Справа № 420/35627/23
Суддя: Лук'янчук О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/35627/23

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р.

Місце ухвалення: м. Одеса

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Лук`янчук О.В.

суддів Бітова А.І.

Ступакової І.Г.

при секретарі Качуренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, -

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області (далі відповідач-1), Державної податкової служби України (далі відповідач-2), в якій позивач просить визнати неправомірними (протиправними) та скасувати:

- податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 27.06.2023 року №№ 15262/15-32-24-04, 15260/15-32-24-04, 15264/15-32-24-04, 15266/15-32-24-04, 15267/15-32-24-04, 15259/15-32-24-04 на загальну суму 995758,21 грн. (у тому числі податкового (грошового) зобов`язання на суму 780155,97 грн., штрафних (фінансових) санкцій на суму 196695,25 грн. та пені на суму 18906,99 грн.);

- податкову вимогу від 11.08.2023 року № 0-1532 про сплату боргу в сумі 995758,21 грн.;

- рішення уповноваженої особи Головного управління ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу від 17.08.2023 року № 782/15-32-13-08;

- рішення ДПС України від 08.11.2023 року № 33458/6/99-00-06-03-03-06 про результати розгляду скарги.

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що ОСОБА_1 оскаржила в адміністративному порядку до ДПС України податкову вимогу ГУДПС в Одеській області від 11.08.2023 року № 0-1532 про сплату боргу на суму 995758,21 грн. та рішення ГУДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу від 17.08.2023 року № 782/15-32-13-08, однак, рішенням ДПС України від 08.11.2023 року № 33458/6/99-00-06-03-03-06 скаргу позивача залишено без задоволення. Позивач не погоджується з податковою вимогою ГУДПС в Одеській області від 11.08.2023 року № 0-1532 про сплату боргу на суму 995758,21 грн. та рішенням ГУДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу від 17.08.2023 року № 782/15-32-13-08, а також і рішенням ДПС України від 08.11.2023 року № 33458/6/99-00-06-03-03-06 про результати розгляду скарги, посилаючись на те, що податкові (грошові) зобов`язання, зазначені у «Детальному розрахунку податкового боргу до податкової вимоги», є неузгодженими. Позивач зазначає, що з тексту рішення ДПС України від 08.11.2023 року № 33458/6/99-00-06-03-03-06 про результати розгляду скарги їй стало відомо про те, що наведені вище податкові зобов`язання нараховані на підставі податкових повідомлень-рішень ГУДПС в Одеській області від 27.06.2023 року №№ 15262/15-32-24-04, 15260/15-32-24-04, 15264/15-32-24-04, 15266/15-32-24-04, 15267/15-32-24-04, 15259/15-32-24-04. Водночас, позивач вказує, що зазначені ППР вона не отримувала, а тому, податкові (грошові) зобов`язання є неузгодженими. З огляду на викладене, на думку позивача, податкова вимога ГУДПС в Одеській області від 11.08.2023 року № 0-1532 про сплату боргу на суму 995758,21 грн. та рішення ГУДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу від 17.08.2023 року № 782/15-32-13-08 є протиправними та підлягають скасуванню. Позивач посилається на те, що ДПС України у своєму рішенні від 08.11.2023 року № 33458/6/99-00-06-03-03-06 про результати розгляду скарги не доводить правомірності оскаржуваних вимоги та рішення, ДПС України не надано належної оцінки аргументам позивача про неузгодженість податкових (грошових) зобов`язань. Також позивач вважає, що податкові повідомлення-рішення підлягають судовому оскарженню та скасуванню, оскільки винесені на підставі акту перевірки, у якому податковим органом зроблені помилкові висновки. Так, позивач зазначає, що з 26.03.2012 року вона була зареєстрована фізичною особою підприємцем та 24.01.2022 року до ЄДРПОУ внесено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 . Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено документальну позапланову перевірку щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, за результатами якої 02.06.2023 року складено акт № 15194/15-32-24-04/ НОМЕР_1 . Однак, позивач вказує, що перед початком перевірки запит від ГУДПС в Одеській області щодо ведення господарської діяльності за період перевірки з пропозицією надати підтверджуючі документи не надходив до позивача поштою і не був одержаний позивачем особисто. Позивач вказує, що жодних первинних документів під час перевірки ГУДПС в Одеській області досліджено не було. З огляду на викладене, позивач зазначає, що висновки в акті зроблені не на підставі первинних документів, а побудовані на припущеннях. Позивач вважає, що призначення та здійснення перевірки ОСОБА_1 щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податків і зборів без дослідження первинних документів, що підтверджують ведення господарської діяльності, на підставі аналізу яких органом ДПС зроблені висновки про заниження податкових зобов`язань, свідчить про неправомірність дій ГУДПС в Одеській області з призначення та проведення перевірки, а також про передчасність висновків податкового органу за результатами такої перевірки та про неправомірність оскаржуваних ППР. При цьому, позивач зазначає, що проаналізувати встановлені порушення, які відображені в ППР, позивач не має можливості, оскільки ці ППР вона не одержувала та не ознайомлювалась з ними. Окрім викладеного, на думку позивача, органом ДПС при встановленні податкових (грошових) зобов`язань був не дотриманий принцип соціальної справедливості.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач подала апеляційну скаргу, в якій зазначає про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, а тому, просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує, що з рішення ДПС України від 08.11.2023 року № 33458/6/99-00-06-03-03-06 за результатами розгляду скарги на податкову вимогу та на рішення про опис майна у податкову заставу позивачу стало відомо, що податкові зобов`язання нараховані згідно податкових повідомлень-рішень ГУДПС в Одеській області від 27.06.2023 року №№ 15262/15-32-24-04, 15260/15-32-24-04, 15264/15-32-24-04, 15266/15-32-24-04, 15267/15-32-24-04, 15259/15-32-24-04 на підставі акту про результати документальної позапланової перевірки щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податків і зборів від 02.06.2023 року № 15194/15-32-24-04/ НОМЕР_1 . Позивач зазначає, що до сьогодні нею не отримані оригінали вказаних ППР, відтак, податкові (грошові) зобов`язання, нараховані позивачу за такими ППР, є неузгодженими у розумінні норм податкового законодавства. Позивач посилається на те, що у неї була відсутня можливість оскаржити нараховані суми зобов`язань з огляду на те, що вона не одержувала ППР щодо визначення зобов`язань з податків/зборів, перелічених у розрахунку, доданому до вимоги, отже, суми зобов`язань, зазначені у розрахунку, є неузгодженими, тому, вони не набувають статусу податкового боргу у відповідності до норм ПКУ, відтак, рішення і вимога, одержані нею 25.08.2023 року, є передчасними та протиправними. Позивач зазначає, що суд першої інстанції залишив поза увагою наведені вище доводи позивача, зазначивши про те, що органом ДПС рекомендованим поштовим відправленням були направлені перелічені вище ППР, але не одержані позивачем через закінчення строку на зберігання. Проте, на думку позивача, у документах, наданих відповідачем до суду, ані судом першої інстанції у оскаржуваному рішенні, не підтверджується саме вкладення зазначених ППР у згаданому відправленні. Також, позивач вважає, що перелічені вище податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню, оскільки винесені на підставі акту перевірки, у якому податковим органом зроблені помилкові висновки. Позивач вказує, що Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено документальну позапланову перевірку щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податків і зборів, за результатами якої 02.06.2023 року складено акт № 15194/15-32-24-04/, однак, позивач вказує, що перед початком перевірки запит від ГУДПС в Одеській області щодо ведення господарської діяльності за період перевірки з пропозицією надати підтверджуючі документи не надходив до позивача поштою і не був одержаний позивачем особисто, а додані до відзиву на позовну заяву копії поштового конверта та поштового повідомлення з відправленням за номером 148, на думку позивача, не можуть слугувати доказом отримання запиту про надання документів. Позивач посилається на те, що жодних первинних документів під час перевірки ГУДПС в Одеській області досліджено не було, висновки в акті зроблені не на підставі первинних документів, а побудовані на припущеннях. Отже, на думку позивача, здійснення перевірки ОСОБА_1 щодо своєчасності, повноти нарахування та сплати податків і зборів без дослідження первинних документів, що підтверджують ведення господарської діяльності, на підставі аналізу яких органом ДПС зроблені висновки про заниження податкових зобов`язань, свідчить про неправомірність дій відповідача з проведення перевірки, а також про передчасність висновків податкового органу за результатами такої перевірки та про неправомірність оскаржуваних ППР. Позивач зазначає, що детально проаналізувати встановлені порушення, які відображені в ППР, вона не має можливості, оскільки оригінали цих ППР вона не одержувала. Крім того, позивач вважає, що податковим органом при встановлені платнику податків ОСОБА_1 згідно з вказаними ППР податкових (грошових) зобов`язань на загальну суму 995758,21 грн. не дотриманий принцип соціальної справедливості. Враховуючи викладене, позивач вважає, що висновки суду першої інстанції є такими, що не відповідають дійсним обставинам справи. З огляду на те, що суд першої інстанції дійшов помилкових висновків в оскаржуваному рішенні, позивач зазначила, що вважає доцільним надати до апеляційної скарги документи, які можуть спростувати висновки ГУДПС в Одеській області про нарахування ОСОБА_1 податкових зобов`язань за оскаржуваними ППР, а відтак і висновки суду першої інстанції, зокрема, документи на підтвердження витрат від здійснення підприємницької діяльності, які можуть спростувати нарахування органом ДПС сум податкових зобов`язань по військовому збору та по податку з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності.

