Справа № 440/6916/20
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Канигіна Т.С.

03 вересня 2024 р.Справа № 440/6916/20
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган) від 19.11.2020 року № 2273 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років;

- зобов`язати відповідача призначити йому з 10.11.2020 пенсію за вислугу років відповідно до вимог ст. 50-1 Закону України від 05.11.1991 №1789-ХІІ «Про прокуратуру» (у редакції від 10.01.2002 року), відповідно до довідки від 06.11.2020 року Полтавської обласної прокуратури, а саме: в обсязі, який відповідає рівню його заробітної плати, тобто у розмірі 90% від суми місячного (чинного) заробітку, обчисленого за останні 24 місяця роботи, яка дає право на даний вид пенсії, підряд перед зверненням за пенсією, а у подальшому довічно здійснювати належні виплати пенсії за вислугу років щомісячно, без обмеження максимального розміру пенсії;

- зобов`язати відповідача після призначення пенсії невідкладно видати йому пенсійне посвідчення.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 24.12.2020 року, що набрало законної сили 22.02.2021 року, вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 задоволені.

Судовим рішенням визнано протиправним та скасовано рішення відділу призначення пенсій (Шевченківський) Управління пенсійного забезпечення ГУ ПФУ в Полтавській області від 19.11.2020 року № 2273.

ГУ ПФУ в Полтавській області зобов`язано призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію з 09.11.2020 року за вислугу років відповідно до статті 50-1 Закону України від 05.11.1991 року № 1789-XII «Про прокуратуру», з доповненнями згідно із Законом № 3662-12 від 26.11.1993 року, у редакції Закону від 12.07.2001 року № 2663-ІІІ, з розрахунку 90% від розміру заробітної плати, з урахуванням довідки про заробітну плату (оклад, надбавка за вислугу років) для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», видану Полтавською обласною прокуратурою від 06.11.2020 року № 21-681вих20, без обмеження максимального розміру, з одночасною видачею пенсійного посвідчення.

У травні-червні 2024 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду із заявами з питань встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у справ № 440/6916/20, зазначаючи про те, що пенсійним органом рішення суду в повному обсязі не виконується.

Заперечуючи проти заяви ОСОБА_1 , відповідач вказує, що розмір заробітної плати позивача, вказаний у довідці від 06.11.2020 року за № 21-681вих20 становить суму, що перевищує максимальну суму доходу застрахованої особи на місяць відповідно до п. 4 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування». В свою чергу, пенсійний орган судовим рішенням не зобов`язаний не застосовувати обмеження максимальної величини бази нарахування єдиного внеску станом на день призначення пенсії. Звернення Головного управління до суду з приводу роз`яснення судового рішення судом залишено без задоволення.

Також, відповідач зазначає, що позивач під час розгляду справи судом не скористався своїм правом звернутися із заявою про встановлення судового контролю, у зв`язку з чим, втратив можливість ініціювати таке питання після розгляду та вирішення справи судом по суті, судове рішення у справі № 440/6916/20 виконано у повному обсязі в межах покладених судом зобов`язань.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 року заява позивача ОСОБА_1 задоволена та ГУ ПФУ в Полтавській області зобов`язано протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили судового рішення подати звіт про виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 24.02.2024 року у справі № 440/6916/20.

Судове рішення вмотивовано тим, що рішення суду у справі № 440/6916/20 пенсійним органом не виконано в частині, якою судом визначено про обов`язок ГУ ПФУ в Полтавській області призначити та нарахувати ОСОБА_1 пенсію з 09.11.2020 року за вислугу років відповідно до ст. 50-1 Закону України «Про прокуратуру», , без обмеження максимальним розміром

Не погоджуючись з судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Полтавській області просить скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03.07.2024 року та відмовити у задоволені зави позивача про встановлення судового контролю.

Позивач не скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу ГУ ПФУ в Полтавській області.

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308).

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Частинами другою та четвертою статті 372 КАС України передбачено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом.

Згідно з положеннями частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду. Ці норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в справі.

Єдиний соціальний внесок, це платіж, якій сплачується до Пенсійного фонду та фондів соціального страхування, розмір якого складає 22% від фонду оплати праці.

Відповідно до частини третьої статті 7 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» зі змінами та доповненнями (далі Закон № 2464) нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі ЄСВ) здійснюється у межах максимальної величини бази нарахування ЄВ, встановленої Законом № 2464.

Максимальна величина бази нарахування ЄСВ максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується ЄСВ (п. 4 частини першої ст. 1 Закону № 2464).

Відповідно до абзацу другого п. 1 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» зазначена норма набрала чинності з 01.01.2018 року.

Таким чином, з 01.01.2018 року якщо сума сукупного доходу за базовий звітний місяць перевищує максимальну величину бази нарахування ЄСВ, то ЄСВ нараховується в межах граничної величини бази нарахування ЄСВ.

Судовим розглядом справи встановлено, що відповідачем на виконання судового рішення у справі № 440/6916/20 щомісячний розмір пенсії ОСОБА_1 визначений у розмірі 90.200,95 грн.

У 2022 році за результатами перевірки правильності обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 . Департаментом пенсійного забезпечення ПФУ відповідачем проведено перерахунок пенсії останнього та щомісячний розмір пенсії визначений у сумі 67.500 грн.

Відхиляючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що питання наповнення бюджету ПФУ, у тому числі бюджету відповідача, не підлягають судовому контролю у межах справи, що розглядається, і, що пенсія позивачу ОСОБА_1 призначена на умовах спеціального закону Закону України «Про прокуратуру».

Колегія суддів звертає увагу скаржника на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в ухвалі від 20.06.2018 року у справі № 800/592/17, а саме, що клопотання про встановлення судового контролю може бути подано й задоволено судом вже після ухвалення рішення у справі.

Отже, позивача не позбавлено можливості звернутися із клопотанням про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі, у разі існування ризику його не виконання.

З урахуванням наведеного, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги та залишає без змін судове рішення.

Інші доводи апеляційної скарги означених висновків колегії суддів не спростовують.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 382, 292, 308, 310, 315, 316, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишити без задоволення, а ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 03 липня 2024 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц
Постанова у повному обсязі складена і підписана 11 вересня 2024 року.