Справа № 480/2499/24
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 р. Справа № 480/2499/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2024, головуючий суддя І інстанції: О.А. Прилипчук, м. Суми, повний текст складено 06.05.24 по справі № 480/2499/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області , Головного Управління Пенсійного фонду України в Сумській області

про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернулась до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області (далі по тексту ГУ ПФУ в Одеській області, пенсійний орган, перший відповідач), Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту ГУ ПФУ в Сумській області, другий відповідач) в якому просила суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком;

- скасувати рішення № 48 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 21 лютого 2024року про відмову ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 достроково пенсію за віком з дати звернення;

- судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог послалась на протиправність дій першого відповідача щодо відмови у призначенні їй дострокової пенсії за віком відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі по тексту Закон № 1058-ІV), як такої, що порушують конституційне право позивача на пенсійне забезпечення, оскільки нею виконано всі умови, встановлені п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-ІV, зокрема, ОСОБА_1 , починаючи із 16.08.2000 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , який мав статус військовослужбовця та був учасником ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС, не брала повторний шлюб, досягла 58 віку та має трудовий стаж більше 36 років, що дає їй право на призначення пенсії.

Зауважила, що участь ОСОБА_2 в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС підтверджується певним переліком документів, у тому числі військовим квитком, який слугує первинним документом для підтвердження вказаних обставин та станом на момент прийняття оскаржуваного рішення був у розпорядженні в пенсійного органу, однак був залишений поза увагою з підстав того, що її померлий чоловік ОСОБА_2 на момент ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи проходив військові збори і не мав статусу військовослужбовця.

З огляду на викладене та те, що позивачем дотримано всі умови для призначення пенсії у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-ІV, наявні всі підстави для задоволення позову.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 у справі № 480/2499/24 серед іншого, залучено до участі у справі № 480/2499/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Степана Бандери, 43, ) в якості співвідповідача.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 у справі № 480/2499/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №48 від 21 лютого 2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 08.11.2023.

В задоволенні інших позовних вимог - відмовлено.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ) судовий збір в сумі 605,60 грн.

Перший відповідач, не погодившись із вказаним рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність, необґрунтованість та порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 по справі № 480/2499/24 та винести нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована твердженнями про помилковість висновків суду першої інстанції, як таких, що не відповідають нормам матеріального права.

Переконував, що обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Разом з цим, при розгляді заяви позивача про призначення пенсії за віком, ГУ ПФУ не було допущено будь-яких порушень та правильно застосовано норми законодавства, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.

Позивач та другий відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб НОМЕР_2 ОСОБА_1 , перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 (а.с.13).

З наявного в матеріалах справи свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

Згідно з даними архівної довідки ІНФОРМАЦІЯ_2 від 06.09.2017 № 230, ОСОБА_2 з 21.03.1987 по 11.05.1987, проходив спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі Військової частина НОМЕР_4 і отримав дозу опромінювання 11,71 рентген (а.с.14).

Відповідно до записів у військовому квитку НОМЕР_5 , виданому 02.11.1983, ОСОБА_2 у період з 10.01.1987 по 28.03.1987 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС і отримав опромінювання 11,71 рентгена (а.с.21).

Згідно із витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 25.11.2020 № 545, комісія дійшла висновку, що захворювання померлого ОСОБА_2 , що призвело до його смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС (а.с.16).

Після смерті ОСОБА_2 , позивач, не будучи повторно одруженою, маючи вік 58 років та страховий стаж в 36 років 06 місяців, 08.11.2023 звернулася до ГУ ПФУ в Сумській області із заявою про призначення пенсії за віком.

14.11.2023 ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення №48 про призначення пенсії ОСОБА_1 за віком відповідно до ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

21.02.2024 ГУ ПФУ в Одеській області прийнято рішення №48 на заміну рішення про призначення пенсії від 14.11.2023 №48, визнаючи страховий стаж позивача в 36 років 06 місяців, відмовило останній у призначенні пенсії з підстав того, що чоловік позивача ОСОБА_2 на момент ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи проходив військові збори і не мав статусу військовослужбовця, а відтак позивач не має права на призначення пенсії відповідно до ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.20).

Вважаючи вказане рішення протиправним, та таким, що підлягає скасуванню, позивач звернулася до суду з відповідним позовом за захистом своїх прав та інтересів.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправним та скасування рішення № 48 про відмову в призначенні позивачу дострокової пенсії, суд першої інстанції, з огляду на те, що змістом наданих позивачем доказів підтверджується проходження її чоловіком військової служби, участь його в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також набуття захворювання, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що призвело до його смерті, та дотримання позивачем всіх необхідних умов, встановлених п. 4 ч. 1 ст. 115 Закону № 1058-ІV, дійшов висновку про наявність у ОСОБА_1 права на призначення дострокової пенсії за віком та неправомірність спірного рішення.

Обираючи належний та ефективний спосіб захисту порушеного права позивача суд зазначив про необхідність зобов`язати відповідача призначити позивачу дострокову пенсію за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 08.11.2023.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком, суд виходив з неналежності такого способу захисту порушеного права позивача та вважав, що визнання протиправним та скасування даного рішення є достатнім та допустимим способом захисту прав позивача, що у повній мірі відновлює її порушене право.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України (рішення суду підлягає перегляду в частині задоволення позовних вимог), колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до статті 16 Закону України від 05.11.1991 № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейські, які брали участь у бойових діях, а також ті, які стали інвалідами внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при захисті Батьківщини або при виконанні інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті чи виконанням інтернаціонального обов`язку, а також батьки і дружини (якщо вони не взяли повторний шлюб) військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, мають право на пенсію: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду України визначено Законом № 1058-IV.