Представником відповідача-1 поданий відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Також, під час апеляційного розгляду справи позивачем подані додаткові пояснення, до яких додані додаткові докази на 71 арк.

Відповідно до п. п. 122 розділу VI «Перехідні положення» Положення про порядок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затверджених рішенням Вищої ради правосуддя від 17.08.2021 № 1845/0/15-21(зі змінами), до початку функціонування всіх підсистем (модулів) ЄСІТС справи можуть розглядатися (формуватися та зберігатися) в паперовій, електронній чи змішаній формі залежно від наявних у суді можливостей. Електронні документи та електронні копії паперових документів вносяться до АСДС та зберігаються в централізованому файловому сховищі. Документи, що надійшли до суду в електронній формі, за потреби можуть роздруковуватися та приєднуватися до матеріалів справи у паперовій формі.

Згідно з п. 1 розділу VII Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, затвердженої наказом ДСА України від 20.08.2019 року № 814, - у випадку прийняття суддею (суддею-доповідачем), у провадженні якого перебуває судова справа, рішення щодо розгляду (формування та зберігання) судової справи (матеріалів кримінального провадження) в електронній чи змішаній (паперовій та електронній) формі, формування матеріалів судової справи здійснюється у відповідній(их) формі(ах) (паперовій та/або електронній).

З урахуванням зазначеного, колегія суддів прийшла до висновку про можливість дослідження додатків до додаткових пояснень, які подані позивачем під час апеляційного розгляду справи, в електронній формі без залучення цих паперових примірників до паперових матеріалів справи та проведення апеляційного розгляду справи у змішаній (паперовій та електронній) формі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємці та громадських формувань, ОСОБА_1 була зареєстрована, як фізична особа-підприємець з 26.03.2012 року по 24.01.2022 року.

Підстава припинення реєстрації, як фізичної особи-підприємця, власне рішення.

Вид діяльності позивача 47.11 роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами (основний).

ФОП ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

У зв`язку з проведенням державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , наказом ГУДПС в Одеській області від 10.04.2023 року № 2400-п призначена документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з 22 травня 2023 року тривалістю 5 робочих днів за період з 01.01.2017 року по 24.01.2022 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Копія наказу № 2400-П від 10.04.2023 року та повідомлення № 195/15-32-24-04 від 11.04.2023 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки отримані позивачем за адресою: АДРЕСА_1 15.04.2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення цих відправлень.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ГУДПС в Одеській області засобами поштового зв`язку позивачу за адресою: АДРЕСА_1 надіслано запит № 4705/КПР/15-32-24-04-06 від 13.04.2024 року про надання первинних документів для проведення перевірки, який отриманий позивачем 24.05.2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення цього запиту.

02.06.2023 року за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з 01.01.2017 року по 24.01.2022 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 24.01.2022 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складений акт № 15194/15-32-24-04/ НОМЕР_1 , згідно висновків якого встановлені порушення:

- п. 44.1 ст. 44, п. 85.2 ст. 85, п. 177.10 ст. 177 Податкового кодексу України в частині ненадання до перевірки документів, що стосуються здійснення підприємницької діяльності, про що складено акт про ненадання документів № 1954/15-32-24-04/ НОМЕР_1 від 26.05.2023 року;

- п. 167.1 ст. 167, п. 177.2 ст. 177 Податкового кодексу України, у зв`язку з чим, нараховано податок з доходів фізичних осіб від здійснення підприємницької діяльності у сумі 611675,5 грн. за 2017-2022 р.р.;

- п.п. 168.1.4. п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України в частині несвоєчасного перерахування податку з доходів фізичних осіб за лютий-листопад 2017 року (за лютий 2017 року сума ПДФО 394,11 грн. перерахована до бюджету 12.01.2018 року, за березень 2017 року 576 грн. перерахована 12.01.2018 року, решта заборгованості за період травень-листопад у сумі 4032 грн. перерахована 12.01.2018 року);

- п.п. 168.1.5 п. 168.1 ст. 168 Податкового кодексу України, в результаті чого виникла кредиторська заборгованість по податку з доходів фізичних осіб у сумі 2214,04 грн., період виникнення 4 кв. 2021 року;

- п.п. 1.2, 1.4, п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, в результаті чого донараховано військовий збір за 2017-2022 роки у сумі 50973,26 грн.;

- п. 181.1 ст. 181, п.п. 183.1, 183.2 ст. 183 Податкового кодексу України, в результаті чого занижено зобов`язання по податку на додану вартість на загальну суму ПДВ 177844 грн. за жовтень-грудень 2021 року та 2022 рік;

- п. 203.1 ст. 203 Податкового кодексу України в частині ненадання податкових декларацій з ПДВ з листопада 2021 року по січень 2022 року.

Акт перевірки був надісланий поштою позивачу та отриманий нею особисто 06.06.2023 року, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення.

На підставі вказаного акту перевірки, ГУДПС в Одеській області 27.06.2023 року прийнято податкові повідомлення рішення:

- № 15259/15-32-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 1020 грн. за ненадання до перевірки документів, що стосуються здійснення підприємницької діяльності;

- № 15267/15-32-24-04, яким застосовано штраф в розмірі 1020 грн. за неподання податкових декларацій з ПДВ з листопада 2021 року по січень 2022 року;

- № 15266/15-32-24-04, яким збільшено грошове зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 177844 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 44461 грн. за 2021-2022 роки;

- № 15264/15-32-24-04, яким нараховано військовий збір в розмірі 46043,56 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 11510,89 грн. за 2018-2022 роки;

- № 15260/15-32-24-04, яким нараховано грошове зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 552519,4 грн. та застосовано штрафні (фінансові) санкції в сумі 138129,85 грн. за 2018-2022 роки;

- № 15262/15-32-24-04, яким збільшено грошове зобов`язання з податку з доходів фізичних осіб у зв`язку із встановленням кредиторської заборгованості за 4 кв. 2021 року на суму 2214,04 грн. за податковим зобов`язанням та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 553,51 грн.

Вказані податкові повідомлення-рішення надіслані позивачу засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 , проте, поштове повідомлення повернулось на адресу податкового органу з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання».

Головним управлінням ДПС в Одеській області сформовано податкову вимогу від 11.08.2023 року № 0-1532 про сплату податкового боргу на суму 995758,21 грн. та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу № 782/15-32-13-08 від 17.08.2023 року.

Позивач визнає, що вказані податкова вимога та рішення нею отримані 25.08.2023 року.

Позивач оскаржила в адміністративному порядку до ДПС України рішення про опис майна у податкову заставу та податкову вимогу, та рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 08.11.2023 року № 33458/6/99-00-06-03-03-06 вказані рішення залишені без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями, податковою вимогою, рішенням про опис майна у податкову заставу, рішенням про результати розгляду скарги, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, з яких виходив останній вирішуючи справу, з огляду на викладене.

Згідно п. 75.1, пп. 75.1.2 п. 75.1 ст. 75, п.п. 78.1.7 п. 78.1, п.п. 78.4, 78.5, 78.7 ст. 78 Податкового кодексу України (далі ПК України, в редакції на момент виникнення спірних правовідносин), контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Документальною невиїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться в приміщенні контролюючого органу.

Документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Про проведення документальної позапланової перевірки керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення, яке оформлюється наказом.

Право на проведення документальної позапланової перевірки платника податків (крім перевірок, передбачених підпунктом 78.1.22 пункту 78.1 цієї статті) надається лише у випадку, коли йому до початку проведення зазначеної перевірки вручено у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копію наказу про проведення документальної позапланової перевірки.

Документальна позапланова невиїзна перевірка здійснюється у порядку, передбаченому статтею 79 цього Кодексу.

Перелік матеріалів, які можуть бути підставою для висновків під час проведення документальної позапланової перевірки, та порядок надання платниками податків документів для такої перевірки встановлено статтями 83, 85 цього Кодексу.

Статтею 79 ПК України передбачено, що документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.

Відповідно до вимог п.п. 85.2, 85.4, 85.8 ст. 85 ПК України, платник податків зобов`язаний надати посадовим (службовим) особам контролюючих органів у повному обсязі всі документи, що належать або пов`язані з предметом перевірки. Такий обов`язок виникає у платника податків після початку перевірки.

При проведенні перевірок посадові (службові) особи контролюючого органу мають право отримувати у платників податків належним чином завірені копії первинних фінансово-господарських, бухгалтерських та інших документів, що свідчать про приховування (заниження) об`єктів оподаткування, несплату податків, зборів, платежів, порушення вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Відповідний запит на отримання копій документів повинен бути поданий посадовою (службовою) особою контролюючого органу не пізніше ніж за п`ять робочих днів до дати закінчення перевірки.

Посадова (службова) особа контролюючого органу, яка проводить перевірку, у випадках, передбачених цим Кодексом, має право отримувати від платника податків або його законних представників копії документів, що належать до предмета перевірки. Такі копії повинні бути засвідчені підписом платника податків або його посадової особи та скріплені печаткою (за наявності).

Згідно п. 44.1 ст. 44 ПК України, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Відповідно до вимог п. 177.1 ст. 177 ПК України, доходи фізичних осіб - підприємців, отримані протягом календарного року від провадження господарської діяльності, оподатковуються за ставкою, визначеною пунктом 167.1 статті 167 цього Кодексу.

Пунктом 167.1 статті 167 ПК України передбачено, що ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Згідно п. 177.2 ст. 177 ПК України, об`єктом оподаткування є чистий оподатковуваний дохід, тобто різниця між загальним оподатковуваним доходом (виручка у грошовій та негрошовій формі) і документально підтвердженими витратами, пов`язаними з господарською діяльністю такої фізичної особи - підприємця.

Пунктом 177.10 статті 177 ПК України передбачено, що фізичні особи - підприємці зобов`язані вести Книгу обліку доходів і витрат та мати підтверджуючі документи щодо походження товару.

Відповідно до вимог підпунктів 1.1-1.3 пункту 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Крім того, згідно ст. 181, п. 183.10 ст. 183 ПК України, у разі якщо загальна сума від здійснення операцій з постачання товарів/послуг, що підлягають оподаткуванню згідно з цим розділом (податок на додану вартість), у тому числі з використанням локальної або глобальної комп`ютерної мережі, нарахована (сплачена) такій особі протягом останніх 12 календарних місяців, сукупно перевищує 1000000 гривень (без урахування податку на додану вартість), така особа зобов`язана зареєструватися як платник податку у контролюючому органі за своїм місцезнаходженням (місцем проживання) з дотриманням вимог, передбачених статтею 183 цього Кодексу, крім особи, яка є платником єдиного податку першої - третьої групи.

Якщо особи, не зареєстровані як платники податку, ввозять товари на митну територію України в обсягах, що підлягають оподаткуванню згідно із законом, такі особи сплачують податок під час митного оформлення товарів без реєстрації як платники такого податку.

Будь-яка особа, яка підлягає обов`язковій реєстрації як платник податку, і у випадках та в порядку, передбачених цією статтею, не подала до контролюючого органу реєстраційну заяву, несе відповідальність за ненарахування або несплату цього податку на рівні зареєстрованого платника без права нарахування податкового кредиту та отримання бюджетного відшкодування.

Пунктом 120.1 статті 120 ПК України передбачено, що неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Ті самі дії, вчинені платником податків, до якого протягом року було застосовано штраф за таке порушення, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Відповідно до вимог п. 121.1 ст. 121 ПК України, незабезпечення платником податків зберігання первинних документів, облікових та інших регістрів, бухгалтерської та статистичної звітності, інших документів з питань обчислення і сплати податків та зборів протягом установлених статтею 44 цього Кодексу строків їх зберігання та/або ненадання платником податків контролюючим органам оригіналів документів (крім документів, отриманих з Єдиного реєстру податкових накладних) чи їх копій при здійсненні податкового контролю у випадках, передбачених цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 1020 гривень.

