Справа № 620/8057/24
Суддя: Сергій КЛОПОТ
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року Чернігів Справа № 620/8057/24

Чернігівський окружний адміністративний суду складі:

головуючого судді Клопота С.Л.,

за участю секретаря Шевченко А.В.,

представника позивача Богданової І.Д.,

представника відповідача Єпіфанова О.О.,

представник відповідача Бондарчук Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 та просить:

1. Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) щодо не прийняття рішення за результатами розгляду рапорту ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) про звільнення з військової служби на підставі пп."г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

2. Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_4 ) повторно розглянути рапорт ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_5 ) про звільнення з військової служби на підставі пп."г" п.3 ч.5 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та прийняти за наслідками його розгляду відповідне рішення.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що не прийняття Військовою частиною НОМЕР_2 та Військовою частиною НОМЕР_1 рішення за результатами розгляду рапорту ОСОБА_2 про звільнення з військової служби на підставі пп."г" п.3 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", є протиправною бездіяльністю та порушує її права і охоронювані законом інтереси.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Представники відповідачів в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, просили відмовити в задоволенні позову, посилаючись на заперечення, які викладені у відзиві на позовну заяву, що приєднаний до матеріалів справи.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши пояснення сторін, суд вважає позов задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_1 ( далі - Позивач) ІНФОРМАЦІЯ_1 з 27 травня 1997 року по теперішній час проходить військову службу в складі військової частині НОМЕР_2 (далі - Відповідач) на посаді штаб-сержанту 3 категорії штабу військової частини НОМЕР_2 . Позивач проходить військову службу за контрактом.

16 травня 2024 року ОСОБА_1 подано рапорт про звільнення з військової служби в запас за підпунктом «Г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «про військовий обов`язок і військову службу», за сімейними обставинами, у зв`язку із самостійним вихованням дитини віком до 18 років.

В своєму рапорті Позивач послалась на підпункт «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» відповідно до якого військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом під час воєнного стану мають право звільнитися з військової служби на підставі такої сімейної обставини: «якщо особа самостійно виховує дитину до 18 років (абзац підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 в редакції Закону №2122-IX від 15.03.2022).

До рапорту було додано:

- рішення Козелецького районного суду про розірвання шлюбу;

- акт обстеження умов проживання;

- довідку Деснянського ліцею Деснянської селищної ради;

- копію свідоцтва про народження дитини;

- копію паспорту.

Згідно рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 01 квітня 2024 року, справа №734/1 124/24, провадження №2/734/474/24 шлюб між Позивачем, яка на час розірвання шлюбу мала прізвище « ОСОБА_3 » та її чоловіком, ОСОБА_4 розірвано.

Згідно довідки Деснянського ліцею Деснянської селищної ради від 22.04.2024 № 01-19/75 вбачається, що за час навчання в Деснянському ліцеї батько дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 01.09.2017 по 31.05.2023 навчалась у даному навчальному закладі. Батько - ОСОБА_4 контакту із закладом освіти не підтримував, успішністю дитини не цікавився, з кланим керівником та вчителями доньки не спілкувався, батьківські збри не відвідував.

Згідно акту обстеження умов проживання від 02.05.2024, складеного службою у справах дітей Деснянської селищної ради Дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживає з Позивачкою, знаходиться на її утриманні.

Військова частина НОМЕР_2 розгянула рапорт ОСОБА_1 , та оформила Подання до військової частини НОМЕР_1 на звільнення з військової служби згідно підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» відповідно до якого військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану мають право звільнитися з військової служби на підставі такої сімейної обставини: «якщо особа самостійно виховує дитину до 18 років (абзац підпункту «г» пункту 3 частини 5 статті 26 в редакції Закону №2122-ІХ від 15.03.2022).

Листом від 20.05.2024 №612/1/1/729 військова частина НОМЕР_1 повідомила військову частину НОМЕР_2 про результат розгляду Подання на ОСОБА_1 щодо її звільнення.

Даним листом Подання було повернуто військовій частиніА1317 на допрацюввання.

Військова частина НОМЕР_2 усно довела до ОСОБА_1 про відмову військової частини НОМЕР_1 реалізувати Подання на звільнення та видання наказу про звільнення Позивачки.

Будь-яких дій щодо оформлення нового подання військова частина НОМЕР_2 на час подання даного позову не вчиняла.

Не погодившись з цим, позивачка звернулась до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232- XII від 25.03.1992 визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з частинами першою, другою статті 1 цього Закону, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2232-ХІІ, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною шостою цієї статті передбачені наступні види військової служби:

строкова військова служба;

військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період;

військова служба за контрактом осіб рядового складу;

військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу;

військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки;

військова служба за контрактом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб офіцерського складу;

військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-ХІІ і залежать від виду військової служби.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» №49/2024 від 05.02.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 14 лютого 2024 року строком на 90 діб.

В свою чергу, Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» №69/2022 від 24.02.2022 постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Позивач була прийнята на військову службу за контрактом до військової частини НОМЕР_2 де проходить військову службу на теперішній час.

16.05.2024 Позивач подала рапорт на ім`я командира військової частини НОМЕР_2 про звільнення зі служби за контрактом в Збройних Силах України за пп. «г» п. З ч. 5 ст. 26 Закону №2232-ХІІ за сімейними обставинами у зв`язку з самостійним вихованням дитини (дітей) віком до 18 років.

Разом з тим, з тексту позовних вимог (А.С. 19), убачається, що не прийняття рішенні відповідачами, з цих підстав звільнення, позивачкою не оскаржується.

Натомість позивача оскаржує бездіяльність відповідачі з приводу не прийняття рішення за результатами розгляду її рапорту про звільнення з військової служби на підставі пп."г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Згідно з ч.7 ст.26 Закону № 2232-ХІІ звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (далі - Положення №1153/2008).

Відповідно до п.6, 7 Положення №1153/2008 початок і закінчення проходження військової служби, строки військової служби, а також граничний вік перебування на ній визначено Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Військова служба закінчується в разі звільнення військовослужбовця з військової служби в запас або у відставку, загибелі (смерті), визнання судом безвісно відсутнім або оголошення померлим.

Згідно з п.12 Положення №1153/2008 встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Продовження дії контрактів із військовослужбовцями, які звільняються, у випадках, визначених законодавством, затвердження військовослужбовців на посади за мобілізаційним планом, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, призупинення військової служби або звільнення з військової служби осіб, які проходять строкову військову службу, оформлюється письмовими наказами по стройовій частині. Також наказами по стройовій частині в особливий період оформлюється продовження військової служби та дії контракту понад встановлені строки до термінів, визначених частиною дев`ятою статті 23 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністерством оборони України.

Відповідно до пп.2 п.225 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, Указом Президента України №1153/2008 від 10.12.2008 року (далі - Положення №1153/2008, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) звільнення військовослужбовців із військової служби здійснюється під час дії особливого періоду (з моменту оголошення мобілізації - протягом строку її проведення, який визначається рішенням Президента України, та з моменту введення воєнного стану - до оголошення демобілізації) - на підставах, передбачених частиною третьою, пунктом 3 частини п`ятої, пунктом З частини п`ятої та пунктом 3 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу»:

- у військових званнях до майстер-сержанта (майстер-старшини) включно за всіма підставами - командирами бригад (полків, кораблів 1 рангу) і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;

- у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно за всіма підставами - командирами корпусів та командувачами військ оперативних командувань і посадовими особами, які відповідно до Дисциплінарного статуту Збройних Сил України прирівняні до них;

- у військових званнях до полковника (капітана 1 рангу) включно за всіма підставами - командувачами видів Збройних Сил України, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, командиром військової частини НОМЕР 2 , начальником Генерального штабу Збройних Сил України, керівником служби персоналу Міністерства оборони України, начальником Національного університету оборони України імені Івана Черняховського;

