Справа № 570/999/24
Суддя: Таргоній М.В.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа№570/999/24
Номер провадження 2-адр/570/3/24
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року м. Рівне Рівненський районний суд Рівненської області (як місцевого адміністративного суду), в особі судді Таргоній М.В., з участю секретаря судового засідання Ткачук О.В., представника відповідача Кученець О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне в приміщенні суду заяву позивача ОСОБА_1 про винесення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

15 квітня 2024 р. Рівненський районний суд Рівненської області прийняв рішення у справі № 570/999/24, частково задоволено позов, постанову серії RVN № 032065 від 20.02.2024 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП змінено, виключено вказівку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., та вказано про застосування ст. 22 КУпАП, за малозначностю вчиненого адміністративного правопорушення звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

02 липня 2024 року постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду рішення Рівненського районного суд Рівненської області залишено без змін.

07 серпня 2024 року до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі № 570/999/24, в якій він просить вирішити питання про судові витрати та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради на користь позивача судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп.

02 вересня 2024 року дана заява передана для розгляду судді Таргоній М.В.

В судове засідання позивач не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином. Звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі.

Представник відповідача Кученець О.М. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні клопотання позивача про винесення додаткового рішення, вважаючи його необґрунтованим. Зазначила про відсутність передбачених законом підстав стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат, оскільки позовні вимоги про скасування постанови, у зв`язку із відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення (як зазначено в позовній заяві) не були задоволені, згідно із рішенням суду.

З`ясувавши обставини, заслухавши міркування представника відповідача, дослідивши клопотання та додані документи, матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 252 КАС України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Особливості постановлення додаткового судового рішення врегульовано статтею 252 Кодексу адміністративного судочинства України. Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Відтак, однією з підстав для ухвалення додаткового судового рішення є невирішення судом питання про судові витрати.

Види судових витрат, підстави та порядок їх розподілу врегульовано приписами глави 8 розділу 1 Кодексу адміністративного судочинства України. Відповідно до положень статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Аналогічна правова позиція щодо суб`єкта, за рахунок якого слід стягувати витрати зі сплати судового збору в даній категорії справ викладена у постанові Верховного Суду від 29.04.2020 у справі № 757/52466/18-а та Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 543/775/17.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, встановлено, що позовні вимоги позивача про визнання протиправною та скасування постанови серії RVN № 032065 від 20.02.2024 р. про притягнення його ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не задоволено з підстав відсутності у його (позивача) діях складу зазначеного правопорушення, натомість вказанопро неспростування наявності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення наявними у матеріалах справи доказами, тож суд дійшов висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Рішенням суду від 15.04.2024 року, постанову серії RVN № 032065 від 20.02.2024 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, будо змінено, виключивши вказівку про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., та вказано про застосування ст. 22 КУпАП - при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення звільнено ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

З аналізу ст. 139 КАС України вбачається, що у разі не задоволенні позовних вимог, розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.

Враховуючи викладене у сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника позивача про ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись ст.ст. 139,241, 248, 252, 256, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

у х в а л и в :

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовомОСОБА_1 до Департаменту муніципальної варти Рівненської міської ради про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду, в порядку ст. 295, 296 КАС України.

Суддя Таргоній М.В.