Згідно п.п. 123.1, 123.2 ст. 123 ПК України, вчинення платником податків діянь, що зумовили визначення контролюючим органом суми податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, зменшення суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків на підставах, визначених підпунктами 54.3.1, 54.3.2 (крім випадків зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларованої до повернення з бюджету у зв`язку із використанням права на податкову знижку), 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, - тягне за собою накладення на платника податків штрафу в розмірі 10 відсотків суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Діяння, передбачені пунктом 123.1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми визначеного податкового зобов`язання та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, завищеної суми бюджетного відшкодування.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з проведенням державної реєстрації припинення підприємницької діяльності ФОП ОСОБА_1 , наказом ГУДПС в Одеській області від 10.04.2023 року № 2400-п призначена документальна позапланова невиїзна перевірка ФОП ОСОБА_1 з 22 травня 2023 року тривалістю 5 робочих днів за період з 01.01.2017 року по 24.01.2022 року з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства.

Копія наказу № 2400-П від 10.04.2023 року та повідомлення № 195/15-32-24-04 від 11.04.2023 року про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки отримані позивачем за адресою: АДРЕСА_1 15.04.2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення цих відправлень.

Також, з матеріалів справи вбачається, що ГУДПС в Одеській області засобами поштового зв`язку позивачу за адресою: АДРЕСА_1 надіслано запит № 4705/КПР/15-32-24-04-06 від 13.04.2024 року про надання первинних документів для проведення перевірки, який отриманий позивачем 24.05.2023 року, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення цього запиту.

Таким чином, у зв`язку із початком проведення перевірки та у зв`язку із отриманням запиту про надання документів для перевірки у позивача виник обов`язок щодо надання посадовим (службовим) особам контролюючого органу у повному обсязі всіх документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки.

Однак, такий обов`язок з боку позивача виконаний не був та позивач до перевірки контролюючому органу не надала жодних документів щодо своєї підприємницької діяльності за перевіряємий період.

Посилання позивача в позовній заяві та апеляційній скарзі на те, що вона не була обізнана про те, що відносно неї проводиться перевірка та нею запит про надання документів для проведення перевірки отримано не було спростовуються наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення позивачу наказу, повідомлення про проведення перевірки та запиту про надання документів до перевірки.

Враховуючи, що позивачем не надані документи для проведення перевірки після отримання наказу, повідомлення про проведення перевірки та запиту про надання документів до перевірки, колегія суддів також вважає необґрунтованими доводи позовної заяви та апеляційної скарги щодо помилковості висновків акту перевірки, які здійснені без дослідження первинних документів позивача.

Колегія суддів зазначає, що згідно п. 44.6 ст. 44 ПК України, у разі якщо до закінчення перевірки або у терміни, визначені в абзаці другому пункту 44.7 цієї статті платник податків не надає посадовим особам контролюючого органу, які проводять перевірку, документи (незалежно від причин такого ненадання, крім випадків виїмки документів або іншого вилучення правоохоронними органами), що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, вважається, що такі документи були відсутні у такого платника податків на час складення такої звітності.

Якщо платник податків після закінчення перевірки та до прийняття рішення контролюючим органом за результатами такої перевірки надає документи, що підтверджують показники, відображені таким платником податків у податковій звітності, не надані під час перевірки (у випадках, передбачених абзацами другим і четвертим пункту 44.7 цієї статті), такі документи повинні бути враховані контролюючим органом під час розгляду ним питання про прийняття рішення.

За такого правового регулювання та обставин даної справи, оскільки обов`язок щодо надання документів до перевірки порушений саме позивачем, колегія суддів вважає, що відповідачем-1 у спірному випадку цілком правомірно проведено перевірку за наявними в податковому органі даними щодо підприємницької діяльності позивача за перевіряємий період.

При цьому, в ході перевірки відповідачем-1 встановлено наступне.

Позивач в перевіряємий період з 01.01.2017 року по 24.01.2022 року перебувала на загальній системі оподаткування, була платником акцизного податку.

До перевірки платником податків не надано книги обліку доходів та витрат, книги ОРО, будь-яких первинних документів.

При перевірці достовірності відображених позивачем у деклараціях про майновий стан і доходи за 2017-2022 роки сум загального оподаткованого доходу встановлено:

- за період з 01.01.2017 року по 24.01.2022 року задекларовано валовий дохід, отриманий від роздрібної торгівлі алкогольними напоями та тютюновими виробами у сумі 4714479,79 грн.;

- за 2018 рік встановлено розбіжності між валовим доходом, відображеним у декларації, та даними перевірки, а саме встановлено, що за даними «Податковий блок» сума валового доходу становить 665061,63 грн., що на 6306 грн. більше, ніж відображено в декларації;

- за 2019 рік встановлено розбіжності між валовим доходом, відображеним у декларації, та даними перевірки, а саме встановлено, що за даними «Податковий блок» сума валового доходу становить 878877 грн., що на 45602 грн. більше, ніж відображено у декларації;

- за 2020 рік встановлено розбіжності між валовим доходом, відображеним у декларації, та даними перевірки, а саме встановлено, що за даними «Податковий блок» сума валового доходу становить 975500 грн., що на 69266 грн. більше, ніж відображено у декларації;

- за 2022 рік встановлено розбіжності між валовим доходом, відображеним у декларації, та даними перевірки, а саме у сумі 1919 грн., внаслідок включення до складу валового доходу сум акцизного податку.

Також, до перевірки не надано документів щодо понесених витрат безпосередньо пов`язаних з отриманням доходів ФОП.

При перевірці враховані витрати на оплату фізичних осіб, витрати на оплату ліцензій, суми єдиного внеску та встановлено завищення валових витрат підприємця на 3228942 грн. за перевіряємий період 2017-2022 р.р.