Пунктом 4 частини першої статті 115 Закону № 1058-IV передбачено, що право на призначення дострокової пенсії за віком мають військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 т

З аналізу наведених норм слідує, що право на дострокове призначення пенсії за віком виникає за дотримання в сукупності декількох умов, зокрема:

- наявність статусу дружини військовослужбовця, який помер (загинув) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи;

- відсутність повторного шлюбу;

- досягнення 50 років та наявність не менше 20 років страхового стажу.

Зі змісту рішення ГУ ПФУ в Одеській області № 48 від 21 лютого 2024 року колегією суддів встановлено, що станом на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії відповідачем визнається, що ОСОБА_1 досягла 58 віку, а її страхований стаж становить 36 років 6 місяців. Водночас, пенсійний орган заперечує наявність у неї статусу дружини військовослужбовця, який помер (загинув) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи.

Положеннями частини першої статті 44 Закону № 1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду України та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії (частина п`ята статті 45 Закону № 1058-IV).

Положеннями пункту 2.1 Порядку № 22-1 визначено перелік документів, які підтверджують право на призначення дострокової пенсії за віком, зокрема дружинам (чоловікам), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батькам військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, які померли (загинули) після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в АТО/ООС або обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації:

- висновок про причинний зв`язок смерті військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських з пораненням, контузією, каліцтвом, отриманими під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворюванням, пов`язаним з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в АТО/ООС або обороні України у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації;

- документи про проходження військової служби (служби);

- документи, які підтверджують родинні стосунки;

- свідоцтво про смерть;

- посвідчення члена сім`ї загиблого (за наявності).

Колегією суддів встановлено, що звертаючись із заявою про дострокове призначення пенсії за віком позивачем надавались, зокрема, копії паспорта, посвідчення дружини померлого громадянина з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС категорії 1, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою, копія військового квитка НОМЕР_5 , свідоцтва про одруження, довідку про направлення ОСОБА_2 на спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, свідоцтво про смерть, витяг з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишніх військовослужбовців, архівні довідки про участь ОСОБА_2 у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Однак, відмовляючи позивачу у достроковому призначенні пенсії за віком, пенсійний орган з посиланням на те, що померлий чоловік ОСОБА_2 на момент ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи проходив військові збори і не мав статусу військовослужбовця, не визнав ОСОБА_1 такою, що має право на призначення дострокової пенсії за віком відповідно до пункту 4 частини 1 статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Разом з цим, колегія суддів не погоджується із таким твердженням пенсійного органу з огляду на наступне.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28 лютого 1991 року № 796-XII (далі по тексту Закон № 796-XII).

Відповідно до статті 10 Закону № 796-XII учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

За змістом примітки до статті 10 Закону № 796-XII, тут і надалі до військовослужбовців належать: особи офіцерського складу, прапорщики, мічмани, військовослужбовці надстрокової служби, військовозобов`язані, призвані на військові збори, військовослужбовці-жінки, а також сержанти (старшини), солдати (матроси), які перебувають (перебували) на дійсній строковій службі у збройних силах, керівний і оперативний склад органів Комітету державної безпеки, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, а також інших військових формувань.

Таким чином, період перебування на військових зборах надає особі статусу військовослужбовця, та відповідно, передбачені законодавством пільги.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , з 21.03.1987 по 11.05.1987, проходив спеціальні збори по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі Військової частини НОМЕР_4 і отримав дозу опромінювання 11,71 рентген.

Відповідно до записів у військовому квитку НОМЕР_5 , ОСОБА_2 в період з 10.01.1987 по 28.03.1987 виконував обов`язки по ліквідації наслідків аварії в 30-ти кілометровій зоні Чорнобильської АЕС і отримав опромінювання 11,71 рентгена.

Відповідно до витягу з протоколу засідання 12 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв від 25.11.2020 № 545, захворювання померлого ОСОБА_2 , що призвело до його смерті, пов`язане з виконанням обов`язків військової служби по ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Таким чином, колегія суддів вважає підтвердженим проходження ОСОБА_2 військової служби та його участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що в свою чергу свідчить про хибність твердження відповідача щодо відсутності у позивача статусу дружини військовослужбовця, який помер (загинув) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок захворювання, пов`язаного з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи та, як наслідок, набуття ОСОБА_1 відповідно до п. 4. ч. 1 ст. 115 № 1058-IV права на призначення дострокової пенсії за віком.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість оскаржуваного рішення № 48 від 21 лютого 2024 року про відмову ОСОБА_1 дострокової пенсії за віком, що є підставою для задоволення позовних вимог в цій частині.

Колегія суддів зазначає, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Зазначена позиція повністю кореспондується з висновками Європейського суду з прав людини, відповідно до яких, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету ОСОБА_4 Європи № R (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом ОСОБА_4 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції що з метою недопущення необхідності повторного звернення позивача до суду з позовом та для ефективного та належного способу захисту порушеного права слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 08.11.2023.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для задоволення позовних вимог в частині, що підлягала перегляду в апеляційному порядку, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин норми матеріального та процесуального права.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 06.05.2024 по справі № 480/2499/24 в частині задоволення позову - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова