Справа № 183/9210/24
Суддя: Фролова В. О.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 183/9210/24
№ 2-а/183/68/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 вересня 2024 року м. Новомосковськ

м.Новомосковськ

Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Фролової В.О.

за участю:

секретаря судових засідань Тесленко А.М.,

представника позивача Андрусенко А.М.,

відповідача Ахмедова Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження в режимі відеоконференції адміністративну справу позовом відділу 17 у місті Новомосковську Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина ОСОБА_1 про продовження строку затримання та перебування у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні забезпечення видворення, -

В С Т А Н О В И В:

Головне управління Державної міграційної служби України у Дніпропетровській області (надалі за текстом позивач) звернулось до суду з позовом до громадянина ОСОБА_1 (надалі за текстом відповідач) про продовження строку примусового затримання, з метою вжиття заходів щодо його ідентифікації та примусового видворення, на 6 (шість) місяців, з 14.09.2024 по 14.10.2024.

Позов обґрунтовано тим, що рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2023 у справі № 183/4492/23 задоволено адміністративний позов ГУ ДМС у Дніпропетровській області до громадянина ОСОБА_1 , на підставі рішення його затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (надалі за текстом ПТПІ), строком на шість місяців.

Рішеннями цього ж суду неодноразово продовжувався строк затримання та перебування відповідача в ПТПІ, востаннє на підставі рішення від 12.03.2024 (справа № 183/4492/23) продовжено строк затримання та перебування відповідача в ПТПІ терміном на шість місяців, починаючи з 14.03.2024 по 14.09.2024, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2024 (справа № 183/4492/23).

З метою виконання рішення про видворення, позивачем повторно направлено лист до ОСОБА_2 в Україні з проханням щодо придбання авіаквитка відповідачу, з метою виконання ним рішення про примусове видворення, прийняте Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 05.03.2023, проте наразі відповідь не надійшла.

Крім того, 08.08.2024 ГУ ДМС у Дніпропетровській області за вих

№ 1201.17.2/27328-24 направлено повідомлення до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з проханням здійснити опитування громадянина Туркменістану, ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення, прийняте Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 12.04.2023 року.

Відповідно до повідомлення Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України від 23.08.2024 за № 4877.5/1033-24, громадянин ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовляється співпрацювати з ГУ ДМС у Дніпропетровській області з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення, прийняте Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 12.04.2023, так як не бажає повертатися на батьківщину.

Позивач вказує, що відповідач своїми діями порушує законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, а саме: тривалий час перебуває на території України, без законних підстав, не вживав заходів для легалізації свого перебування в Україні; відсутні законні підстави для працевлаштування в Україні, а отже відсутні законні джерела отримання фінансового доходу, що унеможливлює придбання транспортних квитків чи інших проїзних документів а також забезпечення свого перебування та проживання на території України; неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення міграційного законодавства; дії вчинені Відповідачем на території України, суперечать інтересам забезпечення національної безпеки України, охорони громадського порядку, захисту прав і законних інтересів громадян України (притягувався за відповідним вироком судових органів до кримінальної відповідальності за злочин вчинений в Україні). Тому позивач вважає, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також, існує ризик його втечі.

Позивач зазначає, що ним вжито допустимі та необхідні дії і заходи спрямовані на ідентифікацію відповідача та забезпечення видворення за межі території України, однак, внаслідок неодержання інформації з країни громадянської належності стосовно придбання авіаквитка та наявності повідомлення про відмову відповідача співпрацювати з ГУ ДМС у Дніпропетровській області задля забезпечення виконання рішення про його примусове видворення, виникли підстави передбачені частиною 11 статті 289 Кодексу адміністративного судочинства України для продовження строку затримання.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення щодо обставин, викладених у позові, просить позов задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що хоче покинути територію України. Після звільнення вирішить питання з придбанням авіаквитка, оскільки не хоче повертатись до Туркменістану, але і залишатись на території України не бажає. Відмовився від співпраці, оскільки не розуміє в чому вона полягає. Раніше вживав дії щодо залишення території України, придбавав за власні кошти авіаквитки, проте не зміг виїхати з країни. Подав клопотання про припинення процедури визнання його біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, оскільки планує подавати таку заяву в іншій країні.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, якими сторони обґрунтовують свої доводи, суд дійшов наступного висновку.

Так, рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2023 у справі №183/4492/23 задоволено адміністративний позов ГУ ДМС у Дніпропетровській області до громадянина Туркменістану ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), його затримано та поміщено до ПТПІ, строком на шість місяців.

Судом встановлено, що особа відповідача ідентифікована як громадянин Туркменістану, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у якого є паспорт НОМЕР_1 , виданий 02.02.2015 року строком дії до 01.02.2025.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Так, рішенням суду, яке набрало законної сили, у справі №183/4492/23 встановлено обставини, що свідчать про порушення відповідачем міграційного законодавства та вчинення злочину на території України, невиконання рішень про примусове повернення до примусове повернення до країни походження.