Враховуючи викладене, перевіркою встановлено заниження оподаткованого доходу за перевіряємий період 2017-2022 р.р. на 3398197 грн., в результаті чого занижено податок на доходи фізичних осіб на 611675,50 грн. та військовий збір на суму 50973,26 грн.

Крім того, в ході перевірки встановлені обставини щодо несвоєчасного перерахування податку з доходів фізичних осіб за лютий-листопад 2017 року (за лютий 2017 року сума ПДФО 394,11 грн. перерахована до бюджету 12.01.2018 року, за березень 2017 року 576 грн. перерахована 12.01.2018 року, решта заборгованості за період травень-листопад у сумі 4032 грн. перерахована 12.01.2018 року), а також встановлено наявність кредиторської заборгованості по податку з доходів фізичних осіб у сумі 2214,04 грн., період виникнення 4 кв. 2021 року.

Окрім цього, перевіркою встановлено, що за 2021 рік позивач задекларувала валовий дохід від здійснення підприємницької діяльності у сумі 1749849,19 грн. та вперше досягнуто обсягу оподаткованих операцій, визначених ст. 181 ПКУ, - 30.09.2021 року.

Сума валового доходу за жовтень-грудень 2021 року 745041,23 грн., сума акцизного податку 6965 грн.

За даними перевірки валовий дохід за 2022 рік 151144 грн.

З огляду на викладене, в ході перевірки встановлено, що позивач не надала заяву про обов`язкову реєстрацію особи, як платника ПДВ, не подала податкові декларації з ПДВ, занизила податкові зобов`язання з ПДВ на 177844 грн.

За встановлених в ході перевірки порушень, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідачем-1 правомірно прийняті оскаржувані податкові повідомлення-рішення від 27.06.2023 року №№ 15262/15-32-24-04, 15260/15-32-24-04, 15264/15-32-24-04, 15266/15-32-24-04, 15267/15-32-24-04, 15259/15-32-24-04 про донарахування позивачу податкових зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та ПДВ і застосування штрафних санкцій.

При цьому, колегія суддів звертає увагу на те, що перевіркою встановлено заниження позивачем податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 2017-2022 роки, однак, оскаржуваними податковими повідомленнями-рішеннями від 27.06.2023 року № 15260/15-32-24-04 донараховані податкові зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб в сумі 552519,40 грн. та № 15264/15-32-24-04 податкові зобов`язання з військового збору в розмірі 46043,56 грн. за 2018-2022 роки і застосовані штрафні санкції з цих податків.

Колегія суддів зазначає, що позивачем в ході розгляду справи не спростовані жодним чином висновки акту перевірки, встановлені розбіжності валових доходів, завищення валових витрат, заниження чистого оподаткованого доходу, обставини щодо наявності обов`язку щодо реєстрації, як платника ПДВ, несплати ПДВ, неподання податкових декларацій з цього податку, обставини щодо ненадання документів до перевірки, наявності кредиторської заборгованості.

Як вже зазначалось колегією суддів, доводи позовної заяви та апеляційної скарги щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень засновані на тому, що позивач не була обізнана про те, що відносно неї проводиться перевірка та нею запит про надання документів для проведення перевірки отримано не було, а також помилковості висновків акту без дослідження первинної документації позивача.

Однак, таким доводам позивача судом апеляційної інстанції надано оцінку та визнано їх необґрунтованими, оскільки у спірному випадку обов`язок щодо надання документів до перевірки не виконано саме позивачем, хоча нею отримані наказ, повідомлення про проведення перевірки та запит про надання документів до перевірки, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Окрім викладеного, колегія суддів зазначає, що позивач отримала і акт перевірки, однак, своїм правом на подання заперечень до акту перевірки та надання документів, які, на її думку, спростовують висновки акту перевірки не скористалась.

До позовної заяви та до суду першої інстанції позивачем також не надано жодних документів, пов`язаних із веденням підприємницької діяльності за перевіряємий період.

Поряд з цим, до апеляційної скарги позивачем додані копії квитанцій до прибуткового касового ордеру, довідки про реєстрацію книги ОРО, договору оренди об`єкта нерухомості.

Також, позивач подала до суду апеляційної інстанції додаткові пояснення, до яких додала виписки банку за жовтень 2021 року-січень 2022 року, видаткові накладні/рахунки/ТТН за 2019 рік у загальній кількості 12 шт., видаткові накладні/рахунки/ТТН за 2019 рік у загальній кількості 11 шт., дві видаткові накладні за 2020 рік, вісім видаткових накладних за 2022 рік, довідку Коноплянської сільської ради від 30.07.2024 року про те, що за адресою: АДРЕСА_2 в результаті буревію в 2022 році був зірваний дах, пошкоджено деталі верхнього покриття та перестінки.

Проте, колегія суддів вважає, що надані під час апеляційного розгляду справи документи не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції в якості підстав для скасування оскаржуваних ППР та рішення суду першої інстанції, з огляду на викладене.

Так, колегія суддів наголошує, що враховуючи обставини щодо отримання позивачем наказу, повідомлення про проведення перевірки, запиту про надання документів до перевірки та самого акту перевірки і імперативні приписи ст.ст. 44, 85 ПК України, позивач зобов`язана була надати документи для перевірки під час її проведення або до заперечень на акт перевірки.

