Справа № 640/12760/20
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Балаклицький А.І. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року Справа № 640/12760/20

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління ДПС у Сумській області

про визнання протиправним та скасування рішень,

визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління ДПС у Сумській області (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 03.12.2019 № та від 03.12.2019 №;

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Сумській області по нарахуванню у період з 12.07.2019 по 04.09.2019 в інтегрованій картці позивача з орендної плати за земельні ділянки з фізичних осіб пені в загальному розмірі 28 081, 44 грн.;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Сумській області відкоригувати дані інтегрованої картки позивача з орендної плати за земельні ділянки з фізичних осіб шляхом скасування нарахованої у період з 12.07.2019 по 04.09.2019 пені в загальному розмірі 28 081, 44 грн.

В обґрунтування заявлених вимог Позивач стверджував, що чинним податковим законодавством передбачено визначення штрафних санкцій протягом 1095 днів, що настали за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.

Відтак ОСОБА_1 наполягав на тому, що грошові зобов?язання зі сплати штрафних санкцій визначенні понад строк 1095 днів, а тому є протиправними. З цих же підстав Позивач також не погоджувався із нарахованою йому пенею.

На підтвердження правильності своєї позиції ОСОБА_1 посилався на правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 16 квітня 2019 року по справі №808/8881/13-а, та від 20 листопада 2019 року по справі №240/110/19.

2. Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року адміністративний у задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи таке рішення, суд першої інстанції виходив з того, що датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, впродовж якого може бути накладений штраф - є дата сплати узгодженої суми податкового зобов`язання, а не дати, на яку припадає закінчення встановленого законом строку сплати узгодженого грошового зобов`язання. З останньої обчисляється тривалість прострочення, яка не повинна перевищувати 1095 днів до дня накладення штрафу.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що ПК України не визначено окремо строки давності для нарахуванні пені.

Таким чином суд першої інстанції дійшов до висновку, що ГУ ДПС у Сумській області при прийнятті спірних податкових повідомлень-рішень та нарахуванні пені Позивачу дотрималось вимог податкового законодавства, а отже податкові повідомлення-рішення є законними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

3. Не погоджуючись з таким рішенням суду, Позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про задоволення позову в повному обсязі, наполягаючи на тому, що контролюючим органом проведено камеральну перевірку та нараховано зобов?язання поза межами строку давності, визначеного статтею 102 ПК України.

Так, Апелянт стверджує, що стаття 102 ПК України не визначає інших обставин чи підстав, окрім як останній день граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов?язань, з якими законодавець пов?язує початок відліку строку давності в 1095 днів для нарахування податкових зобов?язань. Початок відліку строку давності для проведення камеральної перевірки також пов?язано з останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає, що згідно з нормами податкового законодавства, пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадку закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

Окремо Апелянт також відзначив, що прийнятті податкові повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок до нього не надходили.

Апелянт також посилаєтьна на правові висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 10.05.2018 у справі №820/3544/17 та від 06.06.2024 у справі №280/4474/18 та ін.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що оскаржуване ним рішення суду прийнято за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.07.2024 та від 23.07.2024 відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. Від Відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу у якому він просить таку скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, наполягаючи на його законності та обґрунтованості.

6. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 15 листопада 2019 року ГУ ДПС у Сумській області було складено акт камеральної перевірки №004673/18-28-50-33/ НОМЕР_1 про несвоєчасну сплату ОСОБА_1 податкових зобов`язань по орендній платі за землю з фізичних осіб за 2015 рік за адресою: АДРЕСА_1 та акт камеральної перевірки №004675/18-28-50-33/ про несвоєчасну сплату податкових зобов`язань по орендній платі за землю з фізичних осіб за 2016-2018 роки за адресою: АДРЕСА_2 .

15.11.2019 дані акти камеральних перевірок направлені поштою з рекомендованим повідомленням про вручення (поштове відправлення з трек-номером 283) на адресу ОСОБА_1 та вручені особисто ОСОБА_1 26.11.2019.

В наступному, на підставі актів перевірки, ГУ ДПС у Сумській області було прийнято спірні податкові повідомлення-рішення №, № від 03.12.2019.

Як вбачається з матеріалів справи, ГУ ДПС у Сумській області, на виконання вимог ст.126 ПК України, застосував до Позивача штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання по орендній платі за землю з фізичних осіб за 2015 рік згідно з податковим повідомленням рішенням (форми «Ф») №23707-15 від 30.04.2015 в сумі 23562,05 грн та податковим повідомленням-рішенням (форми «Ф») №23708-15 від 30.04.2015 в сумі 21638,61 грн, які були сплачені 12.07.2019 року в сумі 476,52 грн, 13.08.2019 року в сумі 823,03 грн та 03.09.2019 року в сумі 43901,11 грн.

Також ГУ ДПС у Сумській області, застосував до Позивача штрафні санкції за несвоєчасну сплату податкового зобов`язання по земельному податку з фізичних осіб за 2016 рік податковим повідомленням рішенням (форми «Ф») №18253-1301 від 30.06.2016 р. в сумі 1105,76 грн. та за 2017 рік податковим повідомленням-рішенням (форми «Ф») №146614-13 від 18.03.2017р. в сумі 1172,10 грн., за 2018 рік податковим повідомленням- рішенням (форми «Ф») №42872-1305-1805 від 22.03.2018 р. в сумі 1172,10 грн., які були сплачені 27.07.2018 року в сумі 1172,10 грн., 23.08.2018 року в сумі 548,10 грн. та 15.07.2019 року в сумі 1172,10 грн.

Крім того, згідно з карткою особового рахунку та облікових даних електронного кабінету, Позивачу нараховано пеню на загальну суму 28081,44 грн.

Спірні податкові повідомлення-рішення було направлено 04.12.2019 Позивачу рекомендованим повідомленням про вручення (поштове відправлення з трек-номером 669) та повернуті «за закінченням встановленого строку зберігання».

8. Позивач, вважаючи зазначені податкові повідомлення-рішення протиправними, а свої права - порушеними, звернувся до суду з цим позовом.

9. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, нормами Податкового кодексу України (далі - ПК України).

Так, відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України ПК України, грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Відповідно до підпункту 14.1.156 пункту 14.1 статті 14 ПК України податкове зобов`язання - сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).

Згідно з підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 109.1 статті 109 ПК України податковими правопорушеннями є протиправні діяння (дія чи бездіяльність) платників податків, податкових агентів, та/або їх посадових осіб, а також посадових осіб контролюючих органів, що призвели до невиконання або неналежного виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

За порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовується, зокрема, і фінансова відповідальність. Фінансова відповідальність за порушення законів з питань оподаткування та іншого законодавства встановлюється та застосовується згідно з цим Кодексом та іншими законами. Фінансова відповідальність застосовується у вигляді штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) та/або пені (стаття 111 ПК України).

Згідно зі статтею 113 ПК України строки застосування, сплата, стягнення та оскарження сум штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) здійснюються у порядку, визначеному цим Кодексом для сплати, стягнення та оскарження сум грошових зобов`язань. Суми штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) зараховуються до бюджетів, до яких згідно із законом зараховуються відповідні податки та збори.

Застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів), передбачених цією главою, не звільняє платників податків від обов`язку сплатити до бюджету належні суми податків та зборів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, а також від застосування до них інших заходів, передбачених цим Кодексом.

Штрафні (фінансові) санкції (штрафи) за порушення норм законів з питань оподаткування або іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, застосовуються у порядку та у розмірах, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Граничні строки застосування штрафних (фінансових) санкцій (штрафів) до платників податків відповідають строкам давності для нарахування податкових зобов`язань, визначеним статтею 102 цього Кодексу (стаття 114 ПК України).

Зокрема, пунктом 102.1 ст. 102 ПК України визначено, що контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до приписів пункту 76.3 статті 76 ПК, камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 126.1 статті 126 ПК України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім випадків, передбачених пунктом 126.2 цієї статті) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу у таких розмірах:

- при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу;

- при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 20 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Відповідно до п.п. 14.1.162 п. 14.1 ст. 14 ПК України пеня - це сума коштів у вигляді відсотків, нарахована на суми грошових зобов`язань у встановлених цим Кодексом випадках та не сплачена у встановлені законодавством строки.

Статтею 129 ПК України передбачено, що нарахування пені розпочинається:

- 129.1.1. при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- 129.1.2. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження);

- 129.1.3. при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного платником податків або податковим агентом, у тому числі у разі внесення змін до податкової звітності внаслідок самостійного виявлення платником податків помилок відповідно до статті 50 цього Кодексу, - після спливу 90 календарних днів (270 календарних днів у разі здійснення платником податків самостійного коригування відповідно до підпункту 39.5.4 пункту 39.5 статті 39 цього Кодексу), наступних за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання.

Відповідно до п. 129.2 статті 129 ПК України у разі скасування нарахованого контролюючим органом грошового зобов`язання (його частини) у порядку адміністративного та/або судового оскарження пеня за період заниження такого грошового зобов`язання (його частини) скасовується.

Висновки суду апеляційної інстанції.

10. Системний аналіз викладених правових норм дозволяє стверджувати, що, законодавцем чітко визначено строки проведення камеральної перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання, яка проводиться з урахуванням строку давності, визначеного статей 102 цього кодексу, тобто не пізніше закінчення 1095 дня, а саме з дня сплати.

Аналогічний підхід щодо початку відліку строку проведення камеральної перевірки застосовано Верховним Судом у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 24 липня 2023 року по справі №821/850/18.

11. Як вбачається з матеріалів справи, та не спростовано Апелянтом, ним було сплачено узгоджені суми його грошового зобов?язання з орендної плати за землю з фізичних осіб за 2015-2017 роки з простроченням. При цьому, як встановлено судом першої інстанції, оплата здійснювалася у період липень-серпень 2018 року та липень-вересень 2019 року.

12. У свою чергу, камеральні перевірки своєчасності сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання проведено у листопаді 2019 року, тобто з дотриманням вказаного вище строку.

