Справа № 712/7151/24
Суддя: Стеценко О. С.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЄУ № 712/7151/24
Провадження №2-а /712/101/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси

у складі головуючого судді Стеценко О.С.,

за участю секретаря Дубини В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Короткий зміст позовних вимог

Позивач звернувся до Соснівського районного суду м. Черкаси з адміністративним позовом до відповідача, у якому просить скасувати постанову № 38/М/2024 від 29.05.2024 і закрити провадження у справі, стягнути з відповідача судовий збір у сумі 605,60 грн. та витрати на правничу допомогу у сумі 8 000,00 грн.

У обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_2 від 29.05.2024 № 38/М/2024 позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. 00 коп.

29.05.2024 за адресою місця проживання ОСОБА_1 сусіди викликали поліцію, яка по приїзду повідомила про те, що позивач перебуває у розшуку за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_2 , та доставлено позивача до ТЦК.

У подальшому представниками ІНФОРМАЦІЯ_2 було складено протокол № 38 від 29.05.2024.

Згідно із протоколом АА № 156498 про адміністративне затримання за ч. 2 ст. 262 КУпАП від 29.05.2024 ОСОБА_1 був доставлений до обласного об`єднаного мобілізаційного центру Черкаської ОДА 29.05.2024 о 2 год. 24 хв. у зв`язку із вчиненням правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 210, ч. 1 ст. 210-1 КУпАП, для складання адміністративного протоколу.

Постановою № 38/М/2024 від 29.05.2024 у справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП позивача притягнуто до адміністративної відповідальності. У постанові зазначено, що 29.05.2024 позивач був доставлений до ООЦМ. У ході перевірки облікових даних встановлено, що громадянин перебуває у розшуку за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_2 як особа, що ухиляється від явки по повістці. По повістці мав прибути 15.12.2023.

Ураховуючи обставини справи та те, що неприбуття по повістці є триваючим правопорушенням, всупереч вимогам законодавства України гр. ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення його призначення на особливий період, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 зі змінами. Громадянин вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (під час дії особливого періоду).

Із оскаржуваною постановою ОСОБА_1 категорично не погоджується, вважає її є незаконною та такою, що винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки відповідно до положення ч. 1 ст. 8 КУпАП Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Крім того, на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у ст. 38 КУпАП.

Позивач також зазначає, що на момент вчинення вказаного правопорушення діяли положення КУпАП в редакції від 14.10.2023, а тому дії позивача неправомірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а підлягали кваліфікації за ч. 1 ст. 210-1 КУпАП.

З огляду на те, що на час винесення оскаржуваної постанови закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, визначені у ч. 1 ст. 38 КУпАП, відповідачем притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу поза межами строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, а також враховуючи те, що постанова № 38/М/2024 від 29.05.2024 винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки відповідно до положення ч. 1 ст. 8 КУпАП Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають - така постанова підлягає скасуванню.

Короткий зміст заперечень відповідача

У відзиві на позов відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що військовозобов`язаному ОСОБА_1 12.12.2023 була вручена повістка на прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 15.12.2023, також йому було повідомлено про відповідальність за неприбуття у строк визначений у повістці, повістку отримав особисто, про що свідчить підпис у розписці. Але громадянин ОСОБА_1 не прибув 15.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 , про поважність причин неприбуття не повідомив, доказів при розгляді справи не надав.

29 травня 2024 року в ході розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 не прибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 09:00 15.12.2023 по повістці від 12.12.2023, не навівши поважних причин неприбуття, від надання пояснень відмовився, отримувати примірник протоколу відмовився.

У позові позивач неодноразово цитує норми ч.1 ст. 38 КУпАП, які не стосуються розгляду справи по ст. 210 та 210-1 КУпАП, так як Законом № 3696-ІХ від 09.05.2024 до ст. 38 КУпАП внесено зміни та зазначено, що адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення. Правопорушення було виявлено 29.05.2024, отже строки розгляду справи не порушено.

Протокол про адміністративне правопорушення за ст.210-1 КУпАП склала уповноважена посадова особа, а саме солдат ОСОБА_3 Громадянину положення ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП були доведені та зрозумілі.

Солдат ОСОБА_3 пояснив ОСОБА_1 , що поважні причини неприбуття військовозобов`язаного за викликом за повісткою повинні бути негайно повідомлені до територіального центру комплектування та соціальної підтримки з наданням підтверджуючих документів. В разі закінчення терміну дії поважних причин військовозобов`язаний зобов`язаний негайно у строк, що не перевищує сім календарних днів, з`явитися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для визначення його призначення на особливий період (ч. 3 ст.22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»).

Після складання протоколу громадянину ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться о 17 год 30 хв 29 травня 2024 року, про що громадянин був повідомлений, що підтверджується підписом свідків у протоколі.

Від громадянина ОСОБА_1 заяв та клопотань не надходило, на розгляд справи ОСОБА_1 не з`явився, однак його представник був присутній у вказаний у протоколі час, тому розгляд справи проводили у присутності адвоката Сененко К.В.

Справа про адміністративне правопорушення стосовно громадянина ОСОБА_1 розглядалася начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 полковником ОСОБА_2 , дослідивши всі докази у їх сукупності, відповідно до норм чинного законодавства України та заслухавши пояснення адвоката, було прийняте наступне рішення: в зв`язку з неприбуттям громадянина ОСОБА_1 за викликом (згідно врученої повістки) до ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до порушення вимог ч. 3 ст.22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію в умовах особливого періоду, притягнути його до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП, шляхом накладення штрафу у розмірі 17000,00 грн., в той же день копія постанови 38/М/2024 була вручена адвокату особисто.

На момент розгляду справи до статті 210-1 КУпАП внесено зміни Законами № 1357-ІХ від 30.03.2021, № 3696-ІХ від 09.05.2024, даними змінами було розмежовано порушення законодавства в частині повторності та під час мобілізації - до ч.2 повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, до ч. 3 вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період та посилено міру відповідальності.

Таким чином адміністративне правопорушення у вигляді порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію не скасовано, а розмежовано та посилено.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 червня 2024 року провадження у справі відкрито та розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні без виклику сторін.

Фактичні обставини, встановлені судом

Відносно позивача 29.05.2024 складено протокол про адміністративне правопорушення № 38, згідно якого 29.05.2024 гр. ОСОБА_1 був доставлений до ООЦМ. У ході перевірки облікових даних було встановлено, що громадянин перебуває у розшуку за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_2 як особа, що ухиляється від явки по повістці. По повістці мав прибути 15.12.2023. Ураховуючи обставини справи, те, що неприбуття по повістці є триваючим правопорушенням, всупереч вимогам законодавства України гр. ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначення його призначення на особливий період, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 зі змінами.

Указаний протокол не містить посилання на норму КУпАП, а саме яке адміністративне правопорушення вчинено ОСОБА_1 .

Постановою № 38/М/2024 від 29.05.2024 у справі про адміністративне правопорушення накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 грн.

Відповідно до фабули вчиненого правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за: «Верховний Суд установив, що особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 «Про часткову мобілізацію». 24.02.2022 Указами Президента України № 64/2022 введений в Україні воєнний стан, № 65/2022 в Україні оголошена загальна мобілізація. 29.05.2024 ОСОБА_1 був доставлений до ООЦМ. У ході перевірки облікових даних було встановлено, що громадянин перебуває у розшуку за зверненням ІНФОРМАЦІЯ_2 як особа, що ухиляється від явки по повістці. По повістці мав прибути 15.12.2023. Враховуючи обставини справи, те, що неприбуття по повістці є триваючим правопорушенням, всупереч вимогам законодавства України гр. ОСОБА_1 не з`явився за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_2 для визначенням його призначення на особливий період, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 зі змінами. Громадянин вчинив правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (під час дії особливого періоду)».

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 04.01.2024 звернувся до начальника Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із зверненням № 3/384 щодо доставлення громадян, які вчинили адміністративні правопорушення за статтями 210, 210-1, 211 КУпАП, до обласного, районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для складання протоколів про адміністративні правопорушення, а саме ОСОБА_1

Повістку на ім`я ОСОБА_1 про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_2 на 15.12.2023 о 9 год. 00 хв. ОСОБА_1 вручено 12.12.2023 особисто.

Оцінка аргументів учасників сторін

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи; чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час та місце її розгляду; чи витребувано необхідні додаткові документи; чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Згідно із ч. 1 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаним вимогам Кодексу України про адміністративне правопорушення постанова про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не відповідає.

Так, протокол про адміністративне правопорушення, який є підставою для розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, не містить дати вчинення адміністративного правопорушення, що, в свою чергу, не дає можливості визначити строки притягнення до адміністративної відповідальності. Протокол не містить частину та статтю КУпАП, за якою слід розглядати справу про адміністративне правопорушення і яка передбачає відповідальність за вчинене адміністративне правопорушення.

Крім того, в порушення ст. 283 КУпАП відповідачем не зазначено місце вчинення правопорушення.

Також суд зазначає, що диспозиція ст. 210-1 КУпАП відсилає до інших законодавчих чи нормативно-правових актів.

У постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Відповідач зазначає, що вчинене позивачем адміністративне правопорушення є триваючим.

Суд не погоджується з указаним.

Так, позивачу вручено повістку про виклик до ТЦК на 15.12.2023, тому саме 15.12.2023 позивач мав з`явитися за повісткою до ТЦК.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» (в редакції, чинній на дату виклику позивача до ТЦК) під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Судом встановлено, що підставою для притягнення позивача до відповідальності та прийняття оскаржуваної постанови стала неявка позивача 15.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частина 3 ст. 210-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Разом з тим, ст. 210-1 КУпАП було викладено в новій редакції відповідно до Закону України №3696-ІХ від 09 травня 2024 року, який набрав чинності 19.05.2024.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Закон України від 09.05.2024 № 3696 посилив відповідальність за ст. 210-1 КУпАП. Отже він не має зворотну силу.

Таким чином, станом на 15 грудня 2023 року відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період була передбачена ч.2 ст. 210-1 КУпАП у редакції станом на 14.10.2023.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Згідно з ч. 3 ст. 78 КАС України відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи.

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем не надано доказів обґрунтованості оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про скасування оскаржуваної постанови є законними та обґрунтованими і підлягають частковому задоволенню в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та у зв`язку з тим, що зазначені вище недоліки при винесенні оскаржуваної постанови позбавляють суд можливості перевірити законність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а тому справу слід надіслати на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Таким чином з відповідача користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань підлягає стягненню половина від суми судових витрат понесених позивачем.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову № 38/М/2024 від 29.05.2024, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_4 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати та справу направити на новий розгляд до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 302 грн. 80 коп.

У іншій частині вимог ОСОБА_1 відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-денний строк з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 12.09.2024.

Суддя: О.С. Стеценко