Справа № 445/1334/24
Суддя: Бакаїм М. В.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 445/1334/24
Провадження № 2-а/445/15/24
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 року

Золочівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бакаїм М.В.

секретаря судового засідання Назар С.М.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив суд скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2284407 від 31.05.2024 року винесену поліцейським 1 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Львівській області сержантом поліції Пелихом Василем Мироновичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення, а справу - закрити.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 31 травня 2024 року, поліцейським 1 взводу 3 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Львівській області сержантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕНА № 2284407 про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122, КУПА та накладено стягнення у розмірі 680 гривень. Зі змісту винесеної постанови вбачається, що позивач, нібито, керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV4 н.з. НОМЕР_1 , 31.05.2024 року о 17 год. 05 хв. в м. Львові по вул. Хуторівка 23 здійснив зупинку (рух) на смузі місці для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 чим порушив п.17.1 ПДР- на дорозі дорозі зі смугою для маршрутних Т.3. позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі.

ОСОБА_1 вважає вищевказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки Правил дорожнього руху на його думку не порушував, а дії працівника поліції ОСОБА_2 при її винесенні протиправними, з огляду на наступне.

31.05.2024 року близько 17 год. ОСОБА_1 рухався на власному автомобілі по вул. Хуторівка, 23 в м. Львові при здійснені повороту в сторону шиномонтажу та стоянки автомобілів де знаходився автобус марки Volvo B-12, номерний знак НОМЕР_2 що наданий ТОВ «Галичина Автогаз» директор ОСОБА_1 в оренду ТОВ ВТІ «Форум» , яке знаходилось з правого боку по ходу його руху. Дотримуючись вимог п.17.2 ПДР, позивач перелаштувався в крайню праву смугу руху для маршрутних Т/З включив правий поворот і повернув праворуч. Після повороту зупинився на вимогу працівника поліції.

Позивач впевнений що не порушував ПДР оскільки п. 17.2. передбачено, що Водій, який повертає праворуч на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, що відокремлена переривчастою лінією дорожньої розмітки, може виконувати поворот з цієї смуги. У таких місцях дозволяється також заїжджати на неї під час виїзду на дорогу і для посадки чи висадки пасажирів біля правого краю проїзної частини.

У зв`язку з цим позивач просить оскаржувану постанову скасувати.

Ухвалою судді Золочівського районного суду м. Золочів від 09.07.2024 року відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України.

Призначено дану справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

09.09.2024 року від представника відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому останні посилались на наступні обставини.

Так, пунктом 1.3 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з пунктом 2 Розділу ІІІ Інструкції постанова у справі про адміністративні правопорушення, відповідальність за які передбачена частиною 3 статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Щодо твердження Позивача: "...Вважаю вищевказану постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню... Я впевнений, що не порушував ПДР... Вважаю, що при накладенні на мене стягнення було грубо порушено вимоги ст. 280 КУпАП, а саме не з?ясовано чи винен я у вчиненні правопорушення, чи є обставини, що пом?якшують і обтяжують відповідальність..." відповідач вважає такими, що не відповідають об?єктивній реальності та ситуації, що склалась, адже Поліцейський чітко спостерігав факт допущення Позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадова особа єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов?язаний був відреагувати на факт вчинення правопорушення, адже Позивач здійснив зупинку свого транспортного засобу із очевидним порушенням ПДР. Відтак, підійшовши до автомобіля Позивача, працівники поліції почали вести діалог з останнім, дотримуючись при цьому вимог ст. ст. 278, 279 КУпАП та Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015 (далі - Інструкція № 1395 від 07.11.2015), а саме: представилися, пояснили Позивачеві причину зупинки та почали з?ясовувати всі необхідні обставини для початку розгляду справи по суті. Уже безпосередньо під час розгляду справи ознайомили із ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Підсумовуючи стверджує, що немає підстав для скасування Постанови, а вимоги позивача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

До матеріалів справи додано витяг з наказу Департаменту патрульної поліції № 1001 о/с від 10.06.2024 у якому зазначено про звільнення з посади інспектора взводу № 1 роти № 3 батальйону № 3 управління патрульної поліції у Львівській області, призначивши старшого лейтенанта поліції ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, сплату судового збору залишає за собою.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог та розглядати справу у його відсутність за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 3ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з таких підстав.

Згідно з ч. 1ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними владних управлінських функцій на основі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, шляхом справедливого, неупередженого та своєчасного розгляду адміністративних справ.

Судом встановлено, що відповідно до оскаржуваної постанови серії ЕНА № 2284407 від 31.05.2024 ОСОБА_1 притягнутий працівниками патрульної поліції до адміністративної відповідальності за те, що 31.05.2024 року о 17 год. 05 хв. позивач, керуючи транспортним засобом TOYOTA RAV4 н.з. НОМЕР_1 в м. Львові по вул. Хуторівка 23 здійснив зупинку (рух) на смузі місці для маршрутних транспортних засобів, позначеною дорожнім знаком 5.8 чим порушив п.17.1 ПДР- на дорозі дорозі зі смугою для маршрутних Т.3. позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняється рух і зупинка інших транспортних засобів на цій смузі, чим порушив п.17.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 3 ст.122 КУпАП.

Частиною 3 ст. 122 КУпАП передбачена відповідальність за керування ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно п. 17.1 ПДР України на дорозі із смугою для маршрутних транспортних засобів, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка інших транспортних засобів (крім таксі та велосипедистів) на цій смузі. Дорожній знак 5.8 Дорога із смугою для руху маршрутних транспортних засобів. Дорога, на якій по спеціально відведеній смузі здійснюється рух транспортних засобів за встановленим маршрутом та велосипедистів.

Позивачем заперечується факт вчинення ним правопорушення, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, при цьому, представником відповідача докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення у постанові про притягнення позивача до відповідальності не зазначені та відеозапису вчиненого адміністративного правопорушення суду не представлено.

Відповідно до ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача не додано жодного належного чи допустимого доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне встановлення обставин справи, вирішення її у точній відповідності до закону.

Відповідно до закріпленого в ст. 62 Конституції України принципу особа вважається невинуватою, доки її вину не буде доведено в законному порядку; ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість; обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справі "Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії" Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Також Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року зазначив, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні тлумачитися на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року зазначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення(п. 21 рішення).

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Отже, суд вважає, що зазначені принципи і положення Закону при винесенні постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем не були дотримані, оскільки докази вини позивача в матеріалах справи відсутні.

Крім того, згідно вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Складення самої постанови про адміністративне правопорушення не може бути належним та допустимим доказом вчинення особою правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії ЕНА № 2284407 від 31.05.2024 року, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП, слід скасувати.

Окрім того, відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, серед іншого, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відтак, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст.2,77,205,241-246,255,295,297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА № 2284407 від 31.05.2024 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 122 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 12.09.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач:Управління патрульної поліції у Львівський області, , місцезнаходження: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19.

Cуддя Бакаїм М.В.