прийнятої за позовом ОСОБА_3 до Міністра оборони України про скасування пункту 6 наказу № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України».

Відповідно до частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо питання застосування частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України Верховний Суд вже неодноразово формулював висновки. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 грудня 2019 року у справі № 925/698/16 зробила висновок щодо застосування норми четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України, згідно з яким преюдиційне значення у справі надається обставинам, встановленим судовим рішенням, а не правовій оцінці таких обставин, здійсненій іншим судом. Преюдицію утворюють виключно ті обставини, які безпосередньо досліджувалися і встановлювалися судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення. Преюдиційні факти відрізняються від оцінки іншим судом обставин справи.

Якщо суд дійде висновку про те, що обставини у справі, що розглядається, є іншими, ніж установлені під час розгляду іншої адміністративної, цивільної чи господарської справи, то справу належить вирішити відповідно до тих обставин, які встановлені безпосередньо судом, який розглядає справу.

Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами (постанова Верховного Суду від 26 листопада 2019 року по справі № 902/201/19, постанова Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року № 908/1090/18).

Преюдиційні обставини не потребують доказування, якщо одночасно виконуються такі умови: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі (постанова Верховного Суду від 11 грудня 2019 року по справі № 320/4938/17).

Суд звертає увагу на те, що у справах № 300/2283/21 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі, та № 0940/1271/18 за позовом ОСОБА_3 до Міністра оборони України про скасування пункту 6 наказу № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України», різні позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Так, в позовній заяві ОСОБА_1 зазначив, що в справі № 0940/1271/18 задоволено позовні вимоги представника позивача за довіреністю ОСОБА_3 . Проте суд звертає увагу на те, що ОСОБА_3 є представником ОСОБА_1 у справах № 300/2283/21 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі. Натомість у справі № 0940/1271/18 за позовом ОСОБА_3 до Міністра оборони України про скасування пункту 6 наказу № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України», ОСОБА_1 не є стороною, а ОСОБА_3 представляв лише власні інтереси, а тому наслідком прийняття постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 20.04.2021 у справі № 0940/1271/18 є відновлення порушених прав саме ОСОБА_3 , про що зазначено судом апеляційної інстанції в такій постанові.

В спірному випадку для справи № 300/2283/21 за позовом ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі, преюдиційними є судові рішенням у справі № 2а-1928/11/0970 за позовом ОСОБА_1 до Міністра оборони України про визнання незаконним наказу № 289 від 21.08.2001 «Про головнокомандувачів видами Збройних Сил України», які прийняті судами першої, апеляційної та касаційної інстанцій, оскільки дотримано одночасне виконання всіх трьох умов преюдиційності обставин, які не потребують доказування: обставина встановлена судовим рішенням; судове рішення набрало законної сили; у справі беруть участь ті самі особи, які брали участь у попередній справі.

Суд звертає увагу на те, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

В силу приписів статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України вищевказані судові рішення у справах № 2а-2690/10/0970 та № 2а-1928/11/0970 підлягають врахуванню судом під час розгляду цієї справи, оскільки такі рішення набрали законної сили, є обов`язковими до виконання.

З огляду на те, що правомірність наказу ІНФОРМАЦІЯ_6 № 0168 від 28.12.2001 про звільнення ОСОБА_1 з військової служби вже досліджувалася у справі № 2а-2690/10/0970, за результатом розгляду якої суди першої та апеляційної інстанцій дійшли висновку про правомірність такого наказу Головнокомандувача Військово-Повітряних Сил Збройних Сил України № 0168 від 28.12.2001, а тому відсутні підстави для його скасування за результатами розгляду цієї справи № 300/2283/21.

Зважаючи на висновок суду про правомірність наказу № 0168 від 28.12.2001, як наслідок, не підлягає задоволенню похідна позовна вимога про поновлення позивача на займаній або на рівнозначній посаді.

Підсумовуючи, суд дійшов висновку відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі.

Судові витрати згідно з статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, з огляду на відмову в позові, за відсутності доказів їх понесення відповідачем, судом не розподілялися.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Командувача Повітряних Сил Збройних Сил України про скасування наказу № 0168 від 28.12.2001 про звільнення з військової служби та поновлення на публічній службі.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 .

Відповідач: Командувач Повітряних Сил Збройних Сил України, код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 .

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.

Рішення складене в повному обсязі 13 вересня 2024 р.