Справа № 620/8767/24
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 року Чернігів Справа № 620/8767/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 14.06.2024 №2500-0212-8/42722 про відмову позивачу у перерахунку пенсії;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» позивачу з 01.06.2024 зарахувавши до страхового стажу період роботи з 12.12.2011 по 18.09.2013 в ОАО «Лужанський завод «Білкозин» згідно записів трудової книжки від 30.07.1982 серії НОМЕР_1 із врахуванням заробітної плати згідно довідки від 18.09.2013 №44, яка видана ОАО «Лужанський завод «Білкозин» та виплатити виниклу заборгованість з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов мотивовано тим, що відповідачем протиправно не зараховано при обчисленні пенсії до загального страхового стажу позивача період роботи з 12.12.2011 по 18.09.2013 в ОАО «Лужанський завод «Білкозин». Позивач вважає, що через припинення дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав вона не може бути позбавлена можливості зарахування до стажу спірних періодів роботи.

Суд ухвалою від 25.06.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому проваджені) та встановив відповідачу 15-денний строк з дня вручення вказаної ухвали для подання відзиву на позов.

Відповідач протягом встановленого судом строку подав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі та вказав, що з 19.06.2023 припинила свою дію Угода про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернігівській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При призначенні пенсії та її обчисленні відповідачем не було зараховано до загального страхового стажу позивача періоду роботи з 12.12.2011 по 18.09.2013 в ОАО «Лужанський завод «Білкозин», відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 . З огляду на наведене, позивач звернувся з відповідним зверненням до відповідача.

За результатами розгляду звернення позивача, відповідач листом від 14.06.2024 №2500-0210-8/42722 повідомив останнього про відмову у проведенні перерахунку пенсії, через припинення дії Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних держав та врахування заробітної плати, отриманої на території російської федерації.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

Відповідно до положень частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Згідно з частинами першою, другою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Судом встановлено, що позивач у період з 12.12.2011 по 18.09.2013 працювала в ОАО «Лужанський завод «Білкозин», відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 та у зазначений період отримувала заробітну плату, про що видано довідку від 18.09.2013 №44 (а.с.8). Зазначений період роботи та заробітна плата при призначенні позивачу пенсії відповідачем до уваги не прийняті.

Так, статтею 9 Конституції України визначено, що чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

До того ж статтею 58 Конституції України закріплено принцип незворотності нормативно-правових актів у часі.

Відповідно до статей 1, 3, 5, 6, 11 Угоди про гарантії прав громадян держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, учасниками якої у спірні періоди роботи позивача, зокрема, були Україна та російська федерація (далі - Угода від 13.03.1992), пенсійне забезпечення громадян держав - учасниць цієї Угоди та членів їхніх сімей здійснюється за законодавством держави, на території якої вони проживають. Усі витрати, пов`язані із здійсненням пенсійного забезпечення за цією Угодою, несе держава, що надає забезпечення. Взаємні розрахунки не проводяться, якщо інше не передбачено двосторонніми угодами. Ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав - учасниць Угоди. Призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою. Обчислення пенсій проводиться з заробітку (доходу) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу. У разі, якщо в державах - учасницях Угоди запроваджена національна валюта, розмір заробітку (доходу) визначається виходячи з офіційно встановленого курсу на момент призначення пенсії. Необхідні для пенсійного забезпечення документи, видані у належному порядку на території держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав і держав, що входили до складу СРСР або до 1 грудня 1991 року, приймаються на території держав - учасниць Співдружності без легалізації.

Аналізуючи наведені вище положення Угоди від 13.03.1992, суд дійшов висновку, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Враховуючи викладене, суд вважає, що у даному випадку і при обставинах, що склались у зв`язку з повномаштабним вторгненням 24.02.2022 російської федерації на територію України та військовою агресією першої по відношенню до громадян України та подальшого припинення дії Угоди відповідачем не може бути відмовлено у врахуванні періоду роботи на території російської федерації до страхового стажу, оскільки останній набутий позивачем до зазначених вище подій.

Таким чином, відмова відповідача є протиправною.

Суд звертає увагу на те, що відповідно до частини третьої статті 23 Загальної декларації прав людини, пункту 4 частини першої Європейської соціальної хартії та частин першої, третьої статті 46 Конституції України працівники у старості мають право на пенсію, що є основним джерелом існування, яка має забезпечувати достатній життєвий рівень.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, керуючись основними засадами адміністративного судочинства, вимогами законодавства України, що регулюють спірні правовідносини, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позовних вимог шляхом:

визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 12.12.2011 по 18.09.2013 в ОАО «Лужанський завод «Білкозин», відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 , та не врахування заробітної плати за цей період згідно з довідкою від 18.09.2013 №44 при призначенні їй пенсії за віком та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.06.2024 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 12.12.2011 по 18.09.2013 в ОАО «Лужанський завод «Білкозин» та з врахуванням заробітної плати за цей період згідно з довідкою від 18.09.2013 №44, з урахуванням виплачених сум.

Згідно з частиною 1 статті 139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо неврахування до страхового стажу ОСОБА_1 періоду роботи з 12.12.2011 по 18.09.2013 в ОАО «Лужанський завод «Білкозин», відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 , та не врахування заробітної плати за цей період згідно з довідкою від 18.09.2013 №44 при призначенні їй пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області з 01.06.2024 здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 12.12.2011 по 18.09.2013 в ОАО «Лужанський завод «Білкозин» та з врахуванням заробітної плати за цей період згідно з довідкою від 18.09.2013 №44, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1211,20 грн ( одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 коп.).

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ).

Повний текст рішення суду складено 12.09.2024.

Суддя Л.О. Житняк