Невиконання позивачем свого обов`язку щодо надання документів до перевірки, так і після її проведення, однак, до прийняття податкових повідомлень-рішень, виключає можливість прийняття первинних документів позивача під час судового розгляду справи.

Більш того, колегія суддів звертає увагу на те, що згідно ч. 4 ст. 161 КАС України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази - позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

В свою чергу, відповідно до вимог ч.ч. 3, 4, 5 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Колегія суддів зазначає, що позивач не надавала до суду першої інстанції докази, які додані під час апеляційного розгляду справи, та не зазначає підстави неможливості їх подання.

Також, позивач в позовній заяві на посилалась на докази, які додані під час апеляційного розгляду справи, та обставини, які вони підтверджують, чи спростовують.

Зазначене у сукупності свідчить про неможливість прийняття до уваги наданих позивачем під час апеляційного розгляду справи доказів.

Окремо, колегія суддів вважає за необхідне вказати на те, що під час апеляційного розгляду справи позивач також не зазначає, які саме висновки акту перевірки спростовуються наданими нею до суду апеляційної інстанції доказами, не вказує, які суми витрат нею підтверджені тощо.

Позивач і до суду апеляційної інстанції не надала книг обліку доходів та витрат, книг ОРО.

Позивач також надала до суду апеляційної інстанції довідку Коноплянської сільської ради від 30.07.2024 року про те, що за адресою: АДРЕСА_2 в результаті буревію в 2022 році був зірваний дах, пошкоджено деталі верхнього покриття та перестінки.

Однак, ця довідка жодним чином не свідчить про знищення документів щодо підприємницької діяльності позивача за перевіряємий період.

Більш того, ця довідка стосується адреси: АДРЕСА_2 , а позивач здійснювала діяльність за зареєстрованою адресою: АДРЕСА_1 .

Підсумовуючи вищевикладене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги позивача та погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для скасування оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 27.06.2023 року №№ 15262/15-32-24-04, 15260/15-32-24-04, 15264/15-32-24-04, 15266/15-32-24-04, 15267/15-32-24-04, 15259/15-32-24-04 про донарахування позивачу податкових зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та ПДВ і застосування штрафних санкцій відсутні.

Що стосується позовних вимог про визнання неправомірними та скасування податкової вимоги від 11.08.2023 року № 0-1532 про сплату боргу в сумі 995758,21 грн. та рішення уповноваженої особи Головного управління ДПС в Одеській області про опис майна у податкову заставу від 17.08.2023 року № 782/15-32-13-08, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно п.п. 54.3, 54.5 ст. 54 ПК України, контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, або зменшення суми податку на доходи фізичних осіб, задекларовану до повернення з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, якщо:

- платник податків не подає в установлені строки податкову (митну) декларацію, а при здійсненні заходів податкового контролю встановлено факти здійснення платником податків діяльності, що призвела до виникнення об`єктів оподаткування, наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу та наявності діючих (у тому числі призупинених) ліцензій на право здійснення діяльності з підакцизною продукцією, яка підлягає ліцензуванню згідно із законодавством;

- дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, або завищення суми податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету у зв`язку із використанням платником податку права на податкову знижку, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках;

- згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору та/або іншого зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, застосування штрафних (фінансових) санкцій та нарахування пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган;

- дані перевірок щодо утримання податків у джерела виплати, в тому числі податкового агента, свідчать про порушення правил нарахування, утримання та сплати до відповідних бюджетів податків і зборів, передбачених цим Кодексом, у тому числі податку на доходи фізичних осіб таким податковим агентом;

- результати митного контролю, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях.

Якщо згідно з нормами цієї статті сума грошового зобов`язання розраховується контролюючим органом, платник податків не несе відповідальності за своєчасність, достовірність і повноту нарахування такої суми, проте несе відповідальність за своєчасне та повне погашення нарахованого узгодженого грошового зобов`язання і має право оскаржити зазначену суму в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п.п. 58.1, 58.3 ст. 58 ПК України, контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт:

- невідповідності суми бюджетного відшкодування сумі, заявленій у податковій декларації;

- завищення розміру задекларованого від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість, розрахованої платником податків відповідно до розділу V цього Кодексу;

- заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій (митній) декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки;

- завищення сум податку на доходи фізичних осіб, що підлягає поверненню з бюджету, заявлених у податкових деклараціях, зокрема при використанні права на податкову знижку відповідно до розділу IV цього Кодексу;

- наявності помилок при визначенні обов`язкових реквізитів податкової накладної та/або відсутності реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до податкової накладної протягом граничних строків, передбачених цим Кодексом.

Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Пунктами 42.1, 42.5 статті 42 ПК України передбачено, що податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

У разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Згідно п. 57.3 ст. 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 робочих днів, наступних за днем такого узгодження.

Пунктами 56.2, 56.3, 56.10 статті 56 ПК України передбачено, що у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Скарга, подана із дотриманням строків, визначених абзацом першим пункту 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження.

Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Відповідно до вимог п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Статтею 59 ПК України передбачено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога не надсилається (не вручається), а заходи, спрямовані на погашення (стягнення) податкового боргу, не застосовуються, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків. Строк давності, визначений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу для стягнення податкового боргу, у такому випадку розпочинається не раніше дня виникнення податкового боргу у сумі, що перевищує сто вісімдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Податкова вимога разом з детальним розрахунком суми податкового боргу надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.

У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Згідно п.п. 89.1, 89.2, 89.3 ст. 89 ПК України, право податкової застави виникає:

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, - з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку;

- у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, - з дня виникнення податкового боргу;

- у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, є меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно.

