Справа № 560/12157/24
Суддя: Шевчук О.П.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

12 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Шевчука О.П. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.08.2024 письмово звернувся до ГУПФУ в Хмельницькій області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 1 січня 2021 року, з 1 січня 2022 року , 01.01.2023 року, з 01.01.2024 року на підставі довідок за №№289, 290, 291, 292 від 03.07.2024 року. Однак, відповідач листом від 14.08.2024 року відмовив позивачу мотивуючи це відсутністю правових підстав для здійснення перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок за №№289,290,291,292 від 03.07.2024 року, оскільки базовий розмір посадового окладу судді апеляційного суду не змінився.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження відповідно ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Дослідивши наявні в матеріалах справи належні та допустимі докази у їх взаємозв`язку та сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує щомісячне довічне грошове утримання суддів у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів".

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року в справі № 560/4890/24 зобов`язано П`ятий апеляційний адміністративний суд видати ОСОБА_1 , судді П`ятого апеляційного адміністративного суду у відставці, довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці із зазначенням базового розміру посадового окладу судді, який працює на відповідній посаді, яку ОСОБА_1 займав до звільнення у відставку, виходячи з розміру прожиткового мінімуму на одну особу з розрахунку на місяць для працездатних осіб, який визначений абзацом 4 статті 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 у розмірі 2270 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01.01.2022 у розмірі 2481 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01.01.2023 у розмірі 2684 грн, Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" станом на 01.01.2024 у розмірі 3028 грн.

П`ятий апеляційний адміністративний суд на виконання рішення на виконання вказаного рішення суду видав довідки за №№ 289, 290, 291, 292 від 03.07.2024 про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

01.08.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок №№ 289, 290, 291, 292 від 03.07.2024.

Однак відповідач листом від 14.08.2024 відмовив у перерахунку довічного грошового утримання суддів у відставці відповідно до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" на підставі заяви позивача.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 3, 4, 5 ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (в редакції, чинній до 11.03.2020 року) базовий розмір посадового окладу судді становить: 1) судді місцевого суду - 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 2) судді апеляційного суду, вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року; 3) судді Верховного Суду - 55 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Статтею 152 Конституції України визначено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Тобто, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 року по справі № 2-р/2020 Закон України № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 06.03.2019 року по справі № 638/12586/16-а, від 11.02.2020 року по справі № 200/3958/19-а висловлював правовий висновок, відповідно до якого правовою підставою для перерахунку раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці є факт зміни грошового утримання/складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

Таким чином, зміна розміру окладу судді, який є складовою суддівської винагороди, є підставою для перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці.

Оскільки Законом №1402-VIII закріплено, що для визначення розміру суддівської винагороди до уваги може братися лише прожитковий мінімум для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

У зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 2021, 2022, 2023, 2024 роки та на підставі рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 27 травня 2024 року у справі №560/4890/24 П`ятий апеляційний адміністративний суд видав довідки №289, №290, №291, №292 від 03.07.2024 року.

Пунктом 2 розділу III Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання суддям у відставці органами Пенсійного фонду України, затвердженого постанова правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1 до заяви про перерахунок щомісячного довічного утримання додається довідка про суддівську винагороду (довідка про винагороду судді КСУ) працюючого судді за відповідною посадою станом на дату, з якої відбулось підвищення розміру суддівської винагороди.

Cуд встановив, що П`ятим апеляційним адміністративним судом видано довідки №289, №290, №291, №292 від 03.07.2024 року у відповідності до Додатку 2 Порядку № 3-1, міститься підписи посадових осіб та скріплені гербовою печаткою.

За таких підстав, суд дійшов висновку, що позивач, який вийшов у відставку з посади судді і отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, має право на перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідок виданих П`ятим апеляційним адміністративним судом №289, №290, №291, №292 від 03.07.2024 року станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023, 01.01.2024.

Так, статтею 8 Конституції України, ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно з усталеною практикою ЄСПЛ Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або примарних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32)), а також право на певні суми соціальних виплат , у тому числі, у разі їх невиплаті є втручанням у право на мирне володіння майном (п.34. рішення ЄСПЛ по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10), рішення набуло статусу остаточного від 26 вересня 2014 року. «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (див. рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia) [ВП], заява № 44912/98, п. 52, ЄСПЛ 2004-IX). Проте не можна стверджувати про наявність законного сподівання, якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами (див. вищенаведене рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Кореску v. Slovakia), п. 50; «Anheuser-Busch Inc. проти Португалії» (Anheuser-Busch Inc. v. Portugal) [ВП], заява № 73049/01, п. 65, ЄСПЛ 2007-І).

Відповідно до статті 1 Першого протоколу будь-яке втручання державних органів у право на мирне володіння майном має бути законним і повинно переслідувати легітимну мету «в інтересах суспільства». Будь-яке втручання також повинно бути пропорційним по відношенню до переслідуваної мети. Іншими словами, має бути забезпечено «справедливий баланс» між загальними інтересами суспільства та обов`язком захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідного балансу не буде досягнуто, якщо на відповідну особу або осіб буде покладено особистий та надмірний тягар (див., серед багатьох інших джерел, рішення у справі «Колишній Король Греції та інші проти Греції» (Former King of Greece and Others v. Greece) [ВП], заява № 25701/94, пп. 79 та 82, ЄСПЛ 2000-XII).

Тлумачення та застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики Суду (див. рішення у справі «Скордіно проти Італії» (Scordino v. Italy) (№ 1) [ВП], № 36813/97, пункти 190 та 191, ECHR 2006-V та п.52 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Щокін проти України» (заяви №№ 23759/03 та 37943/06), від 14 жовтня 2010 року, яке набуло статусу остаточного 14 січня 2011 року ).

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови у перерахунку є протиправними.

Стосовно позовних вимог щодо здійснення подальшого перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці при зміні суддівської винагороди судді відповідного суду, суд зазначає, що такі вимоги є вимогами на майбутнє, захисту підлягає лише порушене право позивачу, а тому підстави для задоволення позовних вимог в цій частині відсутні.

За таких підстав, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 70% суддівської винагороди судді П`ятого апеляційного адміністративного суду за періоди з 01.01.2021 по 31.12.2021 згідно довідки №289 від 03.07.2024 року, з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року згідно довідки №290 від 03.07.2024 року з 01.01.2023 по 31.12.2023 згідно довідки №291 від 03.07.2024 року, з 01.01.2024 року згідно довідки №292 від 03.07.2024 року, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову в частині позовних вимог.

Відповідно до ч.3 ст.139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови в здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 70% суддівської винагороди судді П`ятого апеляційного адміністративного суду за періоди з 01.01.2021 по 31.12.2021 згідно довідки №289 від 03.07.2024 року, з 01.01.2022 року по 31.12.2022 року згідно довідки №290 від 03.07.2024 року, з 01.01.2023 по 31.12.2023 згідно довідки №291 від 03.07.2024 року, з 01.01.2024 року згідно довідки №292 від 03.07.2024 року, з урахуванням виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди, 10,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя О.П. Шевчук