Так, судом встановлено, що постановою від 07.09.2021 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 грн, постанову не оскаржено та штраф сплачено.

07.09.2021 за порушення правил перебування на території України відносно відповідача прийнято рішення № 8 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким його зобов`язано залишити територію України у термін до 06.10.2021. Відповідач з цим рішенням ознайомлений, але в строк який зазначений в рішенні не виїхав за межі України та не виконав вищезазначене рішення.

Встановлено, що у відношенні відповідача 04.10.2021 Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено вирок, яким його визнано винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1

ст. 185 КК України та призначено покарання 1 рік обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік.

Постановою від 23.02.2023 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 1700 грн., який відповідачем не оскаржено та сплачено.

23.02.2023 за порушення правил перебування на території України відносно Ахмедова Рахіма відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення № 4 про примусове повернення до країни походження або третьої країни іноземця або особи без громадянства, яким Відповідача було зобов`язано залишити територію України у термін до 04.03.2023. Відповідач з цим рішенням ознайомлений, але в строк який зазначений в рішенні, а саме до 04.03.2023, не виїхав за межі України та не виконав вищезазначене рішення.

12.04.2023 Новомосковським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області було складено протокол про адміністративне затримання громадянина ОСОБА_1 .

12.04.2023 заступником начальника Новомосковським відділом Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийняте рішення про поміщення до ПТПІ громадянина Туркменістану, ОСОБА_3 .

Крім того, 12.04.2023 року заступником начальника Новомосковського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області прийнято рішення про примусове видворення з України відповідача.

Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14.04.2023 у справі № 183/4492/23 задоволено адміністративний позов ГУ ДМС у Дніпропетровській області до громадянина ОСОБА_1 , вирішено затримати та помістити до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Туркменістану ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження Туркменістан, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі території України.

На підставі вказаного рішення суду відповідача затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні (надалі за текстом ПТПІ), строком на шість місяців.

Рішеннями цього ж суду неодноразово продовжувався строк затримання та перебування відповідача в ПТПІ, востаннє на підставі рішення від 12.03.2024 (справа № 183/4492/23) продовжено строк затримання та перебування відповідача в ПТПІ терміном на шість місяців, починаючи з 14.03.2024 по 14.09.2024, яке залишено без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 02.05.2024 (справа № 183/4492/23).

З метою виконання рішення про видворення, позивачем повторно направлено лист до ОСОБА_2 в Україні з проханням щодо придбання авіаквитка відповідачу, з метою виконання ним рішення про примусове видворення, прийняте Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 05.03.2023, проте наразі відповідь не надійшла.

Закон України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначає правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, та встановлює порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України.

Відповідно до частини 4 статті 30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу затримання та видворення іноземців та осіб без громадянства визначені статтею 289 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частина 11 ст. 289 КАС України передбачає, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців. За наявності умов, за яких неможливо ідентифікувати іноземця або особу без громадянства, забезпечити примусове видворення чи реадмісію особи у зазначений строк або прийняти рішення за заявою про визнання її біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні, або особою без громадянства цей строк може бути продовжений, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Відповідно до ч.ч.12,13 ст.289 КАС України, про продовження строку затримання не пізніш як за п`ять днів до його закінчення орган (підрозділ), за клопотанням якого затримано іноземця або особу без громадянства, кожні шість місяців подає відповідний адміністративний позов. У такому позові зазначаються дії або заходи, що вживалися органом (підрозділом) для ідентифікації іноземця або особи без громадянства, забезпечення виконання рішення про примусове видворення чи реадмісію або для розгляду заяви про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту в Україні.

Слід зазначити, що при вирішенні питання про продовження строку затримання іноземця або особи без громадянства, на позивача покладено обов`язок довести, які дії або заходи вживалися ним для забезпечення примусового видворення особи.

Як встановлено в судовому засіданні, востаннє рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.03.2024 у справі

№ 183/4492/23, продовжено строк затримання та перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в ПТПІ терміном на шість місяців, починаючи з 14.03.2024 по 14.09.2024.

Встановлено, що протягом вказаного періоду, 08.08.2024 ГУ ДМС у Дніпропетровській області за вих № 1201.17.2/27328-24 направлено повідомлення до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з проханням здійснити опитування громадянина Туркменістану, ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення, прийняте Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 12.04.2023 року.

Відповідно до повідомлення Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України від 23.08.2024 за № 4877.5/1033-24, громадянин ОСОБА_1 , ОСОБА_5 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , відмовився співпрацювати з ГУ ДМС у Дніпропетровській області з метою забезпечення виконання рішення про примусове видворення, прийняте Новомосковським відділом ГУ ДМС у Дніпропетровській області від 12.04.2023, так як не бажає повертатися на батьківщину.

Слід зазначити, що порядок дій посадових осіб територіальних органів ДМС та органів охорони державного кордону під час виконання іноземцями рішень про примусове повернення до країни походження або третьої країни та рішень суду про примусове видворення, а також здійснення контролю за їх виконанням врегульовано положеннями Інструкції про примусове повернення і примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Адміністрації Державної прикордонної служби України, Служби безпеки України від 23.04.2012 № 353/271/150 (далі- Інструкція).

Відповідно до п. 11,12 розділу VII вказаної Інструкції посадова особа органу ДМС, органу охорони державного кордону, яка вживає заходів для примусового видворення іноземця авіаційним транспортом, забезпечує складання акта про повернення пасажира відповідно до вимог Конвенції про міжнародну цивільну авіацію. Начальник органу охорони державного кордону, на дільниці якого здійснено виїзд іноземця, протягом трьох діб інформує орган ДМС або орган охорони державного кордону, за позовом якого було винесено постанову про примусове видворення, про фактичний виїзд іноземця за межі України.

У повідомленні зазначаються дата виїзду/вильоту, відомості про іноземця (громадянство, прізвище, ім`я, число, місяць, рік народження), вид, номер документа на право перетинання державного кордону, пункт пропуску через державний кордон, вид транспорту.

При цьому, Розділ VІІІ вказаної Інструкції, передбачає порядок відшкодування витрат, пов`язаних із примусовим видворенням іноземців, зокрема якщо зазначені іноземці не мають коштів для відшкодування витрат, пов`язаних з їх видворенням за межі України, видворення здійснюється за рахунок державного бюджету.

З огляду на зазначене, законодавцем визначено алгоритм дій органів ДМС та заходів, які повинні вживатись задля забезпечення виконання рішення про видворення, зв`язку з чим, суд не приймає посилання позивача на направлення повідомлення до Миколаївського пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства від 08.08.2024 ГУ ДМС у Дніпропетровській області за

вих № 1201.17.2/27328-24, як на доказ вжиття останнім належних дій та заходів щодо примусового видворення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Будь-яких інших доказів, які свідчать, що з березня 2024 року по вересень 2024 року позивачем вживались заходи, спрямовані на забезпечення примусового видворення відповідача, позивачем, в порушення ч. 12 ст. 289 КАС України, не надано.

Крім того, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги положеннями ч.13 ст. 289 КАС України, ні у позовній заяві, ні в судовому засіданні не зазначає про умови,за яких неможливо на теперішній час забезпечити примусове видворення ОСОБА_3 , позивачем.

Як зазначалось вище, частина 11 ст. 289 КАС України передбачає, що строк затримання іноземців та осіб без громадянства в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, становить шість місяців та може бути поновлений, але не більш як на вісімнадцять місяців. Отже, встановлений законодавцем строк 18 місяців є присічним та поновленню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 , перебуває в ДУ «Миколаївський пункт тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні ДМС України» з 14.04.2023 по теперішній час, тобто 17 місяців.

Суд вважає за необхідне з цього приводу зазначити, що Європейський суд з прав людини у справі «Ливада проти України» (рішення від 26 червня 2014 року) зазначив, що проголошуючи право на свободу, пункт статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод має на увазі фізичну свободу особи, і мета цього положення полягає в не допущенні свавільного позбавлення такої свободи. Перелік винятків із права на свободу, яке гарантує пункт 1 статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є вичерпним, і лише вузьке тлумачення цих винятків відповідатиме меті положення пункту 1 статті 5 про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у справі «Амюр проти Франції» (рішення від 25 червня 1996 року) та у справі «Дугуз проти Греції» (рішення від 06 березня 2001 року) вказав, що у разі, якщо національне законодавство передбачає можливість позбавлення волі - особливо стосовно іноземного громадянина - шукача притулку - таке законодавство повинно бути максимально чітким і доступним для того, щоб уникнути ризику свавілля.

З огляду на вказані обставини, право на свободу та особисту недоторканність не є абсолютним і може бути обмежене, але тільки на підставах та в порядку, які чітко визначені в законі.

Оскільки позивачем не надано доказів, у підтвердження вжиття заходів щодо забезпечення виконання рішення про примусове видворення відповідача за межі України в установленому порядку протягом березня 2024 по вересень 2024 року, а також не зазначено умов, за яких неможливо на терперішній час забезпечити примусове видворення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , суд вважає, що данний позов є необгрунтованим та недоведеним належними, допустимими та переконнливими доказами, у зв`яку з чим приходить до висновку про відсутність на теперішній час законних підстав для продовження строку затримання ОСОБА_7 та перебування в пункті тимчасового перебування іноземців та осбі без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, на 1 місяць.

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та обєктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний звязок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову відділу 17 у місті Новомосковську Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Туркменістану ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання та перебування у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні забезпечення видворення слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 12, 241, 244, 257, 246, 288, 289, 371 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову відділу 17 у місті Новомосковську Головного Управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до громадянина Туркменістану ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , про продовження строку затримання та перебування у пункті тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні забезпечення видворення, терміном на один місяць, починаючи з 14.09.2024 по 14.10.2024, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не буде подано.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана у десятиденний строк з дня його проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.О. Фролова