Справа № 600/4071/24-а
Суддя: Маренич Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

12 вересня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/4071/24-а

Суддя Чернівецького окружного адміністративного суду Маренич І.В., розглянувши матеріали позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій об ласті, щодо відмови Листом від 03.09.2024 року № 3943-3724/Н-17/8-2400/24 здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050, компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням стро ку виплати донарахованої в рамках виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року у справі №600/4410/21-а , частини основного розміру пенсії в сумі 161328,52 грн за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року (по день після якого розпочалась виплата перерахованої пенсії).

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити по місячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050, компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням стро ку виплати донарахованої в рамках виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 06.12.2021 року у справі №600/4410/21-а , частини основного розміру пенсії в сумі 161328,52 грн за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року (по день після якого розпочалась виплата перерахованої пенсії).

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій об ласті, щодо відмови листом від 03.09.2024 року № 3943-3724/Н-17/8-2400/24 здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050, компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку вип лати донарахованої в рамках виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року у справі №600/2041/22-а, частини основного розміру пенсії в сумі 395 158,82 грн за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року (по день після якого розпочалась виплата перерахованої пенсії);

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити по місячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050, компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням стро ку виплати донарахованої в рамках виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 30.08.2022 року у справі №600/2041/22-а, частини основного розміру пенсії в сумі 395158,82 грн за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року (по день після якого розпочалась виплата перерахованої пенсії);

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій об ласті, щодо відмови листом від 03.09.2024 року № 3943-3724/Н-17/8-2400/24 здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050, компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку вип лати донарахованої в рамках виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2023 року у справі №600/2041/22-а , частини основного розміру пенсії в сумі складає 179510,37 грн. за період з період з 01.12.2019 року по 31.01.2023 року (по день після якого розпоча лась виплата перерахованої пенсії);

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050, компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку вип лати донарахованої в рамках виконання постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.01.2023 року у справі №600/2041/22-а , частини основного розміру пенсії в сумі складає 179510,37 грн. за період з період з 01.12.2019 року по 31.01.2023 року (по день після якого розпоча лась виплата перерахованої пенсії);

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій об ласті, щодо відмови Листом від 03.09.2024 року № 3943-3724/Н-17/8-2400/24 здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Закону України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків виплати №2050, компенсації за втрату частини пенси за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку вип лати донарахованої в рамках виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду від 29.12.2023 року у справі №600/7599/23-а, (з урахуванням рішення Чернівецького окружного адмі ністративного суду від 12.07.2023 року у справі №600/2557/23-а), частини основного розміру пенсії в сумі 50451,61грн за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року (по день після якого розпочалась виплата перерахованої пенсії);

- зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Чернівецькій області здійснити помісячний розрахунок, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 на підставі Зако ну України Про компенсацію громадян втрати частини доходів у зв`язку з порушення строків вип лати №2050, компенсації за втрату частини пенсії за весь час прострочення, у зв`язку із порушенням строку виплати донарахованої в рамках виконання рішення Чернівецького окружного адміністратив ного суду від 29.12.2023 року у справі №600/7599/23-а, (з урахуванням рішення Чернівецького окру жного адміністративного суду від 12.07.2023 року у справі №600/2557/23-а), частини основного розміру пенсії в сумі 50451,61грн. за період з 01.12.2019 року по 31.01.2022 року (по день після якого розпочалась виплата перерахованої пенсії).

Розглянувши позовну заяву та додані до неї документи, суд дійшов до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви у тому числі з`ясовує, чи:

- відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу;

- немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіривши позовну заяву на предмет дотримання вимог встановлених ст. 160, 161, 172 КАС України, суд зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 вказаної вище статті визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу на те, що за загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених Кодексом адміністративного судочинства України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Згідно частини 6 статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, зумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків спричинено досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України № 17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава за допомогою встановлення відповідних процесуальних строків, може обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття, "дізналася" та "повинна була дізнатись" про порушення права.

Зокрема, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї немає перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 у справі № 340/1019/19).

У свою чергу питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ, який, проте, не визначає спеціальних строків для звернення до суду.

Відповідно до статті 1 цього Закону підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Стаття 2 Закону № 2050-ІІІ визначає, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Відповідно до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Згідно зі статтею 4 зазначеного Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону № 2050-ІІІ Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - Порядок № 159), положення якого фактично відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсації

Отже, суд доходить висновку, що умовами для виплати суми компенсації у справі, що розглядається, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів - пенсії та нарахування доходів (у тому числі, за рішенням суду). А виплата компенсації втрати частини доходів повинна здійснюватися у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості.

При цьому норми Закону № 2050-ІІІ і Порядку № 159 не покладають на особу, якій несвоєчасно виплатили компенсацію втрати частини доходів, обов`язку додатково звертатися до органу Пенсійного фонду України за виплатою такої компенсації.

Аналіз норм статей 1, 2, 4 Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 свідчить, що ними фактично встановлено (визначено) обов`язок відповідного підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання (у цьому випадку - органу Пенсійного фонду України) у разі порушення встановлених строків виплати доходу (в тому числі пенсії) громадянам провести їх компенсацію (нарахувати та виплатити) у добровільному порядку в тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості з перерахованої пенсії.

Крім того, відмова відповідача у виплаті компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у розумінні статті 7 Закону №2050-ІІІ не обов`язково має висловлюватися через ухвалення окремого акта індивідуальної дії, оскільки це не передбачено законодавством.

