Справа № 400/2857/24
Суддя: Брагар В. С.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 р. № 400/2857/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Брагар В. С. у порядку письмового провадження розглянув адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,

до відповідачаГоловного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5,м. Миколаїв,54001,

простягнення середньої заробітної плати за час невикористаної відпустки у сумі 112499,00 грн,

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (далі-відповідач) про стягнення з відповідача недоплаченої суми грошової компенсації за невикористані 230 днів щорічної відпустки у розмірі 112499,00 гривень.

В обгрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що він не погоджується із виплаченою сумою компенсації і вважає її безпідставно зменшеною, бо у відповідності до довідки УФЗБО ГУНП в Миколаївській області № 15/28/1-2024 від 06.02.2024 середньоденне грошове забезпечення складає 727,33 грн., а тому розрахунок повинен бути проведеним наступним чином: 230 днів Х 727,33 грн. = 167285,9 грн.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Від відповідача надійшов відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що розрахунок компенсації за невикористані дні відпустки проведено відповідно до вимог Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських", затвердженого наказом МВС України від 06.04.16 р. № 260, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський мав відповідно до чинного законодавства на день звільнення зі служби, а тому норми трудового законодавства не підлягають застосуванню при регулюванні вказаних відносин.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, суд

ВСТАНОВИВ:

З 15.08.2003р. по 06.11.2015р. проходив службу в органах внутрішніх справ та з 7.11.2015р. працював в Національній поліції України,

Наказом ГУНП від 25.11.2021 № 770 о/с з 30.11.2021 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 призначено на посаду дільничного офіцера поліції сектору превенції ВП № 4 Миколаївського РУП ГУНП в Миколаївській області.

Наказом ГУНП в Миколаївській області від 26.12.2023 № 1005 о/с відсторонено від виконання службових обов`язків дільничного офіцера відділення №4 Миколаївського РУП ГУНП на час проведення службового розслідування.

05.01.2024 начальником ГУНП в Миколаївській області затверджений висновок службового розслідування № 41/43-2024 від 05.01.2024, яким ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні дисциплінарного проступку та на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з поліції.

Наказом начальника ГУНП в Миколаївської області від 10.01.2024 № 22 о/с «По особовому складу» старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 , звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Головним управлінням Національної поліції в Миколаївській області, було нараховано та виплачено позивачу грошову компенсацію за період невикористаної відпустки за час служби в поліції, в кількості 230 календарних днів в сумі 54786,79 грн, з розрахунку (2400 грн. посадового окладу + 1600 грн. оклад за спец. звання + 1200 грн. надбавку за стаж служби 40% + 2080 грн.) : 30 календарних днів = 242,6667 грн. Відповідно 242,6667 грн. х 230 календарних днів невикористаної відпустки = 55813,33 грн.

Після відрахування військового збору 1.5% сума грошової компенсації за невикористані відпустки складає 54786,79, які позивач отримав.

Вважаючи такий розрахунок необґрунтованим позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 83 КЗпП України, у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначено Законом України № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Згідно зі статтею 60 Закону № 580-VIII проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: 1) у зв`язку із закінченням строку контракту; 2) через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції; 3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції; 4) у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів; 5) через службову невідповідність; 6) у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України; 7) за власним бажанням; 8) у зв`язку з переходом у встановленому порядку на роботу до інших міністерств і відомств (організацій); 9) у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі; 10) у разі набрання законної сили рішенням суду щодо притягнення до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення; 11) у зв`язку з набуттям громадянства або підданства іншої держави.

Частиною першою статті 92 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом.

Відповідно до статті 93 Закону № 580-VIII тривалість відпусток поліцейського обчислюється подобово. Святкові та неробочі дні до тривалості відпусток не включаються. Тривалість щорічної основної оплачуваної відпустки поліцейського становить тридцять календарних днів, якщо законом не визначено більшої тривалості відпустки. За кожний повний календарний рік служби в поліції після досягнення п`ятирічного стажу служби поліцейському надається один календарний день додаткової оплачуваної відпустки, але не більш як п`ятнадцять календарних днів. Тривалість чергової відпустки у році вступу на службу в поліції обчислюється пропорційно з дня вступу до кінця року з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожен повний місяць служби. Відпустка тривалістю менше 10 діб за бажанням особи рядового або керівного складу може бути надана одночасно з черговою відпусткою в наступному році. Поліцейським дозволяється, за бажанням, використовувати відпустку частинами. Одна частина відпустки має бути не менше 10 діб. Чергова відпустка надається поліцейському, як правило, до кінця календарного року. Поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону.

Частиною першою статті 24 Закону України від 15.11.1996 № 504/96-ВР «Про відпустки» передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 р. № 260 (далі Порядок № 260), поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, виплачується грошова компенсація за всі невикористані під час проходження служби дні:

щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського;

щорічної додаткової відпустки особам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи.

Виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. У випадку призупинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 7 цього розділу, виплата компенсації за невикористану відпустку проводиться з розміру грошового забезпечення, яке було встановлено на день призупинення, крім премії.

Оскільки позивача звільнено зі служби 10.01.2024 р., то для розрахунку грошової компенсації за невикористані 230 днів відпустки необхідно брати грошове забезпечення за січень 2024 року.

Так, у січні 2024 року грошове забезпечення позивача, на яке він мав право відповідно до чинного законодавства, склало 7280,00 грн., як зазначено у довідці Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ГУ НП в Миколаївській області від 08.04.2024 р.), тому розрахунок компенсації за невикористані дні відпустки проведено відповідачем відповідно до вимог Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських", затвердженого наказом МВС України від 06.04.16 р. № 260.

За таких обставин, позовні вимоги є необґрунтованими та не належать задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

У завдоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5,м. Миколаїв,54001, ідентифікаційний код 40108735) про стягнення недоплаченої суми грошової компенсації - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Суддя В. С. Брагар