Справа № 280/3680/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

29 серпня 2024 року о 16 год. 15 хв. Справа № 280/3680/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Чернової Ж.М.,

за участю секретаря судового засідання Юхименка Г.В.,

представника позивача Сідельникової О.Л.,

представника відповідача Прокоф`єва С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ» до Запорізької митниці про визнання протиправними та скасування рішень

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Еліз» звернулось до Запорізького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Запорізької митниці, в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів Запорізької митниці () № UA112080/2024/000003/1 від 14.02.2024;

визнати протиправним та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA112080/2024/000028 від 14.02.2024, прийняту відповідачем (Запорізькою митницею );

зобов`язати відповідача (Запорізьку митницю ) повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ» суму надмірно сплаченого податку на додану вартість 154842,36 грн (сто п`ятдесят чотири тисячі вісімсот сорок дві гривні 36 копійок) за митною декларацією (ІМ 40 ДЕ № 24UA13U5 від 14.02.2024) на: П/р НОМЕР_1 , Банк АТ «УкрСиббанк», МФО 351005, код за , ІПН 81.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що для ввезення партії імпортованого товару прокат із кремнієвої електротехнічної сталі текстурований з орієнтовним зерном (CRGO), завширшки менш 600мм; завтовшки 0,23мм, позивачем було надано необхідні документи для підтвердження митної вартості товару відповідно до обраного методу її визначення за ціною договору. Незважаючи на це, відповідачем прийнято рішення про відмову в митному оформлені випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Позивач вважає, що митним органом були витребувані додаткові документи за відсутності обґрунтованих підстав, визначених ст.53 МК України, а всі зауваження відповідача щодо умов оплати та поставки товару є необґрунтованими, надуманими та не відповідають дійсності. Так, контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обгрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари. Відповідно до ч.5 ст.53 забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Проте, відповідачем було здійснено коригування митної вартості товарів та відмова в митному оформлені товарів за митною вартістю, визначеною за основним методом (за ціною контракту), що на думку позивача є безпідставним та підлягає скасуванню. Позивач також вважає за необхідне підкреслити, що ціна на сталь електротехнічну, як і на будь-який інший товар, формується під впливом ряду факторів. Ключовими з них є: домовленості сторін, ціна може значно варіюватися залежно від умов, на яких укладається договір. До них належать обсяги замовлення, терміни постачання, умови оплати та інші фактори. Також характеристики сталі, такі як марка сталі, товщина, розміри, наявність додаткової обробки. На ціну можуть також впливати інші фактори, такі як ринкова кон`юнктура, курс валют, політична та економічна ситуація в країні тощо. Таким чином, неможливо встановити чітку та фіксовану ціну в даному випадку на сталь електротехнічну. Її формування відбувається динамічно та залежить від конкретних умов кожної угоди. Крім того, позивач зазначає, що відповідачем не виконано обов`язку щодо наведення у рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом. Отже, в оскаржуваному рішенні відповідачем не вказано, які саме підстави дають обґрунтовану можливість вважати, що позивачем заявлено неповні чи недостовірні відомості саме щодо митної вартості заявленого позивачем до декларування товару, зокрема, не вказано які саме складові митної вартості є непідтвердженими. А також, не вбачається, в чому саме полягала неможливість визначення митної вартості на підставі поданих позивачем документів. Таким чином, позивач вважає, що прийняті відповідачем оскаржувані рішення є незаконними та підлягають скасуванню.

