Справа № 140/6348/24
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6348/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом заступника керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України до Департаменту культури, молоді та спорту Волинської обласної військової (державної) адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області (далі керівник прокуратури, позивач) в інтересах держави в особі Міністерства культури та інформаційної політики України (далі Міністерство) звернувся з позовом до Департаменту культури, молоді та спорту Волинської обласної військової (державної) адміністрації (далі Департамент, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо невиконання вимог чинного законодавства України із забезпечення складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини «Будинок друкарні, поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк», та неподання до Міністерства культури та інформаційної політики України пропозицій про занесення вказаного об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України; зобов`язання вчинити дії, спрямовані на забезпечення складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини «Будинок друкарні, поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк», та подання пропозицій до Міністерства культури та інформаційної політики України про занесення вказаного об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом управління культури Волинської обласної державної адміністрації від 11.05.2017 №61 об`єкт нерухомості, а саме: "Будинок друкарні, розташований по вул. Лесі Українки, 46 у м. Луцьку" занесений до переліку нововиявлених (щойно виявлених) пам`яток архітектури місцевого значення, розташованих на території м. Луцька.

Вказаний наказ прийнятий на підставі протоколу №1 від 28.04.2017 засідання Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини управління культури Волинської облдержадміністрації.

У подальшому, розпорядженням Волинської обласної військової адміністрації від 15.08.2022 № 362 був затверджений перелік об`єктів культурної спадщини Волинської області, до якого повторно включено зазначений будинок.

На вказаний об`єкт органами охорони культурної спадщини не забезпечено виготовлення паспорту та іншої облікової документації згідно з вимогами Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженому наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158, у редакції наказу Міністерства культури України від 27.06.2019 № 501.

З інформації Міністерства культури та інформаційної політики України, в Державному реєстрі нерухомих пам`яток України, як місцевого, так і національного значення, відсутня інформація про вказану пам`ятку архітектури. Занесенню виявленого об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України передує певна робота спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, до яких належить Департамент культури, молоді та спорту Волинської обласної військової (державної) адміністрації, до повноважень якого віднесено виготовлення облікової документації на виявлений об`єкт культурної спадщини та скерування пропозиції (подання) вищестоящому органу - Міністерству культури та інформаційної політики України.

Водночас, зазначає, що всупереч вимог чинного законодавства відповідачем допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не виготовленні упродовж тривалого часу облікової документації на щойно виявлений об`єкт археології «Будинок друкарні поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк», а також не ініціювання, на підставі розроблених облікових документів, питання про внесення даного об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, що підтверджується листом відповідача від 03.05.2024.

Вищезазначене являє виключний випадок та дає підстави для захисту Луцькою окружною прокуратурою Волинської області інтересів держави в судовому порядку.

З огляду на вказане керівник прокуратури просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.107).

У відзиві на позовну заяву від 05.07.2024 представник відповідача проти позовних вимог заперечив з огляду на наступне (а.с.111-151).

Вказав, що заступнику керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області, який звертається в інтересах держави в особі МКІП з відповіді Департаменту від 03.05.2024 №1030/02.1-24/2-24 на запит Луцької окружної прокуратури від 23.04.2024 № 53-3609ВИХ-24 відомо та не заперечується, що уповноважений виконавчий орган Луцької міської ради у відповідності до порядку до пункту 2 частини 2 статті 6 Закону не звертався до Департаменту з пропозицією про занесення Об`єкта до Державного реєстру нерухомих пам`яток України. Таким чином, у відповідача станом на поточну дату відсутні правові підстави для звернення з відповідним поданням до Міністерства культури та інформаційної політики України.

Вказаним вище листом Департаментом повідомлено орган прокуратури, що відповідно до розділу ХІІ Порядку, акт візуального обстеження Об`єкту складається за результатами періодичного моніторингу, який у випадку спірних правовідносин проводиться виконавчим органом міської ради не рідше ніж раз на 5 років або за потребою.

