Справа № 420/36477/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/36477/23

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Градовського Ю. М., Шеметенко Л. П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2023 року ОСОБА_1 , звернулася до суду першої інстанції з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач, ГУ ПФУ в Одеській області), в якому просила:

- визнати противоправною бездіяльність щодо застосування, при призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058- IV), показників заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 року, а не за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії та скасувати рішення №03 від 23.10.2023 щодо застосування показників заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки;

- зобов`язати провести призначення, нарахування та доплату пенсії за віком з 07.09.2023 із застосуванням показників заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески відповідно до частини 2 статті 40 Закону №1058- IV за 2020 - 2022 роки, тобто за три роки, що передують призначенню пенсії за віком, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

Окрім цього, позивачка просила стягнути з відповідача судовий збір, сплачений за подання позовної заяви.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначає, що наразі перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за віком, відповідно до Закону №1058 IV.

Як пояснює позивачка, вона звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою, в якій просила перерахувати пенсію за віком, як особі що продовжувала працювати, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки.

Листом від 01.12.2023 відповідач відмовив у такому перерахунку, посилаючись на те, що відсутні правові підстави для здійснення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020-2022 роки.

Позивачка вважає відмову протиправною та такою, що порушує її конституційне право на соціальний захист і належне пенсійне забезпечення.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в письмовому провадженні), в задоволенні позову ОСОБА_1 - відмовлено.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за три останні роки, тобто за 2020 - 2022 роки, необхідне дотримання такої умови, як переведення/призначення вперше на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV.

Суд першої інстанції встановив, що позивачка перебуває на пенсійному обліку з 2007 року, отримувала пенсію за вислугу років за Законом №1058- IV, а у 2023 році переведена на пенсію за віком за цим же Законом, а відтак відсутні підстави для перерахунку пенсії відповідно до статті 40 Закону №1058- IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2020 - 2022 роки.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги та відзиву.

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове - про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржниця зазначає, що частина 4 статті 42 Закону №1058- IV, чітко передбачає, що показник середньої заробітної плати (доходу) за бажанням пенсіонера, враховується той, який був під час призначення /перерахунку пенсії.

Скаржниця вважає, що оскільки вона продовжувала працювати після призначення пенсії у неї наявне право на перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону №1058- IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020 - 2022 роки.

ГУ ПФУ в Одеській області у відзиві на апеляційну скаргу, посилаючись на доводи, які узгоджуються із висновками суду першої інстанції, зазначає про безпідставність поданої скарги.

Відповідач вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, а тому просить в задоволенні скарги відмовити, а рішення суду - залишити без змін.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, справа буде розглядатися в порядку письмового провадження, оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 03.09.2007 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області, отримує пенсію за віком, відповідно до Закону №1058 IV.

Відповідно до матеріалів пенсійної справи, витребуваної апеляційним судом за заявою ОСОБА_1 , з 2007 року позивачка отримувала пенсію за вислугу років, призначену відповідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ).

Для обчислення пенсії позивачки була врахована заробітна плата за період до 31.12.2003 згідно записів трудової книжки, а з 01.01.2004 згідно даних персоніфікованого обліку.

Після призначення пенсії позивачка продовжувала працювати.

З 07.09.2023 позивачка, у зв`язку із досягненням пенсійного віку звернулася з заявою про переведення на пенсію за віком.

Територіальний орган Пенсійного фонду прийняв рішення про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком, здійснивши її обрахунок із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки.

Не погодившись з таким рішенням ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою про перерахунок пенсії за віком, із застосуванням показника середньої заробітної плати за 2020 2022 роки, тобто за три роки, що передують призначенню пенсії.

У відповідь на вказане звернення листом від 01.12.2023 ГУ ПФУ в Одеській області повідомило ОСОБА_1 про відсутність законних підстав для здійснення такого перерахунку.

Відповідач повідомив, що відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 45 Закону № 1058-IV, при переведенні з одного виду пенсії на інший, за бажанням особи, може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині 1 статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Вважаючи протиправною відмову відповідача щодо застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2020-2022 роки, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Спірним питанням у цих правовідносинах є визначення, який показник середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України має застосовуватись при перерахунку раніше призначеної пенсії за віком, відповідно до Закону № 1058-IV.

Скаржниця вважає, що має право на визначення розміру пенсії із застосуванням середньої заробітної плати по Україні за останні три роки, що передують перерахунку пенсії, тобто за 2020-2022.

Натомість відповідач заперечує можливість застосування вказаного розміру середньої заробітної плати для перерахунку пенсії позивачки.