Відповідач позовні вимоги не визнав, просить в задоволені позову відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.54 МКУ митний орган, під час здійснення контролю правильного визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленого декларантом митної вартості, наявності в поданих документів усіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відповідач наполягає на тому, що надані позивачем документи до митного контролю не містять усіх відомостей, що підтверджують числове значення складових митної вартості товарів. У митного органу була наявна інформація щодо вищої митної вартості подібного/аналогічного товару, що призвело до виникнення сумнівів у правильності визначення вартості. Також, підставою для винесення рішення та коригування митної вартості є не подання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у чч.2-3 ст.53 МКУ. Крім того, у рішеннях зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Ухвалою суду від 29.04.2024 позовну заяву залишено без руху. У встановлений судом строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви. Ухвалою суду від 13.05.2024 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі. За клопотанням відповідача, 30.05.2024 судом було прийнято ухвалу про перехід до загального провадження та призначено підготовче засідання на 22.07.2024. Ухвалою суду від 22.07.2024 у задоволенні заяви представника відповідача про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті - відмовлено. Відкладено підготовче засідання в адміністративній справі № 280/3680/24 на 08.08.2024. В наступному судовому засіданні 08.08.2024 було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 29.08.2024. В судовому засіданні 29.08.2024 було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом установлено наступне.

Між компанію RECON METALS GMBH, Dresden, Germany, Німеччина (продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ» Запоріжжя, Україна (покупець) укладено зовнішньоекономічний договір №23-01-04-SLIT-KON від 05.01.2023 зі специфікаціями, на постачання продукції. Конкретні умови кожної окремої поставки продукції визначено сторонами договору у відповідних специфікаціях, які є невід`ємними частинами договору. 12.05.2023 сторони підписали до договору додаток №1 від 12.05.2023 щодо зміни банківських реквізитів постачальника. 03.01.2024 сторони уклали додаток №7 від 03.01.2024 до договору щодо зміни умов базису постачальник надав пропозицію на товар за цінами, які будуть діяти у першому кварталі 2024 року. Постачальник запропонував розглянути пропозицію щодо постачання електротехнічної сталі із зазначенням асортименту, цін та умов поставки на перший квартал 2024 року. 12.01.2024 сторони уклали специфікацію №9, де п.2 встановлено, що продукція за даною специфікацією постачається покупцю на умовах FCA Langenhagen Germany (згідно Інкотермс 2020). У зазначеній специфікації сторони погодили номенклатуру, кількість, умови оплати та постачання електротехнічної сталі типу С23В. 17.01.2024 на електронну адресу позивача від постачальника надійшов ORDER CONFIRMATION №24-01-12-KON-SLIT-ELIZ data 17/01/2024 - це підтвердження замовлення №24- 01-12-KON-SLIT-ELIZ від 17.01.2024 на суму 40 922,00 євро (вага 22,120 кг), яке ТОВ «ЕЛІЗ» сплатило в повному обсязі 25.01.2024, що підтверджується платіжною інструкцією в іноземній валюті №42 від 25.01.2024 на суму 40 922,00 євро. Позивач вважає, що зазначене підтверджує узгодженість сторонами всіх істотних умов постачання.

В подальшому, до митного контролю та митного оформлення позивачем було надіслано засобами електронного зв`язку згідно з ст. 257 Митного кодексу України митні декларації в режимі ІМ 40 12.02.2024 за №24UA33U7 на товар: «Прокат із кремнієвої електротехнічної сталі текстурований з оріентованим зерном (CRGO), завширшки менш 600мм: завтовшки 0,23мм: артикль марка C 23B-992кг, завширшки- 195мм; артикль марка C 23B-1000кг, завширшки-195мм; артикль марка C 23B-1524кг, завширшки-130мм; артикль марка C 23B-1200кг, завширшки-120мм; артикль марка C23B-804кг, завширшки-130мм; артикль марка C23B-906кг, завширшки-130мм; артикль марка C23B-496кг, завширшки-120мм; артикль марка C23B-496кг, завширшки-130мм; артикль марка C23B-712кг, завширшки-140мм; артикль марка C23B-272кг, завширшки-120мм; артикль марка C23B-468кг, завширшки-150мм; артикль марка C23B-856кг, завширшки-120мм; артикль марка C23B-420кг, завширшки-130мм; артикль марка C23B-304кг, завширшки-120мм; артикль марка C23B-1040кг, завширшки-140мм; артикль марка C23B-960кг, завширшки-130мм; артикль марка C23B-572кг, завширшки-120мм; артикль марка C23B-1322кг, завширшки-150мм; артикль марка C23B-1052кг, завширшки-140мм; артикль марка C23B-1114кг, завширшки-120мм; артикль марка C23B-864кг, завширшки-120мм; артикль марка C23B-576кг, завширшки-150мм; артикль марка C23B-238кг, завширшки-120мм; артикль марка C23B-798кг, завширшки-65мм; артикль марка C23B-1324кг, завширшки-150мм; артикль марка C23B-358кг, завширшки-120мм; артикль марка С23В-1452кг, завширшки-80мм; Хім. склад: вуглецю С менш-0,01%, марганець Mn-менш 0,10%, кремнію Si-3,15%, фосфор P- менш 0,03%; сірка S- менш 0,02%; електротехн. втрати 0,71-0,97 W/kg при Р 1,7/50Hz , індукція 1,85-1,92Т. Поставляється в рулонах. Застосовується для власного виготовлення трансформаторів та електричних машин. Виробник: "THYSSENKRUPP ELECTRICAL STEEL GmbH" Країна виробництва DE. Торговий знак-THYSSENKRUPP».