У разі якщо балансова вартість такого майна не визначена, його опис здійснюється за результатами оцінки, яка проводиться відповідно до Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

У разі збільшення суми податкового боргу складається акт опису до суми, відповідної сумі податкового боргу платника податків, у порядку, передбаченому цією статтею.

Право податкової застави не поширюється на майно, визначене підпунктом 87.3.7 пункту 87.3 статті 87 цього Кодексу, на іпотечні активи, що належать емітенту та є забезпеченням відповідного випуску іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, на грошові доходи від цих іпотечних активів до повного виконання емітентом зобов`язань за цим випуском іпотечних сертифікатів з фіксованою дохідністю, а також на склад іпотечного покриття та грошові доходи від нього до повного виконання емітентом зобов`язань за відповідним випуском звичайних іпотечних облігацій.

Право податкової застави не застосовується, якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує ста вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису.

До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу.

Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг.

Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Відмова платника податків від підписання акта опису майна, на яке поширюється право податкової застави, не звільняє такого платника податків від поширення права податкової застави на описане майно. У такому випадку опис здійснюється у присутності не менш як двох понятих.

Відповідно до вимог п. 93.1 ст. 93 ПК України, майно платника податків звільняється з податкової застави з дня:

- отримання контролюючим органом підтвердження повного погашення суми податкового боргу та/або розстрочених (відстрочених) грошових зобов`язань та процентів за користування розстроченням (відстроченням) в установленому законодавством порядку;

- визнання податкового боргу безнадійним;

- набрання законної сили відповідним рішенням суду про припинення податкової застави у межах процедур, визначених законодавством з питань банкрутства;

- отримання платником податків внаслідок проведення процедури адміністративного або судового оскарження або в інших випадках, передбачених статтею 55 цього Кодексу, рішення відповідного органу про визнання протиправними та/або скасування раніше прийнятих рішень щодо нарахування суми грошового зобов`язання.

- отримання платником податків згоди контролюючого органу на відчуження майна, що перебуває у податковій заставі, відповідно до статті 92 цього Кодексу.

Підставою для звільнення майна платника податків з-під податкової застави та її виключення з відповідних державних реєстрів є відповідний документ, що засвідчує закінчення будь-якої з подій, визначених пунктом 93.1 цієї статті.

Згідно обставин даної справи, 02.06.2023 року за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ФОП ОСОБА_1 щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з 01.01.2017 року по 24.01.2022 року, дотримання законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками, виконання вимог валютного та іншого законодавства за період з 01.01.2017 року по 24.01.2022 року Головним управлінням ДПС в Одеській області складений акт № 15194/15-32-24-04/ НОМЕР_1 .

Акт перевірки був надісланий поштою позивачу та отриманий нею особисто 06.06.2023 року, що підтверджено поштовим повідомленням про вручення.

На підставі вказаного акту перевірки, ГУДПС в Одеській області прийняті податкові повідомлення рішення від 27.06.2023 року №№ 15262/15-32-24-04, 15260/15-32-24-04, 15264/15-32-24-04, 15266/15-32-24-04, 15267/15-32-24-04, 15259/15-32-24-04 про донарахування позивачу податкових зобов`язань зі сплати податку на доходи фізичних осіб, військового збору та ПДВ і застосування штрафних санкцій.

Вказані податкові повідомлення-рішення надіслані позивачу засобами поштового зв`язку за адресою: АДРЕСА_1 , проте, поштове повідомлення повернулось на адресу податкового органу з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання» (12.07.2023 року).

За наведених вимог ПКУ, податкові повідомлення-рішення від 27.06.2023 року №№ 15262/15-32-24-04, 15260/15-32-24-04, 15264/15-32-24-04, 15266/15-32-24-04, 15267/15-32-24-04, 15259/15-32-24-04, направлені ГУДПС в Одеській області на адресу позивача: 67220, Одеська область, с. Конопляне, вул. 30 річчя Перемоги, 117, вважаються врученими (день вручення - день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення).

Враховуючи, що позивачем не сплачені грошові зобов`язання, визначені вказаними ППР, у строки, встановлені ПКУ (протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання ППР), та не подано скаргу на ці ППР, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем-1 правомірно сформовано оскаржувану податкову вимогу від 11.08.2023 року № 0-1532 про сплату податкового боргу та прийнято рішення про опис майна у податкову заставу від 17.08.2023 року № 782/15-32-13-08.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем в судовому порядку оскаржено податкові повідомлення-рішення вже після отримання податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу, а тому, обставини щодо такого судового оскарження не можуть бути самостійною підставою для скасування податкової вимоги та вказаного рішення.

Враховуючи, що у даній справі не встановлено підстав для скасування податкових повідомлень-рішень, несплата грошових зобов`язань, визначена у яких, стала підставою для надіслання податкової вимоги та прийняття рішення про опис майна у податкову заставу, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність підстав для скасування податкової вимоги та рішення про опис майна у податкову заставу.

З цих самих підстав, а також враховуючи, рішення про результати розгляду скарги само по собі не впливає на права та обов`язки позивача, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що підстави для скасування рішення ДПС України від 08.11.2023 року № 33458/6/99-00-06-03-03-06 про результати розгляду скарги відсутні.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається, а тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 309, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено та підписано 12.09.2024 року.

Головуючий суддя: О.В. Лук`янчук

Суддя: А. І. Бітов

Суддя: І. Г. Ступакова