- у військових званнях до бригадного генерала (комодора) та прирівняних до них згідно із пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 4 червня 2020 року № 680-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо військових звань військовослужбовців» військових звань включно за всіма підставами - Головнокомандувачем Збройних Сил України;

- у військових званнях до генерал-лейтенанта (віце-адмірала) та прирівняних до них згідно із пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 4 червня 2020 року № 680-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо військових звань військовослужбовців» військових звань включно за всіма підставами - Міністром оборони України;

- у військових званнях генерала (адмірала) та прирівняному до них згідно із пунктом 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 4 червня 2020 року № 680-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо військових звань військовослужбовців» військовому званні - Президентом України.

Згідно з п. 233 Положення №1153/2008 військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення. У рапортах зазначаються:

- підстави звільнення з військової служби;

- думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово- обліковою спеціальністю;

- районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

При звільненні військовослужбовця з військової служби за рішенням командування військової частини відповідно до підпункту 1 пункту 35 цього Положення рапорт на звільнення військовослужбовцем не подається. У такому разі командуванням військової частини складається аркуш бесіди з військовослужбовцем за формою, визначеною Міністерством оборони України.

Відповідно до ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби на підставах:

П.3) під час проведення мобілізації та дії воєнного стану: (Абзац перший пункту 3 частини п`ятої статті 26 в редакції Закону № 2995-ІХ від 21.03.2023) г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років.

Відповідно до пункту 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153, військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають за командою рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У відповідності до Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (додаток 19) при звільненні через сімейні обставини або з інших поважних причин, перелік яких затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 та визначено підпунктом «г» пунктів 1, 2 частини четвертої, підпунктом «ґ» пункту 3 частини п`ятої, підпунктом «г» пункту 2 частини шостої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», подаються: копія аркуша бесіди;

копія рапорту військовослужбовця;

документи, що підтверджують наявність сімейних обставин або інших поважних причин;

копія розрахунку вислуги років військової служби (при набутті права на пенсійне забезпечення за вислугою років).

Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України 10.04.2009 року № 170 (далі - Інструкція № 170) визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Відповідно до п. 1.5 Інструкції № 170 для встановлення, зміни, призупинення, або припинення правових відносин з громадянами України, які реалізуються наказами посадових осіб по особовому складу, у Генеральному штабі Збройних Сил України, Командуванні об`єднаних сил Збройних Сил України, видах Збройних Сил України, окремих родах сил Збройних Сил України, окремих родах військ Збройних Сил України, органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах, військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах, організаціях, (далі - військові частини), оформляються: подання (додаток 1), рішення колегіальних органів, утворених і діючих відповідно до законодавчих актів і актів Міністерства оборони України, Резерв кандидатів для просування по службі (додаток 2), План переміщення військовослужбовців на посади номенклатури посад (далі - План переміщення на посади) (додаток 16) на військовослужбовців крім тих, які проходять строкову військову службу, зокрема щодо звільнення з військової служби.

Згідно із абз. 2 п. 14.10 розд. XIV Інструкції № 170 звільнення з військової служби через сімейні обставини або інші поважні причини здійснюється за наявності оригіналів документів, що підтверджують таку підставу звільнення.

З поданих суду доказів убачається, що позивачка ні 16.05.2024 ні у інший час не подавала рапорту про звільнення з військової служби з підстав пп."г" п.2 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Від так у відповідачів не виникало обов`язку приймати рішення по такому рапорту.

За таких підстав така бездіяльність не може бути визнана протиправною.

Оскільки не правомірність не прийняття рішення відповідачами щодо рапорту позивачки про її звільнення з підстав пп."г" п.3 ч.4 ст.26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", не було предметом судового розгляду то і підстави для їх зобов`язання повторно розглянути цей рапорт, у суду відсутні.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 необхідно відмовити.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 12 вересня 2024 року.

Суддя Сергій КЛОПОТ