Позивач зазначає, що одночасно з поданням МД в підтвердження заявленої митної вартості, декларантом позивача були подані наступні документи: 0003 сертифікат якості б/н від 07.02.2024 (Inspection certificate від 07/02/2024); 0271 пакувальний лист LS-104246 07.02.24 (DELIVERY NOT LS-104246 від 07/02/24); 0380 інвойс AR від 07.02.2024 (INVOSE/RECHNUNG №AR від 07/02/24); 0730 товаро-транспортна накладна БН від 07.02.24 (CMR від 07.02.24); 0954 сертифікат про походження товару А799332 від 30.01.2024 (EUR. 1 №А 799332 від 30/01/24); 3001 платіжна інструкція в іноземній валюті № 42 від 25.01.2024; рахунок від перевізника № 3065 від 07.02.24; 3007 довідка про транспортні витрати вих.№ 775 від 07.02.24; 4100 договір ЗЕД 23-01-04-SLIT-KON-ELIZ від 05.01.23; 4103 специфікація № 9 від 12.01.24; 4103 додаткова угода №5 від 30.12.23; 4301 договір транспортного експедирування №24/55 від 17.01.24; 4301 договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях №393-Е від 03.01.2020; 4301 договір на перевезення вантажів автомобільним транспортом у внутрішньому та/або міжнародному сполученнях 107-ІІ 05/02/24; 9000 Заявка на перевезення № 3 від 06.02.24 до договору № 24/55 від 17.01.2024; 9000 каталог виробника від 01.02.2023; 9000 комерційна пропозиція №12 від 05.01.2024; 9610 ескпортна декларація країни відправлення MRN 24DE14В8 від 30.01.24.

При проведенні перевірки документів, які надані у підтвердження заявленої митної вартості товарів, відповідачем виявлено наступне.

1. У наданій до митного оформлення платіжної інструкції в іноземній валюті від 25.01.2024 № 42 в графі 57 «Надавач платіжних послуг...» зазначено номер банківського рахунку НОМЕР_2 та свіфт DEUTDEDB505 банку продавця - DEUTSCHE BANK AG, тоді як в зовнішньоекономічному договорі від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON та інвойсі від 07.02.2024 №AR вказано реквізити банку продавця - Commerzbank AG COBADEFF850 DE63 8504 0000 0801 2668 00 DE254315569;

2. В платіжній інструкції в іноземній валюті від 25.01.2024 № 42 в графі 70 «Призначення платежу» зазначено: «SP 9 DD 12.01.2024 Contr. 23-01-04-SLIT-KON DD 05.01.2023 ORDER 24-01-12-KON-SLIT-ELIZ», тоді як в інвойсі від 07.02.2024 №AR вказано - ордер 23-01-04-SLIT-KON. Відповідно до умов п.4.3 зовнішньоекономічного контракту від 05.01.2023 № 23-01-04-SLIT-KON підставою оплати товару є проформа, інвойс, виставлені Покупцем. Також відповідно до специфікації від 12.01.2024 № 9 встановлено «100% передплата після виставлення проформи інвойсу»;

3. У декларації країни відправлення від 30.01.2024 № MRN 24DE14B8 міститься посилання на рахунок-проформу - 23-01-04-SLIT-KON-10, документ до митного оформлення не надано. При цьому, в МД країні відправлення відсутні вартісні показники.

Відповідачем проведено порівняння рівня заявленої митної вартості товару та виявлено, що заявлений рівень митної вартості товару нижчий, ніж вартості та їх рівні по митним оформленням проведеним митницями України в митному режимі «імпорт» в максимально наближені терміни. У зв`язку з цим, згідно вимог п.3 ст.53 МКУ протягом 10 календарних днів декларанта зобов`язано надати (за наявності) додаткові документи, що підтверджують заявлену митну вартість та обраний метод її визначення, а саме: - договори (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - прейскуранти, (прайс-листи) виробника товару; - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація про вартість товару або сировини. Також повідомлено, що згідно ч.6 ст.53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Декларантом 13.02.2024 додатково надано наступні документи: 1. Додаток до контракту (4103 Додаток 1 12.05.2023); 2. Прайс - лист (3014); 3. Лист 141 від 12.02.2024 (9000); 4. Проформа інвойс від 17.01.2024 №24-01-12-KON-SLIT-ELIZ; 5. Ордер №24-01-12-KON-SLIT-ELIZ від 17.01.2024; 6. Інформація біржи LME steel від 13.02.2024; 7. Лист 43 від 13.02.2024; 8. Протокол рішення №01/01/09/03/13-01/1-939/24-ЮФ від 19.12.2023; 9. Протокол №814_ВО від жовтня 2023; 10. Протокол рішення №021467/04/24 від 05.01.2024; 11. Копія МД країни відправлення № MRN 24DE64B3 від 30.01.2024.

Відповідачем до додатково наданих документів встановлено наступні зауваження: 1.прайс-лист виданий продавцем, а не виробником товару; 2. у додатково наданій МД країни відправлення від 30.01.2024 №MRN 24DE64B3 зазначені код та найменування товару, вага брутто 22025, нетто 21733, які не стосуються даної партії товару; 3. додатково наданий документ - інформація біржи LME на сталь HRC від 13.02.2024 неможливо співставити з задекларованим товаром «Прокат із кремнієвої електротехнічної сталі текстурований з орієнтованим зерном (CRGO) марка C 23B»; 4. номер додатково наданої проформи-інвойс від 17.01.2024 № 24-01-12-KON-SLIT- ELIZ відрізняється від зазначеного у копії декларацій країни відправлення - від 30.01.2024 № MRN 24DE14B8 так і МД. В них вказані проформи-інвойс з номерами 23-01-04-SLIT-KON-9 та 23-01-04-SLIT-KON-10, які до митного оформлення не надавались; 5. номер замовлення від 17.01.2024 №24-01-12-KON-SLIT-ELIZ відрізняється від номера замовлення 23-01-04-SLIT-KON, який вказаний у інвойсі та пакувальному листі; 6. наданий додатково лист від 12.02.2024 №141 інформує про кінцеве використання товару трансформаторна сталь для виробництва силових та вимірювальних трансформаторів, також додаються копії протокольних рішень від 12.02.2024 №01/01/09/03/13-01/1-939/24-ЮФ, від жовтня 2023 №814_ВО, від 05.01.2024 №021467/04/24.

Проте відповідачем зазначається, що дані документи не дають можливості співставити їх з міжнародною поставкою задекларованого товару та чи використовується дана сталь в кінцевих виробах визначити неможливо.

Крім того, відповідачем додатково виявлені розбіжності в первинно наданих документах:

- відповідно до п.2.1 та 3.1 Контракту від 05.10.2023 № 23-01-04-SLIT-KON умовами поставки є EXW Langenhagen Germany і є незмінними для всіх партій товару. Але до митного оформлення надані документи (специфікація, рахунок, комерційна пропозиція) в яких умовами поставки зазначено FCA Langenhagen Germany, що порушує умови зазначеного контракту.

- у пакувальному листі від 07.02.2024 №LS-104246 вказані номера транспортних засобів BA4439XP/BA7381EX, проте у рахунку про надання транспортних послуг та перевізному документі номери транспортних засобів вказані НОМЕР_3 /ВА4439ХF.

Від декларанта 14.02.2024 о 11:28 отримано відмову від надання документів, зокрема: «Згідно п.3 ст.53 МКУ інші додаткові документи протягом десяти днів надаватись не будуть».

Суд звертає увагу, що додатком №7 від 03.01.2024 до договору №23-01-04-SLIT-KON від 05.01.2023 було внесено зміни до п.2.1 договору щодо умов поставки, де встановлювалось, що постачання товару здійснюється на умовах EXW/FCA, проте сторонами жодним додатком не було внесено змін до п.3.1, яким встановлена ціна товару, яка визначається відповідно до умов EXW. Слід зауважити, що відповідно до умов EXW одержувач забирає товар та організує усі транспортні, експортні та імпортні заходи власними силами, а відповідно до умов поставки FCA, відправник зобов`язується доставити товари до вказаного аеропорту, відвантажувального термінала, складу або іншого, вказаного покупцем місця перевізника. Тобто, ціна товару за умовами FCA повинна бути більшою, враховуючи додаткові транспортні витрати на доставку товару. Проте, як вбачається з наданих документів, зміни до пункту саме ціни товару (п.3.1) сторонами договору не внесено. Крім того, як зазначає відповідач, умови поставки в розгорнутій версії MRN 24DE14B8 зазначено: EXW Langenhagen, що відрізняються від умов поставки FCA Langenhagen в товаросупровідних документах імпортованого товару (зокрема в МД №24UA33U7 від 12.02.2024).

Щодо зазначення номеру транспортних засобів. В повідомленні декларанту митницею зазначалось що у пакувальному листі від 07.02.2024 №LS-104246 вказані номера транспортних засобів BA4439XP/BA7381EX, проте у рахунку про надання транспортних послуг та перевізному документі номери транспортних засобів вказані НОМЕР_3 /ВА4439ХF. В позовній заяві позивач, пояснюючи вказане митницею, зазначає, що в пакувальному листі вказано номер причепу, в який завантажився вантаж, а потім номер тягача та що номери є дійсними і заявлені вірно, а порушена лише послідовність їх розташування. Однак, відповідач звертає увагу, що якщо порівняти номери транспортних засобів в CMR від 07.02.2024 №б/н де вказано BA4439XF/BA7381EX та в пакувальному листі від 07.02.2024 №LS-104246 де вказано BA4439XP/BA7381EX можно побачити, що послідовність не порушена, а номер причепу відрізняється на одну літеру (P замість F).

Таким чином, суд вважає, що наявні не всі відомості, які в повному обсязі могли б підтвердити документально митну вартість товару (ч.2 ст.58 Митного кодексу України).

Щодо посилань позивача відносно того, що надану до митного оформлення інформація біржі LME на сталь HRC неможливо співставити з задекларованим товаром, а саме: з причини впливу багатьох факторів на формування остаточної ціни товару. Слід зауважити, що наявність зміни ціни в меншу сторону на чорні метали загалом, то для такої оцінки можна було надати графік зміни ціни за весь 2023 рік, для порівняння цін по всім специфікаціям (№2, №4, №5) за якими поставлявся товар прокат марки сталі C 23B. Як приклад, відповідач порівнює: ціни згідно Дайджесту цін на світових ринках за період 01.05.2023 - 15.05.2023 (період що відповідає специфікації від 12.05.2023 №2) (Дайджест, випуск №225 стор.4) рівень ціни Г/к рулону 610-690 USD/т, за період 01.01.2024 - 15.01.2024 (період що відповідає специфікації від 12.01.2024 №9) (Дайджест, випуск №241 стор.2) рівень ціни Г/к рулону 660-720 USD/т. Тобто, вбачається зростання ціни в середньому на 6%. (Дайджест цін на світових ринках №225 та №241 додано до відзиву); графік з джерела, звідки була надана інформація декларантом (LME Steel HRC NW Europe (Argus) Closing prices graph), за період за 10 днів до дати специфікації №2 рівень цін складає 860-915 USD/т, до дати специфікації №9 рівень цін - 764-775 USD/т. Тобто, бачимо зменшення ціни в середньому на 13%. (графіки LME додано до відзиву). Отже, по-перше неможливо використовувати графіки цін для інших марок сталі, бо вони можуть мати різні коливання і не демонструвати єдиної тенденції зміни цін, а по друге навіть по двом різним джерелам не прослідковується падіння ринку г/к сталі на більш ніж на 30%. Тому, враховуючи відсутність інформації біржових організацій для електротехнічної сталі декларанту необхідно було надати (згідно письмової вимоги митного органу) висновки про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (ТПП, ДЗІ тощо).

Також, у відповідача була наявна інформація щодо вищих рівнів митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено (відповідно до коду товару).

Митна вартість може бути визнана за умови надання наступних додаткових документів: - договори (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язані з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); - прейскуранти, (прайс-листи) виробника товару; - виписку з бухгалтерської документації; - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація про вартість товару або сировини.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 МКУ.

Посадовою особою митниці проведено процедуру консультації відповідно до ч.4 ст.57 МКУ.

Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів не застосовуються у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст. 59, 60 МКУ. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не можуть бути прийняті у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог ст. 62, 63 МКУ.

Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

Враховуючи вимоги ч.2 ст.64 МКУ використана наявна в митниці інформація щодо раніше визнаних митних вартостей товару з розрахунку - 2,7 євро/кг (джерело МД від 25.06.2023 №23UA41U9) з додаванням транспортних витрат понесених продавцем згідно з довідкою про вартість перевезення від 07.02.2024 №775, у співставних обсягах та комерційних рівнях, час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

В позовній заяві позивач зазначає, що інформація від відповідача стосовно застосування послідовності методів визначення митної вартості відсутня. Вказане позивачем є таким, що не відповідає матеріалам справи, оскільки в гр.33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості послідовно наводяться обґрунтування неможливості застосування методів 1-5, з посиланнями на відповідні статті МКУ, а саме: Методи визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів не застосовуються у зв`язку з відсутністю інформації щодо вартості подібних (аналогічних) товарів відповідно до вимог ст. 59, 60 МКУ. Методи визначення митної вартості на основі віднімання (додавання) вартості не можуть бути прийняті у зв`язку з відсутністю у декларанта та митниці інформації щодо складових митної вартості згідно вимог ст. 62, 63 МКУ. Митна вартість товару, що імпортується, визначається із застосуванням резервного методу згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ), (вказане підтверджується витягом гр.33 рішення).

Так, за результатами здійсненого контролю правильності визначення митної вартості товарів митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA112080/2024/000003/1 від 14.02.2024.

Оформлення вищезазначеного товару декларантом було здійснено та випущеного у вільний обіг за МД №24UA13U5 від 14.02.2024 (відстрочення платежів до 18.03.2024), з урахуванням Рішень про коригування митної вартості товарів №UA112080/2024/000003/1 від 14.02.2024. Випуск товарів у вільний обіг було здійснено шляхом надання гарантій відповідно розділу Х МКУ.

Відповідно до ч. 7 ст. 55 МКУ у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються (ч. 8 ст. 55 МКУ).

Частиною 9 ст. 55 МКУ передбачено, що у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом. Під час дії гарантійних зобов`язань, додаткові документи не надавались.

Пункти 23, 24 ст. 4 МКУ визначають, що митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються митними органами в межах своїх повноважень з метою забезпечення додержання норм МКУ, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

З метою визначення порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, що подається на паперовому носії або як електронни документ розроблено Порядок виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №631, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 12 серпня 2012 за №1360/21672 (далі Порядок № 631).

Відповідно до п. 4.5 Розділу IV Порядку №631 при здійсненні митного оформлення МД виконуються такі митні формальності, серед яких є: - Контроль із застосуванням системи управління ризиками, в тому числі оцінка ризику за МД шляхом аналізу ЕК МД та ЕК ДМВ (ЕМД та ЕДМВ) за допомогою АСАУР (пп. 4.5.4), - Перевірка правильності визначення митної вартості товарів (пп. 4.5.10).

Відповідно до положень розділів III, XI МКУ, Порядку No 684, та Керівництва з контролю митної вартості Всесвітньої митної організації розроблені Методичні рекомендації щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, затверджені Наказом Державної митної служби України від 01.07.2021 №476 (далі Наказ №476).

Відповідно до п. 2.1. та п. 2.2 Розділу 2 Наказу №476 робота з аналізу, виявлення та оцінки ризиків здійснюється посадовою особою митного органу, яка здійснює контроль за правильністю визначення митної вартості товарів. Аналіз, виявлення та оцінки ризиків здійснюється, окрім іншого, шляхом: 2.2.1. перевірки повноти інформації, що міститься у документах, ям подаються до митного оформлення; 2.2.2. перевірки товаросупровідних документів щодо наявності достатнього опису товарів, що декларуються, їх кількості, ціни за одиницю товару та загальної вартості; ідентифікації цих даних з товарами, що подаються до митного оформлення; 2.2.7. перевірки документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, вивчення маршруту транспортування товарів та перевірки достовірності декларування витрат на транспортування; 2.2.8. перевірки документів, що містять відомості про вартість страхування (страхувальник, вигодонабувач, розмір страхового покриття, розмір витрат на страхування, наявність додаткового покриття, валюта); 2.2.9. перевірки включення/невключення складових митної вартості, у тому числі, на підставі наявної в митного органу інформації щодо наявності таких складових митної вартості (результати документальних перевірок, відповіді на запити для встановлення автентичності тощо); 2.2.10. перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів; 2.2.11. перевірки наявності ознак підробки документів, які підтверджують митну вартість товарів; 2.2.12. вивчення характеристик товарів, які впливають на рівень їх митної вартості; 2.2.13. порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з наявною в митного органу інформацією про рівень цін на такі товари або вартість прямих витрат на їх виробництво, у тому числі сировини, матеріалів та/або комплектувальних виробів, які входять до складу товарів; 2.2.14. порівняння рівня заявленої мінної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено; 2.2.16. перевірки рівня заявленої митної вартості товарів при наявності знижок/нарахувань з/до ціни оцінюваних товарів та їх обґрунтування і документального підтвердження; 2.2.18. перевірки та аналізу документів, додатково поданих митному органу декларантом або уповноваженою ним особою відповідно до статті 53 Кодексу; 2.2.19. порівняння рівня заявленої митної вартості товару з інформацією, наявною в автоматизованій системі митного оформлення «Інспектор»; 2.2.20. перевірки способу, умов та терміну оплати за товари; тощо.

Згідно зі ст. 544 МКУ одним із основних завдань, покладених на митні органи, є забезпечення справляння митних платежів, контроль правильності обчислення, своєчасності та повноти їх сплати. У відповідності до ст. 50 МКУ для нарахування митних платежів використовуються відомості про митну вартість товарів. Відповідно до статті 49 МКУ митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Частиною першою ст. 51 МКУ передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 51 МКУ митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 МКУ.

Порядок та методи визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України, визначені розділом ІІІ МКУ.

Відповідно до частини 1 статті 52 МКУ заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (п. 2 ч. 2 ст. 52 МКУ). Декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення (ч. 1 ст. 257 МКУ).

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, визначений ч. 2 статті 53 МКУ, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 6 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. Згідно з ч. 3 ст. 53 МКУ у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Суд погоджується з позицією відповідача та вважає, що під час здійснення митного оформлення імпортованого товару для підтвердження митної вартості товарів декларантом не були надані належні та у повному обсязі документи на виконання вимог ст. 53 МК України.

Відповідно до Угоди про застосування статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року за митними органами зберігається право перевіряти інформацію імпортерів щодо визначення митної вартості, з точки зору її повноти і правильності (стаття 17 та додаток III, параграф 6 Угоди).

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 336 МКУ митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом перевірки документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу надаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МКУ контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Згідно вимог п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до п. 1 - п. 3 ч. 5 ст. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

- упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

- у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів.

Відповідно до норм ст. 53 МКУ, п. 2 ч. 5 ст. 54 МКУ визначено перелік документів (достовірні та точні), що підтверджують заявлену митну вартість товарів, в тому числі і додаткові документи, які митниця може витребувати, а декларант зобов`язаний ці документи надати, що і було зроблено під час здійснення митного контролю та митного оформлення.

Верховний Суд України в постанові від 14.05.2019 по справі №804/16334/15 зазначив: Обов`язок доведення митної ціни товару лежить на позивачу. При цьому митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи. Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Необхідність витребування додаткових документів передусім є способом упевнитися у тому, що декларант правильно визначив митну вартість.

Верховний Суд в постанові від 30.07.2019 по справі №804/16582/14 зазначив: «... митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, їх розбіжностями, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації».

Використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально (ч. 21 ст. 58 МКУ). До закінчення митного оформлення, документи в повному обсязі відповідно до норм ст. 53 МКУ, що підтверджують митну вартість товарів, декларантом не надано. Митна вартість може бути визнана за умови надання до митного оформлення належних документів в повному обсязі.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 58 МКУ метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції) не може бути застосований через те, що декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товарів, у відповідності до вимог п.2 ч.6 ст.54 МКУ.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу (ч. 3 ст. 58 МКУ).

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 64 МКУ у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT).

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 64 МКУ митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до Приміток до статті 7 ГАТТ митні вартості, визначені згідно з положеннями статті 7, повинні настільки, наскільки можливо, ґрунтуватися на раніше визначених митних вартостях. Методи оцінювання, які мають використовуватись згідно зі статтею 7, повинні бути методами, викладеними в статтях 1-6, проте обґрунтування гнучкості у застосуванні таких методів відповідатиме цілям та положенням статті 7.

Так, митна вартість товару, що імпортується, визначена із застосуванням другорядного методу визначення митної вартості за резервним методом згідно наявної у митниці інформації, з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами й положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ).

В гр. 33 оскаржуваного Рішення про коригування митної вартості товарів митницею зазначено: обставини прийняття оскаржуваного рішення, чому заявлена митна вартість не може бути визнана, про наявність інформації щодо вищих рівнів митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено з зазначенням вартості на такі товари, про перелік документів за умови надання яких митна вартість може бути визнана; послідовність застосування методів визначення митної вартості після проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом згідно вимог ч. 4 ст. 57 МКУ та інше. Прийняте Рішення про коригування митної вартості товарів оформлено відповідно до вимог ст.55 МКУ.

В зв`язку з зазначеним, прийняті митним органом рішення є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству.

Таким чином, враховуючи вказане, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч.1ст.132 КАС України).

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1ст.143 КАС України).

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог відсутні підстави для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст.9, 77, 132, 143, 243-246, 250, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛІЗ» (69093, м.Запоріжжя, вул.Звенигородська, буд.9, ) до Запорізької митниці (69041, м.Запоріжжя, вул.Сергія Синенка, буд.12, ) про визнання протиправними та скасування рішень - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 12.09.2024.

Суддя Ж.М. Чернова