Справа № 140/7197/24
Суддя: Стецик Назар Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/7197/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

судді Стецика Н.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Волинського окружного адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі також ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідач-1), Військової частини НОМЕР_1 (далі також в/ч НОМЕР_1 , відповідач-2) в якому просив:

1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо призову солдата ОСОБА_1 на військову службу під час мобілізації до військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу №19-од від 28.02.2022 «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації»;

2) визнати протиправним та скасувати наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №19-од від 28.02.2022 року «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації» в частині призову на військову службу до військової частини НОМЕР_2 позивача;

3) визнати протиправними дій командира Військової частини НОМЕР_1 про включення молодшого сержанта ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

4) зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 виключити позивача із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та звільнити його з військової служби.

В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 28.02.2022 начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 прийнято наказ №19-од «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації» згідно якого солдат ОСОБА_1 призваний на військову службу до військової частини НОМЕР_2 . Оскільки на момент призову позивач мав лише повних 23 роки, військову службу не проходив, згоди на проходження військової служби у ЗСУ у добровільному порядку не давав, відтак він не міг бути призваний на військову службу за загальною мобілізацією. З огляду на вказане, вважає дії посадових осіб відповідачів щодо призову його на військову службу, включення до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 протиправними, прийнятий наказ №19-од від 28.02.2022 в частині його призову таким, що підлягає скасуванню, а тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 26.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.59).

У поданому до суду відзиві на позовну заяву представник в/ч НОМЕР_1 позовні вимоги ОСОБА_1 заперечив. З посиланням на норми законодавства, що регулює спірні правовідносини, зазначив, що праву позивача не бути призваним (не підлягати призову) на військову службу під час мобілізації кореспондується його обов`язок з дотримання правил військового обліку. Зокрема, позивач був зобов`язаний особисто повідомити відповідача-1 про підстави та надати відповідні документи, що підтверджують його право не бути призваним під час мобілізації. На переконання відповідача-1 матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 під час проходження ВЛК звертався до відповідача-1 із заявами та клопотаннями про надання йому відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, будь яких документів на підтвердження його права на відстрочку від призову не надавав. Також позивач не звертався з відповідними клопотаннями чи скаргами до відповідача-2.

Окрім того, вказує, що після видання оскаржуваного наказу №19-од від 28.02.2022 виникли нові правовідносини проходження військової служби, особливості яких визначаються Законом №2232-XII та Положенням №1153/2008. Даними актами законодавства не передбачено звільнення з військової служби шляхом скасування наказу про призов та про призначення до військової частини. Таким чином, оскаржуваний наказ, як акт індивідуальної дії, реалізовано його застосуванням, а тому його оскарження не є належним та ефективним способом захисту права позивача, оскільки скасування наказу не може привести до відновлення порушеного права позивача.

З огляду на вказане, просив в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити повністю.

07.08.2024 судом одержано відзив на позовну заяву від ІНФОРМАЦІЯ_3 згідно якого відповіда-1 просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що станом на 28.02.2022 ОСОБА_1 перебував у статусі «військовозобов`язаний». Так, відповідно до витягу із книги протоколів засідань призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , протоколу №3Р від 08.04.2021 значиться, що позивач був звільнений від призову на строкову військову службу і зарахований в запас, як такий, що раніше був засуджений. Згідно із ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» призову на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі та не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації. Оскільки ОСОБА_1 відповідно рішення призовної комісії був звільнений від призову на строкову службу, як такий, що раніше був засуджений та зарахований в запас, він підлягав призову під час мобілізації.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

Відповідно до витягу із книги протоколів засідань призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , протоколу №3Р від 08.04.2021, ОСОБА_1 , 11.10.1999 народження, згідно абз.7 ч.1 ст.18 та абз.8 п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» звільнено від призову на строкову військову службу і зараховано в запас, як такого, що був раніше засуджений.

Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №19-од від 28.02.2022 «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації» ОСОБА_1 призвано та направлено для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_2 (а.с.23).

Довідкою позаштатної постійно діючої військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_3 №312 від 28.02.2022 посвідчено, що солдат ОСОБА_1 придатний до військової служби (а.с.24).

У період з 01.03.2022 по 16.04.2024 позивач проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується довідкою №334 від 10.06.2024 (а.с.18).

Згідно із даних довідки №10490 від 10.06.2024, підписаної начальником штабу заступником командира військової частини НОМЕР_1 , підтверджено, що станом на дату видачі даної довідки (10.06.2024) молодший сержант ОСОБА_1 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 (а.с.19).

Не погоджуючись із діями ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо його призову на підставі №19-од від 28.02.2022, та діями в/ч НОМЕР_1 щодо його включення до списків особового складу даної військової частини, позивач звернувся до суду із позов про визнання протиправними дій відповідачів та скасування наказу його призов.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з пунктом 20 частини першої статті 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено в Україні воєнний стан. У подальшому указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та триває до цього часу.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 «Про загальну мобілізацію» постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-ХІІ).

За визначеннями, що наведені у ст.1 Закону №3543-XII: мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст.22 Закону №3543-XII передбачено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Спеціальним нормативним-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ).

Відповідно до ч.1-3 ст.1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частини дев`ятої статті 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць;

призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави;

резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з ч.2 ст.2 Закону №2232-XII проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі регламентується Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. №1153/2008 (далі - Положення №1153/2008).