Зазначену норму варто тлумачити у її системному зв`язку з нормами статей 2-4 Закону № 2050-ІІІ, які визначають, що компенсація втрати частини доходів через порушення строку їх виплати повинна нараховуватись, у цій справі органами Пенсійного фонду України, у місяці, в якому проведено виплату заборгованості. Відповідно невиплата компенсації у вказаний період свідчить про відмову виплатити таку згідно із Законом № 2050-ІІІ і не потребує оформлення відмови окремим рішенням.

Вчинення ж відповідачем активної дії, що проявляється, зокрема, у наданні листа-відповіді на звернення особи щодо виплати належних їй сум компенсації, слід розглядати лише як додаткову форму повідомлення про відмову.

Відтак, до правовідносин, що розглядаються у цій справі, суд вважає за необхідне застосувати практику Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду, викладеній у постанові від 02 квітня 2024 року у справі №560/8194/20 (провадження № К/990/129/22).

Так зокрема, Судова палата відступила від висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.06.2021, 17.11.2021, 27.07.2022, 11.05.2023 (справи №№ 240/186/20, 460/4188/20, 460/783/20, 460/786/20, відповідно) про застосування строків звернення до суду з адміністративним позовом у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати відповідно до Закону № 2050-ІІІ та сформулювати такі висновки:

а) у спорах цієї категорії справ суди повинні застосовувати шестимісячний строк звернення до суду з позовом, визначений частиною першою статті 122 КАС України, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів;

б) нарахування і виплата компенсації втрати частини доходів у випадку порушення строку їх виплати зокрема і пенсії, проводиться у чітко визначений Законом № 2050-ІІІ строк - у тому ж місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Тому особі, права якої порушені невиконанням обов`язку нарахувати і виплатити компенсацію втрати частини доходів у випадку порушення строків їх виплати, достовірно відомо про час та розмір виплаченої заборгованості. При цьому така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про розмір належної до виплати компенсації, порядок її нарахування і підстави виплати/невиплати;

в) з першого дня наступного місяця після отримання заборгованості з виплати пенсії за попередні періоди особа вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів і з цього дня починається перебіг шестимісячного строку звернення з позовом до суду. Звернення до суду з позовом про нарахування і виплату компенсації втрати частини доходів після закінчення цього строку є підставою, передбаченою пунктом 8 частини першої статті 240, для залишення позовної заяви без розгляду;

г) отримання листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на заяву не змінює час, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить про час, коли особа почала вчиняти активні дії щодо реалізації свого права на отримання компенсації у позасудовому чи судовому порядку. Відповідно з вказаної дати не може розпочинатись відлік строку звернення з позовом до суду.

Саме такий підхід до обчислення строків звернення до суду з позовом у спорах зазначеної категорії справ відповідатиме принципу верховенства права та його складовій - принципу правової визначеності, сприятиме стабільності правовідносин щодо виплати компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. Крім того, такий підхід відповідатиме і підходам Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду щодо порядку обчислення строків звернення до суду в спорах про перерахунок пенсій, викладеним у постанові від 31.03.2023 у справі № 240/12017/19.

Так, матеріалами справи встановлено, що позивач звертався до відповідача з заявами щодо виконання рішень суду зокрема листами 08.02.2023 р. та 14.02.2024 р. Відповідачем надано відповіді на вказані скарги від 21.02.2023 р. та від 28.02.2024 р.

Відтак, суд вважає, що строк звернення до суду не може обраховуватися саме із дати отримання листа - відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 03.09.2024.

Звернення позивачем з даною позовною заявою до суду лише 10.09.2024 безумовно свідчить про пропуск ним, встановленого ч. 2 ст. 122 КАС України, шестимісячного строку звернення до суду.

Верховний Суд у постанові від 23.03.2023 у справі №816/4123/15, сформував висновок, відповідно до якого поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Рішенням Конституційного Суду України №17-рп/2011 від 13.12.2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків, обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04.12.2019 у справі №9901/325/19 (провадження №11-677заі19) вказала, що незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися, не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд зазначає, що а ні в обґрунтуваннях щодо строку звернення до суду з даним позовом, а ні у позовній заяві позивачем не вказано жодних причин, які зумовили поважність пропуску ним строку звернення до суду з даним позовом.

Позивач в обґрунтуваннях щодо строку звернення до суду з даним позовом посилається лише на правові позиції Верховного Суду, однак не наводить жодних обставин, які перешкоджали йому своєчасно звернутись до суду у встановлений законом строк.

У зв`язку з вищенаведеним, суд доходить висновку, що зазначені позивачем підстави для поновлення пропущеного строку не є поважними, а тому клопотання не підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

На підставі вищевикладеного суд зазначає, що позовну заяву слід залишити без руху із встановленням позивачу десятиденного строку для усунення недоліків шляхом надання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій вказати підстави для поновлення строку та доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення з даним позовом.

На підставі наведеного та керуючись статтями 122, 123, 161, 169, 241, 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

У Х В А Л И В:

1. Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Встановити позивачу строк звернення до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду протягом десяти днів з дня вручення даної ухвали.

3. Роз`яснити, що в разі невиконання вимог ухвали і не усунення недоліків у вказаний строк позовна заява буде вважатися не поданою і буде повернута особі, яка її подала на підставі частини другої статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Маренич