Таким чином зауважує, що позивачу відомо та не заперечується, що спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини, повноваження якого поширюються на територію міста Луцька, не подавав Департаменту матеріали такого моніторингу Об`єкта, що є додатковим доказом відсутності у відповідача повного пакету документів, необхідного для підготовки подання МКІП з пропозицією про внесення Об`єкту в Державний реєстр нерухомих пам`яток України. Дана обставина позивачем не врахована, що має наслідком безпідставне формулювання позовної вимоги.

На виконання вимог чинного законодавства у сфері охорони культурної спадщини, а також з метою встановлення режиму використання Об`єкта, 20.12.2021 Відділом охорони культурної спадщини Луцької міської ради в особі начальника відділу ОСОБА_1 з одного боку, та організацією ТзОВ «ПРАЙД-ІНВЕСТ» в особі ОСОБА_2 , з другого боку (яка є користувачем Об`єкта), укладено Охоронний договір № 46 на Будинок мурований (поч. ХХ ст.) за адресою: м. Луцьк, вул. Лесі Українки, 46 (далі Охоронний договір від 30.12.2021 № 46) (копія додається). Таким чином, неможливість настання негативних наслідків через невнесення Об`єкта до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а також наявність Охоронного договору від 30.12.2021 № 46, яким користувачем Об`єкта взято на себе зобов`язання щодо його охорони, утримання, використання, можливого розпорядження у відповідності до вимог пам`яткоохоронного законодавства, виключає можливість використання Об`єкта третіми особами не за призначенням, спростовує доводи позивача та є беззаперечним фактом відсутності порушених інтересів держави з боку Департаменту в контексті спірних правовідносин.

Щодо спростування позовних вимог про допущену Департаментом протиправну бездіяльність, яка полягає у невиконання вимог чинного законодавства України із забезпечення складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини, вказує, що обласна державна адміністрація відповідно до пункту 4.8. розділу IV порядку, забезпечує складання облікової документації на об`єкти культурної спадщини, а не виготовляє її. Таким чином твердження Позивача, що до повноважень Департаменту віднесено виготовлення облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини є безпідставним та помилковим.

У зв`язку з наведеним, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У поданій до суду відповіді на відзив, представник позивача підтримав доводи, викладені у позовній заяві та додатково зазначив про безпідставність правової позиції представника відповідача відображеній у відзиві на позовну заяву (а.с.153-157).

У додаткових поясненнях, що надійшли від представника позивача 09.09.2024 останній просив позов задовольнити частково, шляхом визнання протиправною бездіяльність Департаменту культури, молоді та спорту Волинської обласної державної адміністрації щодо неподання до Міністерства культури та інформаційної політики України пропозицій про занесення об`єкта культурної спадщини «Будинок друкарні, поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк» до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та зобов`язання Департаменту культури, молоді та спорту Волинської обласної державної адміністрації подати подання до Міністерства культури та інформаційної політики України щодо занесення об`єкта культурної спадщини «Будинок друкарні, поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк» до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (а.с.158-166).

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що Луцькою окружною прокуратурою виявлено факт протиправної бездіяльності Департаменту культури, молоді та спорту Волинської обласної військової (державної) адміністрації, що полягає у не виготовленні облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини пам`ятку архітектури місцевого значення «Будинок друкарні, поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк», а також ініціювання на її підставі перед Міністерством культури та інформаційної політики України питання про внесення вказаного об`єкту до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Протоколом №1 від 28.04.2017 засіданням Консультативної ради з питань охорони культурної спадщини управління культури Волинської облдержадміністрації вирішено, що вищевизначений об`єкт відповідно до пункту одинадцятого Постанови Кабінету Міністрів України від 27.12.2001 №1760 має особливу історичну та культурну цінність, відповідає критерію автентичності (пам`ятка значною мірою зберегла свою форму та матеріально-технічну структуру, історичні нашарування, а також роль навколишньому середовищі) а також відповідає наступним критеріям: справила значний вплив на розвиток культури, архітектури, містобудування, мистецтва країни; безпосередньо пов`язана з історичними подіями, віруванням, життям і діяльністю видатних людей (а.с.22-27).

Наказом управління культури Волинської обласної державної адміністрації від 11.05.2017 №61 об`єкт нерухомості, а саме: "Будинок друкарні, розташований по вул. Лесі Українки, 46 у м. Луцьку" занесений до переліку нововиявлених (щойно виявлених) пам`яток архітектури місцевого значення, розташованих на території м. Луцька (а.с.20-21).

Розпорядженням Волинської обласної військової адміністрації від 15.08.2022 №362 затверджено перелік об`єктів культурної спадщини Волинської області, до якого повторно включено зазначений будинок (а.с.37).

У зв`язку з тим, що на вказаний об`єкт органами охорони культурної спадщини не забезпечено виготовлення паспорту та іншої облікової документації згідно з вимогами Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженому наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 № 158, у редакції наказу Міністерства культури України від 27.06.2019 № 501 керівником прокуратури 23.04.2024 на адресу Відділу охорони культурної спадщини Луцької міської ради направлено лист з проханням до 03.05.2024 надати інформацію із долученням копій відповідних документів, зокрема про те чи перевірявся відділом стан збереження вказаних у листі пам`яток архітектури, якщо так то коли, надати результати огляду та якщо ні, то повідомити про причини які цьому перешкоджали; чи складено паспорти та облікову документацію на вказані об`єкти якщо так зазначити коли саме ці документи виготовлені та надати їх копії в розрізі кожного об`єкта. У разі якщо такі документи не виготовляли повідомити про причини які цьому перешкоджали; чи направлялися відділом пропозиції про занесення вказаних об`єктів культурної до Державного реєстру нерухомих пам`яток України до вищестоячих органів охорони культурної спадщини, коли саме та результати їх розгляду, надати копії таких пропозицій (а.с.13-15).

03.05.2024 на вказаний лист надійшла відповідь від Відділу охорони культурної спадщини Луцької міської ради якою підтверджено відповідь про надання копій облікової документації на вказаний об`єкт, яка була виготовлена у 2013 році (а.с.16).

Крім того, 23.04.2024 керівник прокуратури звернувся з листом до Департаменту культури, молоді та спорту Волинської обласної державної адміністрації в якому просив до 03.05.2024 надати відповідну інформацію по об`єкту «Будинок друкарні, поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк», зокрема, щодо занесення вказаних об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (а.с.17-19).

У відповідь на вказаний запит Департамент культури, молоді та спорту Волинської обласної державної адміністрації листом повідомило про те, що Відділ охорони культурної спадщини Луцької міської ради як спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини на відповідній території не інформував Департамент про результати постійного чи періодичного моніторингу зазначених у Вашому запиті об`єктів. До п.2 Облікова документація на вказані у Вашому запиті об`єкти виготовлена y 2013 році Державним підприємством «Інститут «Укрзахідпроектреставрація» на замовлення Управління культури Луцької міської ради. Документація передана Департаменту відділом охорони культурної спадщини Луцької міської ради у 2023 році.

Додатково інформовано, що на виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 07.11.2017 у справі №803/964/17, наказ управління культури Волинської обласної державної адміністрації від 11.05.2017 року №61 «Про доповнення переліку нововиявлених об`єктів культурної спадщини Волинської області» в частині пункту 12 додатку до наказу (щодо об`єкта «Адміністративний будинок, друга половина XIX ст., Словацького, 1») було скасовано, об`єкт «Адміністративний будинок, друга половина XIX ст., вул. Словацького, 1» не був внесений до Переліку об`єктів культурної спадщини відповідно до розпорядження голови обласної державної адміністрації від 15.08.2022 №362 (а.с.28-29).

20.05.2024 представник прокуратури звернувся з листом до Міністерства культури та інформаційної політики України з проханням до 03.06.2024 надати інформацію щодо того, чи надходила від нижчестоячого органу охорони культурної спадщини в період з 2017 року по теперішній час пропозиція про занесення об`єкту культурної спадщини, зокрема, «Будинок друкарні, поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк» до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та чи Міністерством вживалися заходи метою вирішення даного питання (а.с.34-35).

27.05.2024 Міністерство культури та інформаційної політики України листом повідомило про те, що подання в т.ч. від Департаменту культури, молоді та спорту Волинської обласної державної (військової) адміністрації щодо занесення означених об`єктів до Державного реєстру нерухомих пам`яток України у встановленому законом порядку до Міністерства не надходило та зобов`язання уповноважених об`єктів виготовити облікову документацію та її подання для вирішення питання щодо занесення об`єкту культурної спадщини до Реєстру не здійснювало (а.с.36).