Відповідно до п.2 Положення № 1153/2008 громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Підпунктом 1 пункту 252 Положення №1153/2008 передбачено, що у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у ст.23 Закону №3543-XII, а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154 (далі - Положення №154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Відповідно до пункту 9 Положення №154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; надають командирам військових частин інформацію про військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку, з метою добору громадян для проходження служби у військовому резерві та військової служби за контрактом.

Пунктом 11 Положення №154 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, серед іншого: розподіляють призовників під час їх приписки до призовних дільниць і призову на строкову військову службу за видами (родами сил і військ) Збройних Сил, іншими військовими формуваннями; організовують та проводять професійно-психологічний відбір громадян під час приписки до призовної дільниці, призову на військову службу, службу у військовому резерві, відбору кандидатів на військову службу за контрактом; беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань направлення громадян України для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від направлення для проходження базової військової служби, служби у військовому резерві; оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації, які надаються в установленому порядку, та проводять перевірку підстав їх надання, ведуть спеціальний облік військовозобов`язаних.

У силу п.12 цього Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Абзацом 2 частини першої статті 39 Закону №2232-ХІІ та частиною 4 пункту 2 частини 8 Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 визначено, що на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Громадяни України, призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які раніше не проходили військову службу в Збройних Силах України, інших військових формуваннях, проходять курс базової загальновійськової підготовки тривалістю не менше ніж один місяць.

Відповідно до ч.9 ст.14 Закону №2232-ХІІ (як у редакції на 2021 рік, так і в редакції на 2022 рік, тобто час виникнення спірних правовідносин), на районні (міські) комісії з питань приписки покладаються, серед іншого, такі функції, як зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких раніше було засуджено до позбавлення волі, обмеження волі, арешту чи виправних робіт за вчинення кримінального проступку, нетяжкого злочину, у тому числі із звільненням від відбування покарання.

За правилами п.2 ч.1 ст.37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції на 2021 рік) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу. В свою чергу, за ч.1 ст.18 цього Закону в цій же редакції, від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, які були засуджені за вчинення кримінального правопорушення до позбавлення волі, обмеження волі, у тому числі із звільненням від відбування покарання.

Аналогічним чином, відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону №2232-ХІІ (у редакції на лютий 2022 року) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які, зокрема, відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу. В свою чергу, за ч.1 ст.18 цього Закону в цій же редакції, від призову на строкову військову службу звільняються громадяни України, які були засуджені за вчинення кримінального правопорушення до позбавлення волі, обмеження волі, у тому числі із звільненням від відбування покарання.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 був звільнений від призову на строкову військову службу в 2021 році згідно абз.7 ч.1 ст.18 та абз.8 п.2 ч.1 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» як такий, що був раніше засуджений. Вказане підтверджується копією витягу із книги протоколів засідань призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 , протоколу №3Р від 08.04.2021.

З огляду на вказане та у повній відповідності до п. 2 ч.1 ст.37 Закону №2232-ХІІ ОСОБА_1 з 08.04.2021 взятий на військовий облік військовозобов`язаних.

Зазначене рішення позивачем не оскаржувалось. Доказів протилежного суду не надано.

Таким чином, у 2021 році позивача ОСОБА_1 знято з обліку призовників та взято на облік військовозобов`язаних.

Відтак, з 2021 року ОСОБА_1 перебував на обліку як військовозобов`язаний, отже на нього розповсюджувалася дія норм законодавства щодо військовозобов`язаних, а не призовників, що призиваються на строкову службу.

За наведеного, дії ІНФОРМАЦІЯ_3 щодо призову позивача по мобілізації у повній мірі узгоджуються з вимогами чинного законодавства і підстав визнавати їх протиправними в судовому порядку немає.

В свою чергу, наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 №19-од від 28.02.2022 року «Про призов військовозобов`язаних рядового та сержантського складу запасу на військову службу під час мобілізації» в частині призову ОСОБА_1 на військову службу до військової частини НОМЕР_2 позивача прийнято на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, зокрема, з огляду на те, що: позивач перебував на військовому обліку військовозобов`язаних та був зарахований у запас, що підтверджується витягом з протоколу засідання призовної комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08.04.2021; позивач не заброньований в установленому порядку на період мобілізації та не належить до категорії осіб, зазначених у статті 23 Закону №3543-ХІІ, які не підлягають призову на військову службу під час мобілізації; вказаний наказ видано відповідачем у межах повноважень, наданих частиною п`ятою статті 22 Закону №3543-ХІІ, пунктом 253 Положення №1153/2008.

З огляду на викладене, похідні позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій командира Військової частини НОМЕР_1 про включення позивача до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зобов`язання відповідача-2 виключити позивача із списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та звільнення його з військової служби також задоволенню не підлягають.

При цьому суд відхиляє посилання представника про необхідність врахування при розгляді даної справи правових висновків Верховного суду, що викладені у постанові від 11.04.2024 у справі №520/7954/22, оскільки вони стосуються спору щодо призову особи, яка здобувала освіту у вищому навчальному закладі та відповідно до частини восьмої статті 17 Закону №2232-XII мала право на відстрочку. Відтак, вони не є релевантними до обставин цієї судової справи.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Таким чином, передумовою для можливості задоволення позовних вимог щодо зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити дії (похідна вимога) повинна бути наявність факту порушення прав особи, яка звернулася до суду за захистом порушених прав, тобто вчинення таким суб`єктом протиправних дій, бездіяльності чи прийняття протиправного рішення (основна вимога) які, у даному випадку, відсутні.

З огляду на викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування наказу, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач 1: ІНФОРМАЦІЯ_5 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Відповідач 2: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).

Суддя Н. В. Стецик