Справа № 440/8746/24
Суддя: С.О. Удовіченко
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/8746/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Удовіченка С.О., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області в якому (з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 07.08.2024 № 46362/23) просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 01.04.2024 №2000-0302-9/53531.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 31.03.2024 року з урахуванням пільгового стажу тракториста, а саме: періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1986р, періоди роботи з 1986 по 1992 згідно архівної довідки №01-07/111В від 22.05.2023р., періоди роботи у СФГ "Агросфера" з 23.03.2008 року, також з 18.05.1987 по 15.05.1989 період служби в армії.

В обгрунтування позовної заяви позивач вказував на протиправну відмову у призначенні пенсії, яка викладена в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України у Харківській області. Зазначив, що основний документ який підтверджує трудовий стаж є трудова книжка, при цьому позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки. Крім того, позивачем подано усі необхідні документи для зарахування трудового стажу.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 12.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

10.09.2024 до Полтавського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позов. У відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області проти задоволення позову заперечувало, вказуючи на його безпідставність. Відповідач стверджував, що подані документи оформлені з порушенням, а тому не можуть підтверджувати трудовий стаж позивача (а.с. 76-78).

Відповідно до приписів статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), зокрема, справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Дослідивши докази, суд встановив наступні обставини.

22.03.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком (а.с. 79-80)

За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області та 29.03.2024 прийнято рішення №80, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку із відсутністю пільгового стажу (а.с. 81-82).

Як зазначено у вищевказаному рішенні за доданими документами до загального страхового стажу не зараховано:

- періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1986 р., оскільки на титульній сторінці запис про виправлення прізвища зроблено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29 липня 1993р. № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993р. за № 110 і не відповідає паспортним даним заявника.

- періоди роботи з 1986 по 1992 згідно архівної довідки № 01-07/111В від 22.05.2023, оскільки невірно вказано прізвище " ОСОБА_2 ", що не відповідає паспортним даним.

- до пільгового стажу тракториста-машиніста не зараховано періоди роботи у селянському фермерському господарстві "Агросфера" з 23.03.2008 згідно довідки № 2205 від 22.05.2023, оскільки відповідні періоди роботи потребують перевірки факту зайнятості заявника у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду в рослинництві. Дана пільгова довідка оформлена не належним чином та не відповідає додатку 5 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Не погодившись із рішенням про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України визначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

За правилами частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, з яким кореспондується обов`язок держави щодо його забезпечення. Реалізація цього обов`язку здійснюється органами державної влади відповідно до їх повноважень.

Надане вищевказаною статтею право деталізоване у Законах України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788) та від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

Закон України "Про пенсійне забезпечення" відповідно до Конституції України гарантує всім непрацездатним громадянам України право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій, спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих; та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Згідно із статтею 1 Закону №1788 громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Відповідно до статті 7 Закону №1788 звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону № 1058 право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають, зокрема, громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Частиною третьою статті 26 Закону №1058 зазначено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Згідно із пунктом 3 частини другої статті 114 Закону № 1058-ІV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Згідно з статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно із статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пунктами 1, 2, 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (Порядок №637) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які місять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні Положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).

Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.

Відповідальність за організацію роботи по веденню, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладено на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасність та правильність заповнення трудових книжок несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа (пункт 13 Постанови № 310).

Крім того на час спірного періоду роботи позивача діяла Інструкція "Про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях", що затверджена постановою Держкомпраці СРСР по праці і соціальних питаннях від 20.06.1974 № 162 (далі - Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 2.3 Інструкції № 162 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження і заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільнені - в день звільнень повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого взірця, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі), при цьому саме уповноважена особа колгоспу несе відповідальність за правильність ведення трудової книжки колгоспника.

Згідно із висновками Верховного Суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Так, на титульній сторінці трудової книжки позивача НОМЕР_1 від 01.08.1986 в рядку "Прізвище" - Бехалий, записано - Бессалий, з позначкою - вірно та засвідчено підписом та печаткою (а.с. 25)

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відповідач передчасно прийшов до висновку щодо незарахування до загального страхового стажу позивача періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 01.08.1986, оскільки на титульній сторінці запис про виправлення прізвища зроблено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої Міністерством соціального захисту населення України 29.07.1993 № 58 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за № 110 та не відповідає паспортним даним заявника.

Щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 1986 по 1992, згідно архівної довідки № 01-07/111в від 22.05.2023, оскільки невірно вказано прізвище " ОСОБА_2 ", що не відповідає паспортним даним, суд зазначає наступне.

Як слідує з трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 01.08.1986 ОСОБА_1 з 01.08.1986 прийнятий в колгосп імені Горького (а.с. 25).

Згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 01.08.1986, у розділі "Відомості про роботу" трудової книжки колгоспника наявні наступні записи про фактично виконаний та встановлений мінімум трудової участі в господарстві, тобто кількість вироблених трудоднів:

- за 1988 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 65, при встановленому мінімумі - ,

- з 1987 року по 1988 - служба в радянській армії,

- за 1989 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 82, при встановленому мінімумі -,

- за 1990 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 304, при встановленому мінімумі 280,

- за 1991 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 216, при встановленому мінімумі 200,

- за 1992 рік вироблених мінімумів трудової участі за рік - 296, при встановленому мінімумі 270.

Вищевказане також підтверджується довідкою КУ Об`єднаний трудовий архів Козельщинської селищної ради від 19.05.2023 № 01-07/111, згідно якої у книзі трудового стажу і заробітку колгоспників колгоспу імені Горького, книгах обліку нарахування заробітної плати КСП ім. Горького, книгах обліку нарахування заробітної плати ПСП "Промінь" с. Мануйлівка Козельщинського району Полтавської області значиться: за 1986 - 1997 рік - ОСОБА_1 (тракторист), 1998-2001 рік - ОСОБА_3 (тракторист), 2002-2003 рік - ОСОБА_1 . (трак., тр-ст), 2004 рік - ОСОБА_1 (тракторист) (а.с. 35).

Згідно довідки КУ Об`єднаний трудовий архів Козельщинської селищної ради від 19.05.2023 № 01-07/111а, у документах архівного фонду колгоспу імені Горького, КСП ім. Горького, ПСП "Промінь" с. Мануйлівка Козельщинського району Полтавської області, а саме: у книгах обліку нарахувань заробітної плати за 1986 - 2004 роки, які надійшли на зберігання до архівної установи, відомості про надання відпусток без збереження заробітної плати, про переведення на іншу роботу, на роботу з неповним робочим днем на ОСОБА_1 не значаться (а.с. 38).

З вищевикладеного слідує, що ОСОБА_1 у спірному періоді був зайнятий у народному господарстві, з відпрацюванням людиноднів та з повним робочим днем.

При цьому, наявність довідки № 01-07/111в від 22.05.2023 у якій вказано прізвище позивача, яке не відповідає паспортним даним, не може бути самодостаньою причиною для відмови у зарахуванні до стажу роботи позивача спірних періодів, за наявності інших матеріалів, які підтверджують зайнятість позивача.

Стосовно незарахування до пільгового стажу тракториста-машиніста періоду роботи у СФГ "Агросфера" з 23.03.2008, суд зазначає наступне.

Згідно записів трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 01.08.1986 ОСОБА_1 (а.с. 25-30):

- 28.03.2008 прийнятий на роботу в СФГ "Агросфера" на посаду тракториста (запис 7),

- 02.12.2018 звільнений з роботи у СФГ "Агросфера" (запис 8),

- 05.06.2009 прийнятий на роботу в СФГ "Агросфера" на посаду тракториста, комбайнера (запис 11),

- 01.12.2015 звільнений з роботи у СФГ "Агросфера" (запис 12),

- 31.03.2016 прийнятий на роботу в СФГ "Агросфера" на посаду тракториста, комбайнера (запис 15),

- 15.11.2016 звільнений з роботи у СФГ "Агросфера" (запис 16),

- 28.03.2017 прийнятий на роботу в СФГ "Агросфера" на посаду тракториста, комбайнера (запис 19),

- 12.11.2017 звільнений з роботи у СФГ "Агросфера" (запис 20),

- 16.04.2019 прийнятий на роботу в СФГ "Агросфера" на посаду тракториста, комбайнера (запис 23),

- 12.11.2018 звільнений з роботи у СФГ "Агросфера" (запис 24),

- 25.04.2019 прийнятий на роботу в СФГ "Агросфера" на посаду тракториста, комбайнера (запис 27),

- 16.12.2019 звільнений з роботи у СФГ "Агросфера" (запис 28),

- 28.04.2020 прийнятий на роботу в СФГ "Агросфера" на посаду тракториста-машиніста (запис 31),

- 09.11.2020 звільнений з роботи у СФГ "Агросфера" (запис 32),

- 02.04.2021 прийнятий на роботу в СФГ "Агросфера" на посаду тракториста-машиніста (запис 35),

- 02.12.2018 звільнений з роботи у СФГ "Агросфера" (запис 36),

- 07.04.2022 прийнятий на роботу в СФГ "Агросфера" на посаду тракториста-машиніста (запис 39).

Записи трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 01.08.1986 повністю відображають відомості, які вказані в довідці СФГ "Агросфера" від 05.04.2024 № 0504/1 (а.с. 50-51).

Крім того, в довідці вказано, що ОСОБА_1 працював у СФГ "Агросфера" повний робочий день та за період з 28.03.2008 по день видачі довідки період роботи становить 14 років 4 місяці 12 днів та зазначені періоди зараховуються до страхового стажу роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення згідно пункту 2 підпункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином вищевикладене підтверджує зайнятість позивача у виробництві сільськогосподарської продукції на протязі повного польового періоду.

У період з 18.05.1987 по 15.05.1989 позивач проходив службу в рядах радянської армії, що підтверджується відмітною у військовому квитку НОМЕР_2 (а.с. 31-34) та відповідним записом у трудовій книжці.

Відповідно до статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" у стаж роботи, що дає право на трудову пенсію, зараховується військова служба, незалежно від місця її проходження.

Згідно із частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону Україну "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону Україну "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону Україну "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону Україну "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З аналізу наведеної норми вбачається, що час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, особа працювала за професією, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Тобто, визначальною умовою для зарахування часу проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, є включення періоду трудової діяльності, що передує призову на військову службу, до відповідного стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах

Так, з матеріалів справи вбачається, що позивач до призову в армію працював в колгоспі ім. Горького з повним робочим днем.

В подальшому, після проходження служби в рядах радянської армії продовжив працювати в колгоспі ім. Горького з повним робочим днем.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність у позивача підстав для зарахування служби в рядах радянської армії до пільгового стажу.

Оцінюючи вищевикладене, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування рішення комісії ГУ ПФУ в Харківській області від 29.03.2024 № 80 про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

Згідно із частиною другої статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ПФУ в Харківській області зарахувати до пільгового стажу позивача періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 01.08.1986, а саме: періоди роботи з 1986 року по 1992 рік включно в колгоспі ім. Горького, період з 18.05.1987 по 15.05.1989 служби в армії та періоди роботи у СФГ "Агросфера" з 28.03.2008 по 02.12.2008, 05.06.2009 по 01.12.2015, з 31.03.2016 по 15.11.2016, з 28.03.2017 по 12.11.2017, з 16.04.2018 по 12.11.2018, з 25.04.2019 по 16.12.2019, з 28.04.2020 по 09.11.2020, з 02.04.2021 по 16.12.2021 та з 07.04.2022.

Щодо вимоги зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області призначити пенсію за віком на пільгових умовах з 31.03.2024, суд зазначає наступне.

За своєю правовою природою, відповідно до норм чинного законодавства, повноваження відповідача щодо призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

Згідно Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналіз норм Кодексу адміністративного судочинства України свідчить про те, що завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень, оскільки ключовим його завданням є здійснення правосуддя.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, позовні вимоги щодо призначення пенсії не підлягають задоволенню, з огляду на втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходять за межі завдань адміністративного судочинства.

Однак, враховуючи те, що в ході розгляду справи суд дійшов висновку щодо протиправності оскаржуваних рішень, суд з метою повного та належного захисту прав позивача, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ПФУ в Харківській області повторно розглянути заяву позивача від 22.03.2024.

Таким чином позов підлягає частковому задоволенню.

Частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. (частина третя статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (рнокпп НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (, майдан Свободи, Держпром, 3, під`їзд, 2 поверх, м.Харків) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 29.03.2024 № 80 про відмову ОСОБА_1 в призначені пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_1 від 01.08.1986, а саме: з 1986 року по 1992 рік включно в колгоспі ім. Горького, період з 18.05.1987 по 15.05.1989 служби в армії та періоди роботи у СФГ "Агросфера" з 28.03.2008 по 02.12.2008, 05.06.2009 по 01.12.2015, з 31.03.2016 по 15.11.2016, з 28.03.2017 по 12.11.2017, з 16.04.2018 по 12.11.2018, з 25.04.2019 по 16.12.2019, з 28.04.2020 по 09.11.2020, з 02.04.2021 по 16.12.2021 та з 07.04.2022.

Зобов`язати Головне управління ПФУ в Полтавській області повторно розглянути заяву позивача від 22.03.2024 про призначення пенсії на пільгових умовах.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 605,60 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.О. Удовіченко