13. Отже, колегія суддів не приймає до уваги доводи Апелянта про порушення податковим органом порядку призначення та проведення камеральної перевірки.

14. Більш того, суд апеляційної інстанції відзначає, що такі доводи не можуть бути враховані судом також тому, що вказані обставини не були заявлені ОСОБА_1 в суді першої інстанції як підстави його позову в силу вимог ч.5 ст. 308 КАС України.

15. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в контексті доводів Апелянта щодо застосування штрафних санкцій колегія суддів зазначає наступне.

Так, згідно з нормами податкового законодавства, чинного станом на момент виникнення спірних правовідносин, розмір штрафної санкції встановлений у відсотках до погашеної суми податкового боргу, а тому сума штрафної санкції за порушення строку сплати узгоджених сум грошових зобов`язань, з урахуванням положень ст. 126 ПКУ, розраховується за період з дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати грошових зобов`язань, і до дня фактичної сплати боргу.

Аналогічний підхід застосовано Верховним Судом України у справах № 21-279а14, № 813/6774/13а, № 813/6793/13-а.

16. Специфіка застосування штрафної санкції у відповідності до приписів ст. 126 ПК України полягає в тому, що вона нараховується контролюючим органом на сплачену узгоджену суму податкового зобов`язання. Тобто, базою визначення суми штрафних санкцій є сума, яка фактично сплачена.

17. Отже, як правильно зазначив суд першої інстанції, обов`язковою умовою для застосування до платника податку штрафної санкції на підставі ст. 126 ПК України є сплата грошового зобов`язання. Таким чином, відлік строку давності для застосування штрафної санкції за порушення правил сплати узгодженої суми грошового зобов`язання починається з дня, наступного за днем фактичної сплати такого грошового зобов`язання.

18. При цьому, колегія суддів також враховує правову позицію, сформовану колегією суддів Верховного Суду у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду, викладену у постанові від 24 липня 2023 року по справі №821/850/18, згідно з якою датою, з якої обчислюється 1095-денний строк, визначений пунктом 102.1 статті 102 ПК України, як в частині проведення податковим органом камеральної перевірки з питань своєчасності сплати узгодженого податкового (грошового) зобов`язання, так і застосування штрафних санкцій згідно з пунктом 126.1 статті 126 ПК України за несвоєчасну сплату платником податків узгодженого грошового зобов`язання, - є дата фактичної сплати узгодженої суми податкового зобов`язання.

19. Водночас, Верховний Суд відступив від висновку, викладеного у постановах від 02.10.2018 у справі №820/3543/17, від 05.07.2019 у справі №820/11541/13-а, від 29.01.2019 у справі №820/495/18, від 24.05.2022 у справі №280/928/20 та від 10.05.2018 у справі №820/3544/17(на яку й посилається Апелянт, обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги).

20. З огляду на викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що до Апелянта правомірно застосовані штрафні санкції у розмірі 20 відсотків грошового зобов`язання та прийняті спірні податкові повідомлення-рішення від 03.12.2019 № та №.

21. При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованими та не приймає до уваги доводи Апелянта про те, що він не отримував спірні ППР, оскільки вказане спростовується матеріалами справи.

22. Зокрема, як вже зазначалося судом раніше, податкові повідомлення-рішення направлено Позивачу 04.12.2019 рекомендованим повідомленням про вручення (поштове відправлення з трек-номером 669) та повернуті «за закінченням встановленого строку зберігання» /т.1 а.с. 55/.

23. Водночас, згідно з п.42.2 ст. 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

24. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в контексті доводів Апелянта щодо нарахування пені, колегія суддів зазначає наступне.

Так, платник податків наполягає на протиправності нарахування йому пені, посилаючись на пп. 129.9.1 п.129.9 ст.129 ПК України, згідно з яким пеня не нараховується, а нарахована пеня підлягає анулюванню у випадку закінчення 1095 дня, що настає за днем, коли у контролюючого органу відповідно до цього Кодексу виникло право нарахувати пеню платнику податків.

25. Однак, колегія суддів вважає помилковими твердження Апелянта щодо застосування вказаної норми права до спірних правовідносин, оскільки положення пп.129.9.1 п.129.9 ст.129 ПК України розповсюджується виключно на правовідносини які виникли з 01.01.2021 у зв?язку з набранням чинності Закону України від 16.01.2020 № 466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві», яким до статті 129 Податкового кодексу України включено пункт 129.9.

26. Підсумовуючи усе, викладене вище, апеляційний суд дійшов до висновку, що ГУ ДПС у Сумській області при прийнятті оскаржуваних податкових повідомлень-рішень та нарахуванні пені Позивачу дотрималось вимог податкового законодавства, а отже податкові повідомлення-рішення є законними та такими, що відповідають вимогам чинного законодавства.

27. З огляду на викладене вище, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності достатніх правових підстав для задоволення позову в цій справі та вважає, що судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

28. Надаючи оцінку всім доводам апелянта, судова колегія приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

29. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

30. Отже, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року- без змін.

31. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а рішення Київського окружного адміністративного суду від 18 червня 2024 року- без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 11 вересня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк