Справа № 280/6354/24
Суддя: Татаринов Дмитро Вікторович
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

12 вересня 2024 року Справа № 280/6354/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Татаринова Д.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати дії військової частини НОМЕР_2 протиправними щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення у розмірі 2083,95 грн. недоплачену за період 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року в супереч рішенню Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року по справі №280/8303/23;

- визнати протиправними дії відповідача щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року по справі №280/8303/23;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь Зпозивача індексацію грошового забезпечення у розмірі 2083,95 грн. недоплачену за період 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із одночасною компенсацією сум податку з доходу фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходу фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачу суму податку з доходів фізичних осіб, яка утримана у розмірі 15091,91 грн. з суми, виплаченої ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року по справі №280/8303/23.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 10 червня 2024 року на виконання рішення суду у справі № 280/8303/23, відповідачем виплачено індексацію грошового забезпечення в сумі 83843,92 гривень, замість нарахованої 85 927,87 грн. Вказує, що йому, безпідставно відповідачем не було доплачено суму індексації на виконання судового рішення в адміністративній справі № 280/8303/23 у сумі 2083,95 грн. Також, зазначає, що при проведенні виплати військовою частиною утримано податок з доходів фізичних осіб 18%. Окрім того, вважає, що при виплаті індексації грошового забезпечення за рішенням суду, відповідачем протиправно не здійснено компенсацію позивачу сум податку з доходів фізичних осіб. З огляду на вказане, позов просить задовольнити.

Ухвалою суду від 15 липня 2024 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що у грудні 2015 року-травні 2026 року позивачу нараховано та виплачено індексацію у сумі 2083,95 грн. за грудень 2015 року, відтак, під час виконання судового рішення в адміністративній справі № 280/8303/23 вказана сума була відрахована із загальної суми, нарахованої позивачу на виконання вищезазначеного судового рішення. Також, вказує, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податків включаються інші доходи, крім зазначених у статтею 165 ПК України. Згідно з пунктом 167.1 статті 167 Кодексу ставка податку становить 18 відс. бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) платнику. Також вказані доходи є об`єктом оподаткування військовим збором (підпункт 1.2 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу). Ставка військового збору становить 1,5 відс. об`єкта оподаткування, визначеного підпункті 1.2 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу (підпункт 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу). Нарахування, утримання та сплата (перерахування) податку на доходи фізичних осіб та військового збору до бюджету здійснюється у порядку, встановленому статтею 168 Кодексу та підпункту 1.4 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Кодексу. Відповідно до пункту 168.5 статті 168 Кодексу передбачено, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими, особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції, а також визначених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» членами сім`ї, батьками, утриманцями загиблого (померлого) військовослужбовця, у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби, спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат доходів цієї категорії громадян. Постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 затверджено Порядок виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями та особами рядового і начальницького складу, який визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби. Правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску, умови та порядок нарахування і сплати, повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку, визначає Закон «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Платниками єдиного внеску відповідно до абзацу сьомого пункті 1 частини першої статті 4 Закону № 2464 є, зокрема військові частини та органи, які виплачують грошове забезпечення відповідно до законодавства, зокрема, для військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), у тому числі тих, які проходять військову службу під час особливого періоду, визначеного законами України від 21 жовтня 1993 року № 3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та від 25 березня 1992 року № 2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу». Для платників, зазначених в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 Закону № 2464, єдиний внесок нараховується, зокрема на суму грошового забезпечення кожної застрахованої особи та компенсації відповідно до законодавства. Єдиний внесок для всіх платників, зазначених у статтею 4 Закону № 2464, встановлюється у розмірі 22 відсотки до визначеної статтею 7 Закону № 2464 бази нарахування єдиного внеску (частина п`ята статті 8 Закону № 2464). Враховуючи викладене, оскільки дохід у вигляді доплат, розрахований на підставі рішення суду, виплачується фізичній особі звільненому військовослужбовцю, то сума такого доходу включається до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу як інший дохід та оподатковується податком на доходи фізичних осіб, без урахування положень пункту 168.5 статті 168 Кодексу, і військовим збором на загальних підставах. При цьому зазначений дохід також не є базою нарахування єдиного внеску. Враховуючи вищевикладене, просить у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 10 лютого 2021 року № 27 позивача звільнено у запас за підпунктом «Б» (за станом здоров`я) та виключено зі списків особового складу військової частини, всіх видів забезпечення з 10 лютого 2021 року.