Відповідаючи на доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовані Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (вище і далі - Закон №1058-IV).

Стаття 1 Закону №1058-ІV визначає, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 9 Закону № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно статті 10 Закону № 1058-ІV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до статті 27 Закону № 1058-ІV розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс - коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Відповідно до частин 1-2 статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-ІV, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Згідно частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Отже, слід дійти висновку, що лише при переведенні з одного виду пенсії на інший можуть застосовуватись норми частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV в частині застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема, у постанові від 16.06.2020 (справа №127/7522/17) Верховний Суд зазначив, що за змістом частини третьої статті 45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Зазначена правова позиція Верховного Суду України була підтримана і Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі № 577/2576/17.

Аналогічні висновки викладені Верховним Судом у постановах від 31.07.2019 у справі №720/208/17, від 18.08.2020 у справі №263/6611/17, від 28.09.2022 у справі №184/886/17, від 29.03.2023 у справі №240/4170/19.

Повертаючись до обставин справи, колегія суддів з копії матеріалів пенсійної справи, установила, що до моменту призначення пенсії за віком, позивачка отримувала пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ .

Відтак, з огляду на наведені вище норми права, слід дійти висновку, що за призначенням пенсії за віком, відповідно до Закону № 1058-IV позивачка звернулася вперше.

Тобто, в даному випадку мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Таким чином, позивачка має право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2020-2022 роки.

З урахуванням викладеного, колегія суддів погоджується з доводами скаржниці, що дії відповідача щодо обчислення позивачці розміру пенсії за віком без застосування показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення пенсії, а саме: за 2020-2022 роки - є протиправними.

Відтак, слід констатувати, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволенні позову.

Водночас, обираючи належний захист прав позивачки, колегія суддів враховує, що відповідно до статті 2 КАС України метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під ефективним засобом (способом) судового захисту слід розуміти такий, що призводить до бажаних наслідків, дає найбільший ефект для відновлення юридичного становища особи, яке існувало до порушення її прав чи законних інтересів. Тому ефективний спосіб захисту має забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше, як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Колегія суддів зауважує, що дія це активна поведінка, під час якої приймаються певні рішення, вчиняються певні активні дії, які змінюють існуюче (статичне) положення, а бездіяльність, це пасивна поведінка, тобто невиконання будь-яких активних дій в конкретних умовах.

Орган Пенсійного фонду, застосовуючи показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, під час обрахунку пенсії позивачці, допустив протиправні дії, а не бездіяльність, як зазначила позивачка у позовних вимогах.

За таких підстав, порушені права ОСОБА_1 підлягають захисту шляхом визнання протиправними дії щодо застосування при призначенні пенсії за віком, згідно Закону №1058-IV показників заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 року, а не за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Далі, стосовно вимог ОСОБА_1 про скасування рішення №03 від 23.10.2023 щодо застосування при перерахунку пенсії за віком показників заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 року.

Колегія суддів вважає, що територіальний орган Пенсійного фонду неправомірно застосував показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки, відтак рішення №03 від 23.10.2023 в частині застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки для обчислення розміру пенсії за віком позивачки, є протиправним та підлягає скасуванню.

Крім того, захист порушених прав позивачки також потребує зобов`язання територіальний орган Пенсійного фонду України здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2020-2022 роки, що не є втручанням у дискрецію суб`єкта владних повноважень через відсутність у відповідача права адміністративного розсуду.

Таким чином, для ефективного захисту прав ОСОБА_1 слід зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області, як орган, в якому позивачка перебуває на пенсійному обліку, здійснити з 07.09.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком, відповідно до Закону №1058-IV, застосовуючи показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2020, 2021, 2022 роки.

Відповідно до приписів статті 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково є неправильне застосування норм матеріального права.

У даному випадку, на думку суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції не застосував норму закону, яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

Водночас, колегія суддів вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому скаргу слід задовольнити частково.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 лютого 2024 року скасувати.

Ухвалити у справі нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування при призначенні пенсії за віком, згідно Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» показників заробітної плати в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки, скасувавши рішення №03 від 23.10.2023 в частині застосування показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за 2014-2016 роки для обчислення розміру пенсії за віком ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області з 07.09.2023 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за віком, відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», застосовуючи показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а саме: за 2020, 2021, 2022 роки, з урахуванням вже отриманих сум пенсії.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 2684,60 грн.(дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 60 коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Ю. М. Градовський

суддя Л. П. Шеметенко

Повне судове рішення складено 12.09.2024.