Справа № 160/27690/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-12-28 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-
24.10.2023 засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, у якому позивач просить суд:
В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що вона з 24.03.2006 року згідно договору купівлі-продажу №245 є власником 1/2 частини нежитлової будівлі - корівника загальною площею 1750,00 кв. м., який розміщений на території Криничанської селищної ради та використовується для вирощування та утримання худоби.
18.08.2023 року позивачем було направлено лист до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровський області щодо невірного застосування рішення Криничанської селищної ради Дніпропетровської області від 29.06.2021 №32-9/VIII «Про встановлення місцевих податків та зборів». Позивач зазначає, оскільки вона є власником 1/2 частини нежитлової будівлі корівника загальною площею 1750 кв.м., податок вона має сплачувати у розмірі 0,100 відсотків розміру мінімальної заробітної плати згідно із рішенням Криничанської селищної ради.
Позивач зазначає, оскільки Рішенням дев`ятої сесії № 32-9/VIII Криничанської селищної ради Дніпропетровської області восьмого скликання від 29 червня 2021 року було установлено місцеві податки та збори, а додатком № 5 до рішення визначені наступні ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які вводяться в дію з 01 січня 2022 року, а саме: 1271.1 Будівлі для тваринництва 0,100, то ставка податку об`єкту нежитлової нерухомості за 2022 рік повинна бути у розмірі 0,100 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, а не 0,500 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, що стало підставою для звернення із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного від 30.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; витребувано від відповідача для залучення до матеріалів справи додаткові докази та встановлено строк для їх подання; встановлено позивачу 5-денний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, а відповідачу 5-денний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення.
Про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) сторони повідомленні відповідно до приписів КАС України, що підтверджується матеріалами справи.
Копію означеної ухвали 09.11.2023 направлено позивачу засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу електронної пошти, вказану в позовній заяві За даними КП «ДСС» копію ухвали про відкриття провадження 09.11.2023 надіслано одержувачу Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області за допомогою підсистеми «Електронний суд» в його електронний кабінет, а копію адміністративного позову 24.10.2023, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву до 24.11.2023.
27.11.2023 від Головного управлінні ДПС у Дніпропетровській області надійшов відзив на позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити з огляду на те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку як платник податків в Криничанській ДПІ (Кам`янський район). За даними інформаційно - комунікаційної системи ДПС України та інформації з Державного реєстру речових прав па нерухоме майно позивач є власником: нежитлової будівлі загальною площею 1750 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . Частка власності 1/2.
Рішенням Криничанської селищної ради №32-9/VIII від 29.06.2021 року на інші нежитлові будівлі (нежитлові будівлі, нежитлові приміщення, нежитлові будинки, господарські будівлі, інші нежитлові будівлі) встановлено ставку 0,5% від мінімальної заробітної плати станом на 01 січня звітного (податкового) року. Загальна площа об`єкта нерухомого майна: 1750 кв.м. Оподаткована площа об`єкта нерухомого майна 1/2 частина 875 кв.м. Ставка податку на нерухоме майно від мінімальної заробітної плати станом на 01 січня звітного (податкового) року: 0,5%. Мінімальна заробітна плата на 01.01.2022 року: 6500 грн. Розмір податку за 1 кв.м. 6500 * 0,5% 32,5грн. Сума податку на нерухоме майно: 875 * 32,5-28437,50 грн.

В результаті розгляду звернення платника ОСОБА_1 , встановлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 31.08.2023 ОСОБА_1 є власником вищезгаданої нежитлової будівлі, отже, на думку відповідача, ним вірно обчислено розмір податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки відповідно до Рішення Криничанської селищної ради №32-9/VIII від 29.06.2021 року зі ставки 0,5% як для інших нежитлових будівель (нежитлові будівлі, нежитлові приміщення, нежитлові будинки, господарські будівлі, інші нежитлові будівлі). Враховуючи вищевикладене, підстави для проведення перерахунку податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022 рік зі ставки 0,1% у контролюючого органу відсутні.

До відзиву відповідачем додані додаткові докази у справі.

Вказаний відзив на позов 24.11.2023 направлено позивачу засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу електронної пошти, вказану в позовній заяві, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання позивачем відповіді на відзив з урахуванням ч.5 ст.120 КАС України до 29.11.2023.

Суд, враховуючи рекомендації Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022 щодо продовження процесуальних строків, вважає за необхідне прийняти вказані документи до розгляду.

У ході судового розгляду справи сторони правом на подання відповіді на відзив та заперечень відповідно не скористались.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_2 , виданим 25.05.2000 року Криничанським РВ УМВС України у Дніпропетровській області, якій на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2006 року зареєстровано в реєстрі за №245 належіть на праві приватної власності нежитлової будівлі корівник, загальною площею 1750 кв.м., частка власності 1/2, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , копія договору купівлі-продажу міститься у матеріалах справи.

26.04.2023 Головним управління ДПС у Дніпропетровській області сформовано податкове повідомлення-рішення форми «Ф» №0-0419 про нарахування ОСОБА_1 податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості за 2022 рік у розмірі 28 437,50 грн.

Не погодившись з вказаним податковим повідомленням-рішенням, позивач подала до Державної податкової служби України заяви від 18.08.2023 та від 22.08.2023, для проведення звірки даних.

14.09.2023 Головне управління ДПС у Дніпропетровській області листом №61732/6/04-36-24-11 повідомило позивача про те, що ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються відповідно пп. 266.5.1 п.266.5 ст. 266 ПКУ за рішенням сільської, селищної, міської ради залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

За даними інформаційно-комунікаційної системи ДПС України ОСОБА_1 є власником: нежитлової будівлі загальною площею 1750 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . Частка власності 1/2.

Рішенням Криничанської селищної ради №32-9/VIII 29.06.2021 року на інші нежитлові будівлі (нежитлові будівлі, нежитлові приміщення, нежитлові будинки, господарські будівлі, інші нежитлові будівлі) встановлено ставку 0,5% від мінімальної заробітної плати станом на 01 січня звітного (податкового) року, отже платнику сформовано податкове повідомлення рішення (форма Ф) за 2022 рік № 0-0419 від 26.04.2023 на суму 28437,0 грн.;

В результаті розгляду звернення платника ОСОБА_1 , встановлено, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єкту нерухомого майна та відповідно Свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 31.03.2008 року, ОСОБА_1 є власником: нежитлової будівлі загальною площею 1750 кв.м., за адресою: АДРЕСА_2 . Частка власності 1/2.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, підстави для відкликання (скасування) ППР та проведення перерахунку податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки за 2022 рік у контролюючого органу відсутні. Додатково повідомлено, що відповідно до п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ не є об`єктом оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки: ж) будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників (юридичних та фізичних осіб), віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства (код 1271) Класифікатора, та не здаються їх власниками в оренду, лізинг, позичку.

Отже, фізичні особи, які займаються сільськогосподарською діяльністю, передбаченою КВЕД з урахуванням Класифікатора ДК 016-2010, мають у володінні, користуванні або розпорядженні землі сільськогосподарського призначення чи сільськогосподарських тварин, володіють та використовують будівлі, споруди, віднесені до класу «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (код 1271) Класифікатора ДК 018-2000, відносяться до сільськогосподарських товаровиробників з метою визначення об`єкта оподаткування згідно з п.п. «ж» п.п. 266.2.2 п. 266.2 ст. 266 ПКУ.

Вважаючи протиправним податкове повідомлення-рішення від 26.04.2023 № 0-0419, позивач звернулася за захистом своїх прав та законних інтересів до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Частиною 1 статті 67 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки та збори в порядку і розмірах, установлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює Податковий Кодекс України (ст.1 ПК України).

Пунктом 10.1 статті 10 ПК України передбачено, що до місцевих податків належать податок на майно та єдиний податок.

Статтею 15 ПК України визначено, що платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з вказаним Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з вказаним Кодексом.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України, платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Положення підпункту 266.2.1, підпункту 266.2 статті 266 Податкового кодексу України визначають, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

У відповідності до підпункту 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 Податкового кодексу України, база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Підпунктом 266.4.2. п. 266.4. ст. 266 Податкового кодексу України визначено, що сільські, селищні, міські ради встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).

Згідно підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу України, ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 відсотка розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 Податкового кодексу України, базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Абзацом сьомим підпункту 266.7.1 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України передбачено, що обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Згідно підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з пп. 266.7.1 п. 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком).

Підпунктом 266.7.3. п. 266.7 статті 266 Податкового кодексу України визначено, що платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

З аналізу викладеного вбачається, що обчислення суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток, здійснюється виходячи з загальної площі об`єкта нерухомості та відповідної ставки податку, шляхом множення бази оподаткування на ставку податку.

