Справа № 754/21113/14-а
Суддя: Таран Н. Г.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/117/24
РІШЕННЯ

Іменем України

02 вересня 2024 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Таран Н.Г., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання неправомірними дій державного виконавця,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовною заявою до Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), про визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 29 листопада 2023 року про закінчення виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 з примусового виконання виконавчого листа, виданого Деснянським районним судом м. Києва 05 травня 2015 року у справі № 2а-54/15.

Підставою для звернення до суду позивач визначив порушення своїх прав у сфері публічно-правових відносин у зв`язку з винесенням відповідачем постанови про закінчення виконавчого провадження від 29 листопада 2023 року ВП НОМЕР_1.

Ухвалою суду від 16.04.2024 скаргу залишено без руху та надано строк на усунення недоліків.

18.04.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про усунення недоліків.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідач своїм правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався, у визначений судом строк такого відзиву до суду не подав.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

З огляду на вказане, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Враховуючи положення ч.11 ст.126 КАС України, оцінивши повідомлені позивачем обставини, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 КАС України, учасники виконавчого провадження мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок оскарження рішень,дій чи бездіяльності таких осіб.

Судом встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 14.01.2015 у справі №754/21113/14 частково задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 , яким, зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва здійснити перерахунок пенсії та виплатити ОСОБА_1 основної пенсії в розмірі восьми мінімальних пенсій за віком, передбачену статтями 50, 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за період з 01 листопада 2014 року з урахуванням проведених виплат. 05 травня 2015 року на виконання судового рішення видано виконавчий лист №2а-54/15. В подальшому Управління Пенсійного фонду України в Деснянському районі м. Києва було замінено на Лівобережне об`єднаного управління пенсійного фонду України в м. Києві.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві від 08.05.2015 було відкрито виконавче провадження НОМЕР_1 з виконання виконавчого листа№2а-54/15 від 05.05.2015.

29.11.2023 на підставі п. 9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» - фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, зазначене виконавче провадження № 47479192 державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у м. Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) було закінчено.

Згідно з вимогами ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець здійснює заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Загальні умови виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії, та відповідальність за невиконання вказаної категорії рішення, передбачені ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження». Даною нормою Закону встановлено, що державний виконавець у разі невиконання боржником без поважних причин вимог щодо виконання рішення суду у визначений державним виконавцем строк, накладає на боржника штрафні санкції відповідно до ст.75 вказаного закону.

Державний виконавець уникнув виконання своїх обов`язків встановлених ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»: ним не вжито достатніх заходів, спрямованих на примусове виконання судового рішення.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішення у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), не було використано всі надані йому законом права для примусового виконання рішення суду, що потягло за собою передчасний висновок про необхідність винесення постанови про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з чим спірну постанову слід визнати незаконною.

Відповідно до ч. 1 ст. 41 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

З урахуванням зазначеного вимоги скарги знайшли своє підтвердження у судовому засіданні у зв`язку із чим підлягають задоволенню.

Органи державної влади, відповідно до ст.19 Конституції України, зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємоз`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням вищевказаних положень норм закону, суд приходить до висновку про те, що встановлений факт наявності в діях відповідача як суб`єкта владних повноважень протиправних дій. Відтак судом встановлена неправомірність його дій, як такого, що діяв не у відповідності до чинного законодавства, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст.ст. 7, 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обовязковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

На підставі вищевикладеного ст. 19 Конституції України, керуючись ст.ст. 6 - 10, 14, 72, 122, 139, 143, 241, 242, 246, 257, 287, 297 КАС України, Законом України «Про виконавче провадження», суд ,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), про визнання неправомірними дій державного виконавця- задовольнити.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській областіЦентрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у рамках виконавчого провадження № 474779192 від 08.05.2015року щодо винесення постанови про закінчення виконавчого провадження від 29.11.2023 року.

Зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у рамках виконавчого провадження № 474779192 від 08.05.2015року винести постанову про відновлення провадження.

Судові витрати покласти на користь держави.

Рішення суду підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, тобто протягом 10 днів з дня його проголошення Скарга може бути подана у порядку ч. 1 ст. 297 КАС України безпосередньо до Київського апеляційного адміністративного суду або у порядку п. 15.5 Розділу VII КАС України до Київського апеляційного адміністративного суду через Деснянський районний суд м.Києва.

Суддя Н.Г. Таран