Справа № 643/4301/24
Суддя: КАРАЩУК Т. О.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 643/4301/24
Номер провадження 2-а/629/19/24
10.09.2024 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Каращука Т.О., за участю секретаря судового засідання Лукаренко А.Р., розглянувши в м.Лозова в приміщенні суду адміністративну справу №643/4301/24 за позовом ОСОБА_1 до поліцейського Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -
Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до поліцейського Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Москальця Максима Анатолійовича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про скасування постанови серії ББА №555615 від 23.02.2024 року про накладення адміністративного стягнення на нього у вигляді штрафу в сумі 20 400, 00 грн за порушення ч.4 ст.126 КУпАП.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідно до оскаржуваної постанови його притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення ч. 4 ст. 126 КУпАП. З даною постановою позивач не згоден та вважає, що вона підлягає скасуванню. ОСОБА_1 вказав, що згідно з оскаржуваною постановою він 23.02.2024 року в 15-42 год. в м. Ніжині по вул. С.Прощенка керував автомобілем будучи позбавленим права керування. Позивач вказав, що в його діях відсутній склад даного адміністративного правопорушення, оскільки він не керував автомобілем, так як зазначено в постанові, та йому взагалі невідомо, хто був за кермом, оскільки в той день він не працював. ОСОБА_1 зазначив, що 23.02.2024 року він був вихідний, перебував вдома та вживав алкогольні напої, в цей же день близько 20:00 год. до нього приїхали поліцейські та сказали, що у них є докази його керування автомобілем, у звязку з чим вони складатимуть відносно нього адміністративні матеріали, а саме за вчинення ним ДТП та залишення місця пригоди. Позивач додав, що заперечив свою вину, однак поліцейські не звернули на це уваги, автомобіль вилучили на штраф майданчик. ОСОБА_1 вказав, що не підписував нічого, бо був не згоден з усіма матеріалами, оскаржувана постанова була складена за його відсутності, він її не отримував та про її наявність дізнався лише 18.04.2024 року. Зважаючи на вище вказане, позивач просив скасувати постанову серії ББА №555615 від 23.02.2024 року.
Ухвалою суду від 23.07.2024 року провадження у справі було відкрито.
20.08.2024 року від представника Головного управління Національної поліції в Чернігівській області надійшов відзив, в якому вона вказала, що 23.02.2024 року о 15 год. 42 хв. в м. Ніжині по вул.С.Прощенка, 54Б водій ОСОБА_1 керував автомобілем Nissan Qashqai та під час обізду автомобіля ГАЗ, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, та залишив місце ДТП. Після скоєння ДТП вживав алкогольні напої до проведення медичного огляду з метою встановлення стану сп?яніння. Від продуву приладу Драгер на місці та в медичному закладі відмовився. При цьому керуючи автомобілем Nissan Qashqai, позивач не мав права керування транспортним засобом, так як був позбавлений права керування транспортними засобами на строк один рік рішенням оформленим у вигляді постанови Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі №632/1475/23 від 11.12.2023 року. На підставі викладеного, беручи до уваги інформацію з бази «Цунамі» та постанову Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі №632/1475/23, відносно ОСОБА_1 було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне
правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі БАБ №555615 від 23.02.2023 року за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП. Так, представник відповідача вказала, що твердження позивача про те, що він не керував транспортним засобом спростовується рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.05.2024 року по справі №740/1332/24, яке набрало законної сили. Позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік підтверджується постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області по справі №632/1475/23 та довідкою Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Київській та Чернігівській областях (філія ГСЦ МВС) №31/33 від 02.08.2024. Враховуючи вище викладене, представник відповідача просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.
22.08.2024 року поліцейським Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Москальцем Максимом Анатолійовичем було також подано відзив, в якому він вказав, що 23.02.2024 року о 15 год. 52 хв. перебуваючи на добовому чергуванні в ГРП №1 на логістичний пристрій надійшов виклик про те, що в м. Ніжин по вул. С. Прощенка, 54-Б директор компанії «Омнібус» повідомив, що трапилось ДТП. В автобус марки «Рута», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 (перевізник компанії) врізався автомобіль марки Рено, д.н.з. НОМЕР_2 кольору, та поїхав з місця ДТП в сторону центру міста. Поліцейський зазначив, що прибувши за вказаною адресою м. Ніжин вул. Станіслава Прощенка, 54-Б, було встановлено, що трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю, транспортного засобу ГАЗ Рута 25 ПЕ, н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 та невідомим автомобілем, який поїхав з місця ДТП. Згодом було встановлено другий автомобіль, а саме Nissan Qashqai, н.з. НОМЕР_4 , та встановлено особу водія, яким виявився ОСОБА_1 . Таким чином, було складено відносно ОСОБА_1 протоколи за ст.124, ст.122-4, ч.4 ст.130 КУпАП. Поліцейський вказав, що оскаржувана постанова є правомірною, оскільки відповідно до постанови ОСОБА_1 було позбавлено права керування,також додав, що всі вимоги при складанні постанови ним було дотримано. Зважаючи на вище вказане, просив відмовити в задоволенні позову.
В судове засіданні ОСОБА_4 не зявився, про час, місце та дату був повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив.
Представник Головного управління Національної поліції в Чернігівській області у судове засідання не зявилася, у відзив зазначила про розгляд справи за її відсутності.
Поліцейський ОСОБА_5 у судове засідання не зявився, про час, місце та дату був повідомлений належним чином, про причини не явки не повідомив.
Фіксування судового засідання не здійснювалось.
Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.
Згідно з копією постанови серії ББА №555615 від 23.02.2024 року(а.с.5), 23.02.2024 року о 15 год. 42 хв. в м. Ніжині по вул.С.Прощенка, 54Б водій ОСОБА_1 здійснив рух на транспортному засобі Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_4 , при цьому 11.12.2023 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області був позбавлений права керування транспортними засобами строком на 1 рік, чим порушив вимоги п.2.1а ПДР України та ЗУ Про дорожній рух. Вказаною постановою притягнуто ОСОБА_1 до відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП.
Так, як вбачається з викладеного у відзивах та з долучених до них матеріалів, 11.12.2023 року постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000, 00 грн та позбавлено права керування транспортними засобами на 1 рік.
З вище вказаного встановлено, що на момент складення постанови серії ББА №555615 від
23.02.2024 року ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортними засобами.
Крім того, представником відповідача було долучено копію постанови Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.05.2024 року про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності за ст.122-4, ст.124, ст.130 ч.4 КУпАП, якими визначено покарання у вигляді 34 000, 00 грн штрафу з позбавленням права керування на 3 роки.
З копії постанови Чернігівського апеляційного суду від 24.06.2024 року вбачається, що апеляційна скарга на вище вказану постанову була залишена без задоволення.
Так, постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 17.05.2024 року встановлено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом Nissan Qashqai, д.н.з. НОМЕР_4 , 23.02.2024 року о 15:42 год., а постановою Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 11.12.2023 року підтверджено факт того, що станом на 23.02.2024 року позивач був позбавлений права керування.
Загальноприйнято вважати, що преюдиційність (лат. praejudicialis або praejudicium те, що стосується попереднього судового рішення) це можливість прийняття судом як беззаперечними обставин (юридичних фактів), що були встановленні іншим судом в іншій справі.
Відповідно до частини другої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Враховуючи вище викладене, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, беручи до уваги викладене в заявах по суті, суд вважає, що твердження позивача не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи та були спростовані доказами, долученими відповідачами.
Частиною другою ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.
Відповідно до ч. 1. ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.
Згідно з ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В
адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення" (справа «Серявін та інші проти України» рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2010 року).
З урахуванням вище викладеного, зважаючи на всі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Згідно ст.139 КАС України, з урахуванням відмови у задоволенні позову, сплата судового збору покладається на позивача.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 19, 25, 72, 77, 90, 168, 246, 258, 293, 305, 307, 308 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні позову ОСОБА_1 до поліцейського Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Москальця Максима Анатолійовича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Інформація про сторони:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

-поліцейський Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Москалець Максим Анатолійович, адреса: вул. Прощенка, 22, м.Ніжин, Чернігівська область, 16600;

-Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, адреса: проспект Перемоги, буд.74, м. Чернігів, 14000.

Суддя Т.О.Каращук