У період проходження військової служби з 01 грудня 2015 року по 10 лютого 2021 року позивачу не в повному обсязі нараховувалося та виплачувалася індексація, у зв`язку із чим, для захисту своїх прав останній звернувся до суду із позовом в адміністративній справі № 280/8303/23

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року по справі №280/8303/23 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Вказаним судовим рішенням:

- визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року та невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 10 лютого 2021 року;

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 10 лютого 2021 року відповідно до норм абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку №1078 з урахуванням раніше виплаченої суми;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із вищезазначеним судовим рішенням позивач та представник відповідача звернулись до Третього апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року рішення суду першої інстанції у справі № 280/8303/23 змінено шляхом викладення абзацу четвертого резолютивної частини рішення у наступній редакції: «Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за жовтень 2019 року із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення березень 2018 року».

В іншій частині рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року у справі № 280/8303/23 залишено без змін.

Позивач звернувся до Верховного суду із касаційною скаргою на рішення судів першої та апеляційної інстанцій у справі № 280/8303/23.

Ухвалою Верховного суду від 13 травня 2024 року відкрито касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у справі №280/8303/23.

На виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року позивачу згідно довідки- розрахунку про нарахування полковнику запасу ОСОБА_1 індексації доходів (грошового забезпечення) за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року згідно рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року по справі № 280/8303/23, з урахуванням змін, внесених Третім апеляційним адміністративним судом від 04 квітня 2024 року (без номера та без дати), яке вступило в законну силу, позивачу нараховано кошти у розмірі 85 927,87 грн.

Також, вказана довідка містить інформацію про отримання позивачем у грудні 2015 року травні 2016 року (за грудень 2015 року) індексації у розмірі 2083,95 грн.

Так, з урахуванням раніше виплаченої позивачу індексації, сума індексації на підставі судового рішення у справі № 280/8303/23 за вказаною довідкою становить 83 843,92 грн.

Згідно інформації, доданої представником відповідача до відзиву на позов, із вказаної суми, під час її виплати, було утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 15 091,91 грн. та військовий збір у сумі 1257,66 грн.

10 червня 2024 року відповідачем на виконання судового рішення в адміністративній справі № 280/8303/23 на банківський рахунок позивача перераховано кошти у сумі 67 494,35 грн., що підтверджується випискою за рахунком ОСОБА_1 станом на 10 червня 2024 року, копія якої міститься в матеріалах справи.

Як встановлено судом і не заперечується сторонами вказана сума виплачена вже після утримання податку з доходів фізичних осіб та військового збору.

Компенсація суми податку на доходи фізичних осіб при проведеній виплаті індексації грошового забезпечення позивачу нарахована та виплачена не була.

Позивач вважаючи, що відповідачем безпідставно не доплачено йому суму індексації у розмірі 2083,95 грн., що військовою частиною протиправно утримано податок на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої, на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду та постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 280/8303/23, а також не виплачено разом із індексацією грошової компенсації у відповідності до Порядку № 44, звернувся до суду з даним позовом.

При вирішення вказаного спору суд виходить з наступного.

Так, у мотивувальній частині позовної заяви позивач вказує, що відповідач під час виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у справі № 280/8303/23, не зважаючи на здійснене нарахування, не виплатив позивачу індексацію у розмірі 2083,95 грн. за грудень 2015 року-травень 2016 року, хоча ця індексація позивачем у 2015 2016 роках не одержувалась. Суд не погоджується із вказаними доводами позивача з огляду на наступне.

Згідно наданих позивачем до позовної заяви особових рахунків за 2015 рік, за 2016 рік йому у грудні 2015 року нараховано індексацію у сумі 1027,99 грн., у березні та травні 2016 року по 527,99 грн. за грудень 2015 року.

Виплата позивачу у березні та травні 2016 року індексації у розмірі по 527,99 грн. за грудень 2015 року зумовлена одержанням відповідачем у січні 2016 року телеграми Міністерства оборони України від 31 грудня 2015 року № 248/3/9/1/1150 щодо збільшення у 2016 році розмірів грошового забезпечення військовослужбовців.

Згідно пункту 7 роз`яснення Департаменту фінансів Міністерства оборони України від 04 січня 2016 року № 248/3/9/1/2, копія якого надана позивачем до суду разом із позовом, та яка містить роз`яснення щодо вищезазначеної телеграми, начальникам військових частин було роз`яснено, що у зв`язку із внесенням змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення» (із змінами), індексацію грошового забезпечення не нараховувати до окремого доручення.

Так, з особового рахунку позивача за 2016 рік вбачається, що право позивача на виплату індексації, яке було тимчасового призупинено на виконання телеграми Міністерства оборони України від 31 грудня 2015 року № 248/3/9/1/1150 та роз`яснення, було відновлено відповідачем у березні та травні 2016 року, у зв`язку із чим, позивачу, хоч і із запізненням, у березні та травні 2016 року нараховано та виплачено індексацію за грудень 2015 року у розмірі 1055,98 грн.

З урахуванням особових рахунків позивача за 2015 та 2016 роки загальний розмір індексації, виплачений йому до ухвалення Запорізьким окружним адміністративним судом рішення у справі № 280/8303/23, за грудень 2015 року становить 2083,88 грн.

З огляду на той факт, що рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у справі № 280/8303/23 охоплюється зокрема і період індексації з 01 грудня 2015 року по 31 грудня 2015 року, відповідач правомірно під час виконання даного судового рішення відрахував суму індексації (2083,88 грн.), яка вже була нарахована та виплачена позивачу за вказаний період, оскільки чинним законодавством України не передбачено можливості повторної виплати індексації.

Відтак, суд не вбачає правових підстав для визнання протиправними дій відповідача в цій частині та зобов`язання його здійснити повторну виплату позивачу індексації у розмірі 2083,95 грн. за грудень 2015 року із одночасною компенсацією податку з доходів фізичних осіб.

З приводу вимог позивача щодо виплати йому грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб у відповідності до Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44, а також сум податку з доходів фізичних осіб, яка була утримана під час виконання судового рішення у справі № 280/8303/23, суд зазначає наступне.

При вирішенні спору суд виходить з такого Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, […] у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби регламентовано Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44 (далі - Порядок № 44).

Відповідно до абзацу 1 пункту 2 Порядку № 44 грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, […], а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Виплата грошової компенсації здійснюється установами (організаціями, підприємствами), що утримують військовослужбовців, […], за рахунок відповідних коштів, які є джерелом доходів цих осіб, шляхом рівноцінного та повного відшкодування втрат частини грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошове забезпечення), що пов`язані з утриманням податку з доходів фізичних осіб у порядку та розмірах, визначених Законом України «Про податок з доходів фізичних осіб» (пункт 3 Порядку № 44).

Пунктами 4, 5 Порядку № 44 визначено, що виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення. Грошова компенсація виплачується за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Аналіз викладених правових норм свідчить про те, що військовослужбовець, звільнений з військової служби, має право на виплату грошової компенсації за утриманий податок з доходів фізичних осіб з грошового забезпечення в період проходження ним військової служби.

При виборі та застосуванні норм права, судом врахована правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 29 липня 2020 року у справі №814/142/17.

Суд зазначає, що несвоєчасна виплата індексації грошового забезпечення в даному випадку сталася з вини відповідача, а тому суд вважає, що позивач не може бути позбавлений права на компенсацію суми податку з доходів фізичних осіб.

Вказана позиція, зокрема, узгоджена з постановою Верховного Суду від 22 червня 2018 року по справі № 812/1048/17, де також зазначено, що механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, передбачає виплату такої компенсації у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб за місцем одержання грошового забезпечення одночасно з виплатою грошового забезпечення.

Підпунктом 164.2.1 пункту 164.2 статті 164 ПК України встановлено, що до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються доходи у вигляді заробітної плати, нараховані (виплачені) платнику податку відповідно до умов трудового договору (контракту).

Податковий агент, який нараховує (виплачує, надає) оподатковуваний дохід на користь платника податку, зобов`язаний утримувати податок із суми такого доходу за його рахунок, використовуючи ставку податку, визначену в статті 167 Податкового кодексу України (підпункт 168.1.1 пункту 168.1 статті 168 ПК України).

Ставка військового збору становить 1,5% від об`єкта оподаткування (підпункту 1.3 пункту 161 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України).

Таким чином, податковий агент зобов`язаний утримати військовий збір із сум доходів у вигляді компенсації в тому податковому періоді, в якому відбувається таке нарахування (виплата).

З наведених приписів законодавства випливає, що суми податку на доходи фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями спрямовуються виключно на виплату рівноцінної та повної компенсації втрат їх доходів, виплата грошової компенсації здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення та виплачується установами, що утримують військовослужбовців за місцем одержання грошового забезпечення у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що здійснюючи розрахунки з позивачем на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду та Постанови Третього апеляційного адміністративного суду у справі № 280/8303/23, відповідач повинен був нарахувати та виплатити грошову компенсацію за суму податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення. Та обставина, що станом на день розрахунку позивач вже не був військовослужбовцем, жодним чином не впливає на його право отримати цю компенсацію, оскільки, відповідач здійснював остаточний розрахунок, який він зі своєї вини своєчасно не зробив. Оскільки, позивач мав право на цю компенсацію, він її не втратив і на момент фактичної сплати коштів.

Таким чином, доводи відповідача щодо відсутності підстав для виплати позивачу грошової компенсації у зв`язку з тим, що на час виплати грошового забезпечення останній вже втратив статус військовослужбовця, є необґрунтованими, оскільки при належному виконанні відповідачем своїх зобов`язань та виплаті позивачу грошового забезпечення при звільненні в повному розмірі грошова компенсація у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення, мала бути виплачена позивачу одночасно з виплатою йому грошового забезпечення за наявності у позивача статусу військовослужбовця.

Подібні висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 22 червня 2018 року по справі № 812/1048/17, від 25 червня 2020 року по справі № 825/761/17 та від 29 липня 2020 року по справі № 814/142/17.

Таким чином, суд вважає заявлені позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що належать до задоволення.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи з меж заявлених позовних вимог, суд доходить до висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача у спірних правовідносинах є визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у справі №280/8303/23 та зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 компенсувати ОСОБА_1 суму податку з доходів фізичних осіб, яка утримана з суми, виплаченої ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у справі №280/8303/23.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, суд робить висновок, що адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.

За наслідками розгляду даної справи розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України "Про судовий збір".

Керуючись статтями 2, 5, 72, 77, 139, 241, 243-246 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_2 щодо утримання податку на доходи фізичних осіб з суми, виплаченої ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у справі №280/8303/23.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 компенсувати ОСОБА_1 суму податку з доходів фізичних осіб, яка утримана з суми, виплаченої ОСОБА_1 , індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018 року на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 листопада 2023 року та постанови Третього апеляційного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року у справі №280/8303/23.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 12 вересня 2024 року.

Суддя Д.В. Татаринов