При вирішенні спору суд застосовує такі нормативно-правові акти.

Пунктом 3 частини першої статті 131-1 Конституції України передбачено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює: представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Згідно з частинами першою, третьою статті 23 Закону України Про прокуратуру від 14.10.2014 №1697-VII (далі Закон №1697-VII) представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Пунктом 1 частини шостої статті 23 Закону №1697-VII передбачено, що під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: звертатися до суду з позовом (заявою, поданням).

За приписами частин третьої - п`ятої статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача.

На думку суду, звертаючись до суду в інтересах держави, у позовній заяві керівник Луцької кружної прокуратури Волинської області обґрунтував, в чому полягає порушення інтересів держави та необхідність їх захисту.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини регулює Закон України «Про охорону культурної спадщини» від 08.06.2000 №1805-III(далі - Закон №1805-III).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №1805-III:

культурна спадщина - сукупність успадкованих людством від попередніх поколінь об`єктів культурної спадщини;

об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

нерухомий об`єкт культурної спадщини - об`єкт культурної спадщини, який не може бути перенесений на інше місце без втрати його цінності з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду та збереження своєї автентичності.

- пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини;

облікова документація - документація, що формується в порядку обліку об`єктів культурної спадщини та містить дані щодо цінності об`єкта культурної спадщини, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність (предмет охорони об`єкта культурної спадщини), етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень.

Частиною 2 ст.2 Закону №1805-ІІІ визначено, що за видами об`єкти культурної спадщини поділяються, зокрема, на археологічні - рештки життєдіяльності людини (нерухомі об`єкти культурної спадщини: городища, кургани, залишки стародавніх поселень, стоянок, укріплень, військових таборів, виробництв, іригаційних споруд, шляхів, могильники, культові місця та споруди, їх залишки чи руїни, мегаліти, печери, наскельні зображення, ділянки історичного культурного шару, поля давніх битв, а також пов`язані з ними рухомі предмети), що містяться під земною поверхнею та під водою і є невідтворним джерелом інформації про зародження і розвиток цивілізації.

Згідно із статтею 3 Закону №1805-III, державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини.

До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать: центральні органи виконавчої влади, що забезпечують формування та реалізують державну політику у сфері охорони культурної спадщини; орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим; обласні, районні, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації; виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до положень частини першої статті 6 Закону №1805-ІІІ до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції належить забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження, забезпечення виготовлення, складання і передачі центральному органові виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини наукової документації з описами та фіксацією об`єктів культурної спадщини, а в разі отримання дозволу на їх переміщення (перенесення) - демонтаж із них елементів, які становлять культурну цінність, з метою збереження, виконання функції замовника, укладення з цією метою контрактів на виявлення, дослідження, консервацію, реставрацію, реабілітацію, музеєфікацію, ремонт, пристосування об`єктів культурної спадщини та інші заходи щодо охорони культурної спадщини, укладення охоронних договорів на пам`ятки, інше

Частиною другою статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що до повноважень районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить: подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; забезпечення дотримання режиму використання пам`яток місцевого значення, їх територій, зон охорони; забезпечення захисту об`єктів культурної спадщини від загрози знищення, руйнування або пошкодження; організація розроблення відповідних програм охорони культурної спадщини; організація відповідних охоронних заходів щодо пам`яток місцевого значення та їх територій у разі виникнення загрози їх пошкодження або руйнування внаслідок дії природних факторів чи проведення будь-яких робіт; забезпечення в установленому законодавством порядку виготовлення, встановлення та утримання охоронних дощок, охоронних знаків, інших інформаційних написів, позначок на пам`ятках або в межах їх територій; підготовка пропозицій до програм соціально-економічного розвитку відповідної території і проектів місцевого бюджету та подання їх на розгляд відповідному органу виконавчої влади; здійснення інших повноважень відповідно до закону.

З наведеного вбачається, що повноваження районних державних адміністрацій та виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно у сфері охорони культурної спадщини - ідентичні.

Звертаючись до суду з даним позовом, керівник Луцької окружної прокуратури Волинської області посилається на те, що саме до повноважень Департаменту культури, молоді та спорту Волинської обласної державної адміністрації відноситься виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини «Будинок друкарні, поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк»

Правові, організаційні, соціальні та економічні відносини у сфері охорони культурної спадщини регулює Закон України "Про охорону культурної спадщини" від 08.06.2000 №1805-III (далі - Закон №1805-III).

За визначеннями, наведеними у статті 1 Закону №1805-III:

- об`єкт культурної спадщини - визначне місце, споруда (витвір), комплекс (ансамбль), їхні частини, пов`язані з ними рухомі предмети, а також території чи водні об`єкти (об`єкти підводної культурної та археологічної спадщини), інші природні, природно-антропогенні або створені людиною об`єкти незалежно від стану збереженості, що донесли до нашого часу цінність з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду і зберегли свою автентичність;

- пам`ятка культурної спадщини (далі - пам`ятка) - об`єкт культурної спадщини, який занесено до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, або об`єкт культурної спадщини, який взято на державний облік відповідно до законодавства, що діяло до набрання чинності цим Законом, до вирішення питання про включення (невключення) об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України;

- охорона культурної спадщини - система правових, організаційних, фінансових, матеріально-технічних, містобудівних, інформаційних та інших заходів з обліку (виявлення, наукове вивчення, класифікація, державна реєстрація), запобігання руйнуванню або заподіянню шкоди, забезпечення захисту, збереження, утримання, відповідного використання, консервації, реставрації, ремонту, реабілітації, пристосування та музеєфікації об`єктів культурної спадщини.

Отже, регулювання відносин у сфері охорони культурної спадщини, спрямоване на її збереження, використання об`єктів культурної спадщини у суспільному житті, захисту традиційного характеру середовища в інтересах нинішнього і майбутніх поколінь.

Згідно з статтею 3 Закону №1805-III державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України та спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини. До спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (далі - органи охорони культурної спадщини) належать, зокрема, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до частини другою статті 5 Закону №1805-III до повноважень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, належить, зокрема: 2) реалізація державної політики з питань охорони культурної спадщини; 3) ведення Державного реєстру нерухомих пам`яток України, здійснення координації та контролю за паспортизацією нерухомих об`єктів культурної спадщини; 5) подання Кабінету Міністрів України пропозицій про занесення об`єктів культурної спадщини національного значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та про внесення змін до нього щодо пам`яток національного значення; 6) занесення об`єктів культурної спадщини місцевого значення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та внесення змін до нього щодо пам`яток місцевого значення.

Частиною другою статті 6 Закону №1805-III встановлено, що до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини належить: 1) забезпечення виконання цього Закону, інших нормативно-правових актів про охорону культурної спадщини на відповідній території; 2)подання пропозицій органу охорони культурної спадщини вищого рівня про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України, внесення змін до нього та про занесення відповідної території до Списку історичних населених місць України; 3) забезпечення юридичним і фізичним особам доступу до інформації, що міститься у витягах з Державного реєстру нерухомих пам`яток України, а також надання інформації щодо програм та проектів будь-яких змін у зонах охорони пам`яток та в історичних ареалах населених місць.

Пунктом 4 статті 16 Закону "Про місцеві державні адміністрації" встановлено, що місцеві державні адміністрації в межах, визначених Конституцією і законами України, здійснюють на відповідних територіях державний контроль за охороною пам`яток історії та культури, збереженням житлового фонду.

Відповідно до частини 1 статті 13 Закону №1805-III, об`єкти культурної спадщини незалежно від форм власності відповідно до їхньої археологічної, естетичної, етнологічної, історичної, мистецької, наукової чи художньої цінності підлягають реєстрації шляхом занесення до Державного реєстру нерухомих пам`яток України (далі - Реєстр) за категоріями національного та місцевого значення пам`ятки. Порядок визначення категорій пам`яток встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом б частини 1 статті 14 Закону №1805-III занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру та внесення змін до нього (вилучення з Реєстру, зміна категорії пам`ятки) провадяться відповідно до категорії пам`ятки. Пам`ятки місцевого значення - рішенням центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони культурної спадщини, за поданням відповідних органів охорони культурної спадщини або за поданням Українського товариства охорони пам`яток історії та культури, інших громадських організацій, до статутних завдань яких належать питання охорони культурної спадщини, протягом одного місяця з дня одержання подання.

Відповідно до Положення про Міністерство культури та інформаційної політики, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2019 №885, Міністерство культури та інформаційної політики України є головним органом у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сферах культури, державної мовної політики, популяризації України у світі, державного іномовлення, інформаційного суверенітету України (у частині повноважень з управління цілісним майновим комплексом Українського національного інформаційного агентства "Укрінформ") та інформаційної безпеки, а також забезпечує формування та реалізацію державної політики у сферах кінематографії, відновлення та збереження національної пам`яті, міжнаціональних відносин, релігії та захисту прав національних меншин в Україні, мистецтв, охорони культурної спадщини, музейної справи, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей.

Пунктом 2 вищезазначеного Положення визначено, що основними завданнями Міністерства культури та інформаційної політики є, зокрема, забезпечення формування та реалізації державної політики у сферах відновлення та збереження національної пам`яті, у сфері мистецтв, охорони культурної спадщини, музейної справи, вивезення, ввезення і повернення культурних цінностей.

Наказом Міністерства культури України №501 від 27.06.2019 "Про внесення змін до Порядку обліку об`єктів культурної спадщини" затверджено оновлений Порядок обліку об`єктів культурної спадщини (далі - Порядок №158), раніше затверджений наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 за №158.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Порядку №158, для розгляду питання занесення об`єкта культурної спадщини до Реєстру ініціатором подаються Мінкультури такі документи: подання за формою, наведеною у додатку 3 до цього Порядку, засвідчене підписом керівника установи, організації, що виступає Ініціатором; облікова документація.

Отже, взяття на облік об`єкта культурної спадщини та оформлення облікової документація передує розгляду питання внесення об`єкта культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Відповідно до положень пунктів 1, 4 розділу ІІ Порядку №158 взяття на облік об`єкта культурної спадщини забезпечують уповноважені органи, повноваження яких поширюється на територію розміщення такого об`єкта, шляхом занесення його до Переліку об`єктів культурної спадщини. Рішення про занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку приймається у формі розпорядження голови місцевої державної адміністрації або акта Ради міністрів Автономної Республіки Крим, яке в день прийняття оприлюднюється на веб-сайті уповноваженого органу та має містити таку інформацію про об`єкт: найменування; власник або уповноважений ним орган (у разі наявності); місцезнаходження; дата утворення; вид; автентичність (збережено, збережено частково); цінність об`єкта з археологічного, естетичного, етнологічного, історичного, архітектурного, мистецького, наукового чи художнього погляду.

Пунктами 10, 11 розділу ІІ Порядку №158 визначено, що уповноважений орган зобов`язаний забезпечити складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини у строк, що не перевищує трьох років з дати занесення об`єкта культурної спадщини до Переліку. Мінкультури координує стан складання уповноваженими органами облікової документації та, у разі необхідності, приймає рішення про зобов`язання уповноваженого органу забезпечити складання облікової документації.

Зокрема, уповноважений орган, згідно із положеннями пункту 2 розділу І Порядку №158, це орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Відповідно до пункту 1 розділу III Порядку №158 облікова документація складається на об`єкт культурної спадщини та містить дані щодо його цінності, характерних властивостей, що становлять його історико-культурну цінність, етапів розвитку, просторових, функціональних характеристик, стану збереження, а також дані проведених досліджень.

Розробником облікової документації є наукові установи, в тому числі заклади культури, одним із основних видів діяльності яких є проведення наукових досліджень у сфері охорони культурної спадщини, та які мають у своєму складі чи залучають для проведення досліджень особу, що має науковий ступінь доктора філософії (кандидата наук або доктора наук) за спеціальністю "музеєзнавство, пам`яткознавство" або таких наук: мистецтвознавство, культурологія, архітектура - для об`єктів монументального мистецтва; архітектури - для об`єктів архітектури, містобудування, садово-паркового мистецтва, а також ландшафтних; історії - для археологічних, історичних об`єктів та об`єктів науки і техніки (пункт 2 розділу ІІІ Порядку №158).

Пунктом 3 Розділу III порядку №158 передбачено, що облікова документація складається з: облікової картки за формою, наведеною у додатку 1 до цього Порядку; історичної довідки; матеріалів фотофіксації сучасного стану об`єкта: фото загального вигляду, фото об`єкта в контексті (навколишньому середовищі), фото найбільш цінних (характерних) елементів об`єкта, фото рухомих об`єктів (деталей), фото інтер`єрів, фото загроз (дії негативних чинників); акту стану збереження за формою, наведеною у додатку 2 до цього Порядку.

Таким чином, Порядком №158 визначено вичерпний перелік уповноважених органів, які, зокрема, зобов`язані забезпечувати складання облікової документації на об`єкти культурної спадщини. Такими уповноваженими органами є орган виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласна, Київська та Севастопольська міські державні адміністрації.

Тому, в спірних правовідносинах уповноваженим органом є Департамент культури, молоді та спорту Волинської обласної державної адміністрації.

Відповідно до п. 2.1. розділу ІІ Порядку обліку об`єктів культурної спадщини, затвердженого наказом Міністерства культури України від 11.03.2013 №158, з урахуванням змін, внесених наказом Міністерства культури України №158 від 01.03.2024 (далі - Порядок №158) виявлення нерухомих об`єктів культурної спадщини та складання на них відповідної облікової документації забезпечують уповноважені органи, а також районні державні адміністрації, виконавчі органи сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини, зокрема виконують функції Замовника та укладають з цією метою контракти на виявлення, дослідження нерухомих об`єктів культурної спадщини для їх взяття на облік та подальшої державної реєстрації.

У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» до повноважень органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, органів охорони культурної спадщини обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій відповідно до їхньої компетенції серед іншого належить подання пропозицій центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини про занесення об`єктів культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України та про внесення змін до нього.

Відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження вжиття заходів щодо виготовлення облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини пам`ятку архітектури місцевого значення «Будинок друкарні, поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк», а також не ініціюванні, на підставі розроблених облікових документів, питання про внесення даного об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Вказане підтверджується листами, надими Волинською ОДА Департаменту культури, молоді та спорту від 03.05.2024 №1030/02.1-24/2-24 та Міністерством культури та інформаційної політики України від 27.05.2024 №5819-24.

Таким чином, суд дійшов висновку, що Департамент культури, молоді та спорту Волинської обласної державної адміністрації державної адміністрації допустив протиправну бездіяльність, яка полягає у не вчиненні ним необхідного комплексу дій спрямованих на виконання вимог чинного законодавства України щодо виготовлення облікової документації на об`єкт культурної спадщини за видом "пам`ятка архітектури" - «Будинок друкарні, поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк».

За нормами частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позов необхідно задовольнити.

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Враховуючи те, що позивачем свідки у справі не залучались, експертизи не проводились, судові витрати з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Департаменту культури, молоді та спорту Волинської обласної військової (державної) адміністрації щодо невиконання вимог чинного законодавства України із забезпечення складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини «Будинок друкарні, поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк», та неподання до Міністерства культури та інформаційної політики України пропозицій про занесення вказаного об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Зобов`язати Департамент культури, молоді та спорту Волинської обласної військової (державної) адміністрації вчинити дії спрямовані на забезпечення складання облікової документації на щойно виявлений об`єкт культурної спадщини «Будинок друкарні, поч. ХХ ст. вул. Лесі Українки, 46, м. Луцьк», та подання пропозицій до Міністерства культури та інформаційної політики України про занесення вказаного об`єкту культурної спадщини до Державного реєстру нерухомих пам`яток України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Заступник керівника Луцької окружної прокуратури Волинської області (43025, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Винниченка, 13, ).

Відповідач: Департамент культури, молоді та спорту Волинської обласної державної адміністрації (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, 9, ).

Суддя А.Я. Ксензюк