Справа № 520/21730/24
Суддя: Мороко А.С.
Дата ухвалення: 2024-09-12 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 вересня 2024 р. справа № 520/21730/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Мороко А.С.

при секретарі судового засідання - Домніч О.В.,

за участю: позивача - не прибув, представника відповідача - Лобова Р.М., представника третьої особи - Долі О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13,м. Київ,01001, ), третя особа: Вищий антикорупційний суд (просп. Берестейський, 41, м. Київ, 01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України з виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року у справі за № 520/32954/23 у виконавчому провадженні № АСВП 75157781 від 29 травня 2024 року;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у межах виконавчого провадження № АСВП 75157781 від 29 травня 2024 року на протязі наступного робочого дня після набрання рішенням у цій адміністративній справі законної сили перевірити виконання боржником - Вищим антикорупційним судом рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 січня 2024 року по адміністративній справі № 520/32954/23, та винести постанову про накладення на нього штрафу відповідно до статті 75 Закону України «Про виконавче провадження», у якій зазначити вимогу до боржника - Вищого антикорупційного суду про виконання вказаного рішення протягом 10 робочих днів і попередженням про кримінальну відповідальність.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що наразі рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 у справі № 520/32954/23 не виконано боржником в повному обсязі, хоча останній має можливість виконати рішення суду хоча б у частині нарахування ним суддівської винагороди, оскільки це не потребує додаткового залучення коштів державного бюджету і що підтверджується розрахунковим листом за червень 2024 року, з якого видно, що за наявності бажання він здійснює нарахування за судовими рішеннями (нарахування 45.042,79 гривень). На відсутність поважних причин невиконання боржником рішення суду вказує також й інформація Автоматизованої системи виконавчих проваджень щодо завершення відповідачем низки виконавчих проваджень щодо за рішеннями на користь суддів Вищого антикорупційного суду (№ АСВП 66806193 від 14.09.2021 року щодо судді ВАКС Федорова О.В.; № АСВП 67170285 від 18.10.2021 року щодо судді ОСОБА_2 ; № АСВП 68291944 від 24.01.2022 року щодо судді ВАКС Михайленко В.В.; № АСВП 69817823 від 14.09.2022 року щодо судді ВАКС Дубаса В.М.; № АСВП 73569854 від 12.12.2023 року щодо судді ВАКС Широкої К.Ю.; № АСВП 74058315 від 06.02.2024 року щодо судді АП ВАКС Павлишина О.Ф.). За таких обставин, відповідач в особі головного державного виконавця Борисюка Р.А. допустив протиправну бездіяльність, а саме не виконав вимог ч. ч. 1 і 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження», тобто наступного робочого дня після закінчення строку, встановленого ним у постанові про відкриття виконавчого провадження від 20 травня 2024 року, не перевірив виконання рішення суду боржником (Вищим антикорупційним судом), не виніс постанову про накладення на боржника штрафу із зазначенням вимоги виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередженням про кримінальну відповідальність.

Ухвалою суду відкрито провадження в адміністративній справі в порядку, передбаченому статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Від відповідача надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідачем зазначено, що з листа-відповіді від 14.06.2024 державним виконавцем встановлено поважність причин невиконання боржником рішення суду, оскільки виплати, які здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством, здійснюються за кодом економічної класифікації видатків (далі - КЕКВ) бюджету 2730 Інші виплати населенню. Кошторисом Вищого антикорупційного суду на 2024 рік за бюджетною програмою Здійснення правосуддя Вищим антикорупційним судом (КПКВК 0851010) видатки за КЕКВ 2730 Інші виплати населенню наразі відсутні. Також зазначив, що державним виконавцем 20.08.2024 направлено вимогу боржникові про невідкладне виконання рішення суду в частині нарахування судді ОСОБА_1 недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди та допомоги на оздоровлення за період з 01 січня 2021 року - по 30 вересня 2023 року на підставі частин 2, 3 статті 135, статті 136 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 02.06.2016 № 1402-VІІІ, виходячи з базового розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня 2021 року - 2270 грн., на 1 січня 2022 року - 2481 грн. на 1 січня 2023 року - 2684 грн. з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті. А тому, в даному випадку, відсутня протиправна бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 23.08.2024 клопотання відповідача задоволено, залучено до участі у справі третю особу на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог - Вищий антикорупційний суд.

Третя особа надала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюється лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Виплати, які здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством, здійснюються за кодом економічної класифікації видатків (далі - КЕКВ) бюджету 2730 Інші виплати населенню. Кошторисом Вищого антикорупційного суду на 2024 рік за бюджетною програмою Здійснення правосуддя Вищим антикорупційним судом (КПКВК 0851010) видатки за КЕКВ 2730 Інші виплати населенню наразі відсутні. Враховуючи наведені обставини, третя особа позбавлена можливості виконати судове рішення по справі №520/32954/23.

У судове засідання, призначене на 12.09.2024 позивач не прибув, через функціонал "Електронний суд" подав заяву про розгляд справи без його участі.

Представники відповідача та третьої особи підтримали свої правові позиції по справі.

Згідно з ч.4 ст.287 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з огляду на наступне.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 по справі №520/32954/23, зокрема, визнано протиправними дії Вищого антикорупційного суду (, місце знаходження: 01601, м. Київ, проспект Берестейський, 41) щодо нарахування та виплати судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) суддівської винагороди за період з 01 по 31 жовтня 2023 року, виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102,00 гривні. Зобов`язано Вищий антикорупційний суд (, місце знаходження: 01601, м. Київ, проспект Берестейський, 41) провести нарахування та виплату судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) недонарахованої та невиплаченої суддівської винагороди за період з 01 по 31 жовтня 2023 року на підставі ч. ч. 2 і 3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII, виходячи з базового розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (2.684,00 гривні), з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Вказане судове рішення набрало законної сили 29.02.2024, Харківським окружним адміністративним судом 01.05.2024 видано виконавчий лист.

13.05.2024 ОСОБА_1 направив до Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України заяву про примусове виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 по справі №520/32954/23.

Постановою державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 29.05.2024 відкрито виконавче провадження №75157781, повідомлено боржника про необхідність виконання рішення суду протягом 10 робочих днів.

Також, в межах ВП №.05.2024 прийнято постанови про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та про стягнення виконавчого збору.

Листом від 14.06.2024 № 03.10-04/46/2024 боржник - Вищий антикорупційний суд, повідомив відповідача, що виплати, які здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством, здійснюються за кодом економічної класифікації видатків (далі - КЕКВ) бюджету 2730 Інші виплати населенню. Кошторисом Вищого антикорупційного суду на 2024 рік за бюджетною програмою Здійснення правосуддя Вищим антикорупційним судом (КПКВК 0851010) видатки за КЕКВ 2730 Інші виплати населенню наразі відсутні. А тому зазначив, що виконання рішення суду у справі № 520/32954/23 наразі вбачається неможливим з незалежних від Вищого антикорупційного суду причин.

Листом Вищого антикорупційного суду від 23.07.2024 року вихідний № 03.10-04/111/2024 повторно направлено звернення до Міністерства фінансів України з проханням збільшити видатки суду на виконання судового рішення у справі № 520/32954/23.

Листом від 02.08.2024 № 08020-13-10/22883 Міністерством фінансів України надано відповідь на вказане звернення Вищого антикорупційного суду від 23.07.2024, в якому повідомлено, що порядок виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, чітко регламентовано законом, таке виконання має відбуватися у відповідності до вимог частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» та частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Отже, виконання рішень судів має здійснюватись в установленому законом порядку.

20.08.2024 державним виконавцем на адресу боржника Вищого антикорупційного суду сформовано вимогу за вих. № 20.1/75157781/20, в якій боржника зобов`язано надати інформацію про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 по справі №520/32954/23 в частині нарахування судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 по 31 жовтня 2023 року підставі ч. ч. 2 і 3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII, виходячи з базового розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (2.684,00 гривні), з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Представник третьої особи у своїх письмових поясненнях від 04.09.2024 вказав, що вимога державного виконавця від 20.08.2024 року за вих. № 20.1/75157781/20 до Вищого антикорупційного суду не надходила.

Позивач вважаючи, державним виконавцем протиправно не перевірено виконання рішення суду та не винесено постанову про накладення на боржника штрафу, внаслідок чого допущено бездіяльність та порушення його права на справедливий суд, тому звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження №1404-VІІІ від 02.06.2016 визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі Закон №1404).

Пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону №1404 визначено, що виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Статтею 10 Закону № 1404-VIII встановлені такі заходи примусового виконання рішень: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 63 Закону №1404 передбачає, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина перша). У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга). Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження (частина третя).

Виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження є невід`ємним елементом права на судовий захист, складовою права на справедливий суд.

Оскільки на державу покладений обов`язок дбати про те, щоб остаточні рішення виконувалися, то чинники, що затримують чи перешкоджають їх повному й вчасному виконанню, перебувають у межах контролю органів влади.

Суд також зауважує, що згідно ч. 1 ст. 13 Закону України № 1404, під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналізуючи наведені положення Закону України «Про виконавче провадження» в контексті спірних правовідносин, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Поряд з цим умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відтак, лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття рішення про накладення штрафу державним виконавцем має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення саме без поважних причин. При цьому, притягаючи боржника до відповідальності за невиконання судового рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф, виконавець повинен ретельно дослідити всі обставини справи та, зокрема, належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків і встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.

В свою чергу, поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.11.2019 року у справі №420/70/19, від 09.12.2020 року у справі №522/19758/18, від 22.04.2021 року у справі №1440/2242/18, від 20.05.2021 року у справі №420/5465/18, від 03.04.2024 року у справі №620/6019/23.

За приписами ч. 1 ст. 149 Закону №1402-VIII суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років.

За приписами ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

Відповідно до ст.ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Відповідно до положень частини другої статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів від 2 червня 2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402) суддівська винагорода виплачується судді з дня зарахування його до штату відповідного суду, якщо інше не встановлено цим законом, і складається з посадового окладу і доплат: 1) вислуга років; 2) за перебування на адміністративній посаді в суді (голова або заступник голови суду); 3) науковий ступінь; 4) робота, що передбачає доступ до державної таємниці.

Відповідно до наказу МФУ від 14.01.2011 № 11 Про бюджетну класифікацію, з метою забезпечення реалізації статті 135 Закону України Про судоустрій і статус суддів і відповідно до статті 10 Бюджетного кодексу України та Положення про Міністерство фінансів України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року № 375, доповнено Економічну класифікацію видатків бюджету: 2113 - суддівська винагорода (наказ МФУ від 15.10.2020 №615 набирає чинності з 01 січня 2021 року).

Відповідно до п.2.5.3 наказу МФУ від 12.03.2012 № 333 Про затвердження Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету та Інструкції щодо застосування класифікації кредитування бюджету згідно з п. 24 (виплати, що здійснюються на виконання судових рішень за позовами суддів на їх користь згідно із законодавством) та п.28 (доповнений наказом Міністерства фінансів № 400 від 30.11.2022) код 2730 інші виплати населенню (про який йдеться у листі боржника від 14.06.2024 №03.10-04/47/2024) не тотожний коду 2113 (п. 2.1.1.3), що включає: 1) суддівська винагорода (винагорода судді Вищого антикорупційного суду) за встановленими посадовими окладами; надбавка за вислугу років; доплата за перебування на адміністративній посаді в суді, доплата за науковий ступінь, доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці; 2) допомога на оздоровлення в розмірі посадового окладу під час надання щорічної відпустки; 3) вихідна допомога у разі виходу у відставку, а також згідно з п.2.1.2 - не тотожний коду 2120 нарахування на оплату праці: за цим кодом здійснюється нарахування бюджетними установами (організаціями) на фонд оплати праці, а саме: сплата єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, нарахованого відповідно до законодавства.

Судом встановлено, що 29.05.2024 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження № 75157781 та надано боржникові 10 днів для його виконання.

Поряд із тим, боржник - Вищий антикорупційний суд скерував до виконавчої служби лист від 14.06.2024 № 03.10-04/46/2024, в якому повідомив про неможливість виконання судового рішення в частині виплати недоплаченої суддівської винагороди, у зв`язку з відсутністю фінансування, яке не закладено у кошторисі на 2024 рік.

Так, у кошторисі Вищого антикорупційного суду на 2024 рік (копія якого залучена третьою особою до матеріалів справи разом з поясненням на позов) за бюджетною програмою «Здійснення правосуддя Вищим антикорупційним судом» (КПКВК 0851010) видатки за КЕКВ 2730 «Інші виплати населенню» відсутні, у той час як фактичне та у повному обсязі виконання судового рішення по справі № 520/21730/24 можливе за умови наявності у Вищого антикорупційного суду відповідних бюджетних асигнувань на відповідні цілі за рахунок коштів Державного бюджету України.

Окрім того, як вбачається з матеріалів справи, листом Вищого антикорупційного суду від 23.07.2024 року вихідний № 03.10-04/111/2024 повторно направлено звернення до Міністерства фінансів України з проханням збільшити видатки суду на виконання судового рішення у справі № 520/32954/23.

Листом від 02.08.2024 № 08020-13-10/22883 Міністерством фінансів України надано відповідь на вказане звернення Вищого антикорупційного суду від 23.07.2024, в якому повідомлено, що порядок виконання рішення суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, чітко регламентовано законом, таке виконання має відбуватися у відповідності до вимог частини другої статті 6 Закону України «Про виконавче провадження» та частини першої статті 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень». Отже, виконання рішень судів має здійснюватись в установленому законом порядку.

Тобто, Вищий антикорупційний суд позбавлений можливості самостійно виконати рішення у повному обсязі, оскільки здійснення таких платежів як виплата з бюджету недоотриманих коштів на користь суддів без наявності відповідного бюджетного призначення та не в межах бюджетних асигнувань законодавством не передбачено.

Державним виконавцем надана оцінка вказаним обставинам (як підтверджено відповідачем у судовому засіданні 12.09.2024) та віднесено їх до поважних причин неможливості виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 по справі №520/32954/23, враховуючи те, що та чи інша поважність причин невиконання судового рішення оцінюється у кожному конкретному випадку через призму того, наскільки це (об`єктивно) перешкодило виконати судове рішення.

Суд звертає увагу, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а, від 21.02.2018 у справі №814/2655/14, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, від 19.08.2020 у справі №140/784/19, від 21.08.2019 у справі №754/3105/17, а також, зокрема, у постановах від 18 червня 2019 року у справі № 826/721/16, від 24 жовтня 2019 року у справі №821/322/17.

Відтак, відсутність коштів на виплату заборгованості за судовим рішенням, тобто відсутність відповідного фінансового забезпечення боржника на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 по справі №520/32954/23 не може вважатися невиконанням такого рішення без поважних причин.

Поряд з цим, державним виконавцем 20.08.2024 у відповідності до вимог Закон України "Про виконавче провадження" на адресу боржника Вищого антикорупційного суду сформовано вимогу за вих. № 20.1/75157781/20, в якій боржника зобов`язано надати інформацію про виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 по справі №520/32954/23 в частині нарахування судді Вищого антикорупційного суду ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 по 31 жовтня 2023 року підставі ч. ч. 2 і 3 ст. 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року №1402-VIII, виходячи з базового розміру посадового окладу судді вищого спеціалізованого суду - 50 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року (2.684,00 гривні), з врахуванням виплачених сум та утриманням передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем у межах наданих повноважень, у відповідності до приписів Закону України "Про виконавче провадження" вчинено активні дії по сприянню виконанню рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.01.2024 по справі №520/32954/23 шляхом звернення до боржника, формування відповідної вимоги до боржника у межах ВП 75157781 з одночасною оцінкою повідомлених боржником поважності причин неможливості негайного виконання рішення суду , що, відповідно, свідчить про недопущення державним виконавцем протиправної бездіяльності у спірних правовідносинах.

Відтак, з огляду на те, що виконання рішення суду по справі №520/32954/23 не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання (у даному випадку - відсутність бюджетних призначень по вказаному коду (КЕКВ 2730), за рахунок яких можливо було б виконати судове рішення), суд приходить до висновку про передчасність вимог в частині зобов`язання державного виконавця накласти на боржника штрафні санкції згідно ст. 75 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності встановлених державним виконавцем поважних причин неможливості виконання боржником рішення суду, тому у задоволенні вказаної частини позовних вимог також слід відмовити.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Розподіл судових витрат підлягає відповідно до положень ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 258, 262, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (вул. Городецького, буд. 13,м. Київ,01001, ), третя особа: Вищий антикорупційний суд (просп. Берестейський, 41, м. Київ, 01601, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення підлягає оскарженню шляхом подання апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч. 6 ст. 287 КАС України, а саме: протягом 10 днів з дати проголошення (підписання).

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 255 КАС України, а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду.

Суддя А.С.Мороко