Судом встановлено, що Криничанською селищною радою у спірний період були встановлені на території Криничанської селищної ради місцеві податки та збори, а саме рішенням №32-9/VIII від 29.06.2021 р. «Про встановлення місцевих податків та зборів по Криничанській селищній раді» у відповідності з п. 1.2 ставки податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки згідно з додатком 5.

Додатком № 5 до рішення Криничанської селищної ради від 29 червня 2021 року № 32-9/VIII були визначені наступні ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які вводяться в дію з 01 січня 2022 року.

Згідно вищевказаного додатку № 5 встановлені наступні ставки податку: 1271.Будівлі сільськогосподарського рибного господарства: призначення, лісівництва та рибного господарства: 1271.1. Будівлі для тваринництва 0,100.

Відповідно до Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000, затвердженого наказом Державного комітету України по стандартизації, метрології та сертифікації від 17.08.2000 р. № 507 (далі - ДК 018-2000), будівлі, споруди сільськогосподарських товаровиробників, призначені для використання нежитлові» клас 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства».

Цей клас включає такі підкласи:

1271.1 «Будівлі для тваринництва» (зокрема, товарні та племінні ферми великої рогатої худоби, свиноферми та свинофабрики, вівцеферми, кролівничі та звірівницькі ферми, кінні заводи, собачі розплідники);

1271.2 «Будівлі для птахівництва» (зокрема, птахофабрики, птахоферми, підприємства з виробництва яєць та м`яса птиці, а також з вирощування гібридної птиці для товарних господарств і інкубаторно-птахівничі станції для виробництва добового молодняка птиці тощо);

1271.3 «Будівлі для зберігання зерна» (зокрема, зерносховища);

1271.4 «Будівлі силосні та сінажні» (зокрема, силоси);

1271.5 «Будівлі для садівництва, виноградарства та виноробства» (зокрема, підвали, винокурні, винні ємкості);

1271.6 «Будівлі тепличного господарства» (зокрема, теплиці, сільськогосподарські, парники, оранжереї, заводи кормових антибіотиків);

1271.7 «Будівлі рибного господарства» (зокрема, підприємства з переробки риби);

1271.8 «Будівлі підприємств лісівництва та звірівництва» (зокрема, підприємства з переробки відходів тваринництва);

1271.9 «Будівлі сільськогосподарського призначення інші» (зокрема, підприємства виробничо-технічного обслуговування, які включають: бази зберігання мінеральних добрив та пестицидів, сільськогосподарської техніки та запасних частин, підприємства з ремонту сільськогосподарських машин та транспорту, станції біологічного захисту рослин).

На підставі вищезазначеного суд приходить до висновку, що нежитлова будівля корівника загальною площею 1750,00 кв. метрів, який розташований за адресою АДРЕСА_2 відноситься до об`єктів нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (підклас 1271.1), та ставка податку повинна бути у розмірі 0,100 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.

Таким чином, у 2022 році селищна рада своїм рішенням встановила ставку податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, у розмірі 0,100 відсотка від мінімальної заробітної плати.

Суд зазначає, що вищезазначене рішення Криничанської селищної ради не скасовано в судовому або іншому порядку, внаслідок чого є обов`язковим для врахування контролюючим органом при нарахування податків.

Отже контролюючим органом помилково визначено код згідно ДК 018-2000, як інші нежитлові будівлі (нежитлові будівлі, нежитлові приміщення, нежитлові будинки, господарські будівлі, інші нежитлові будівлі), що в свою чергу призвело до неправильного визначення ставки податку 0,5%

З урахуванням вищезазначеного суд вважає, що відповідач мав розрахувати позивачу суму податку на нерухомість у 2022 році щодо: нежитлової будівлі (корівник) загальною площею 1750 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням ставки податку 0,1% від мінімальної заробітної плати, встановленої вищеозначеним рішенням Криничанської селищної ради.

Як свідчить наведений відповідачем розрахунок спірного податкового повідомлення-рішення, податковим органом при нарахуванні податкових зобов`язань за нежитлову будівлю (корівник) не застосовувалась податкова ставка для об`єктів нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1271 «Будівлі сільськогосподарського призначення, лісівництва та рибного господарства» (підклас 1271.1) у розмірі 0,1% від мінімальної заробітної плати, а при розрахунку податкових зобов`язань на належну позивачу нежитлову будівлю (корівник) враховувалась податкова ставка у розмірі 0,5% від мінімальної заробітної плати.

Таким чином, спірне податкове повідомлення-рішення за податковий період 2022 рік прийняте посадовими особами контролюючого органу без застосування ставки податку на нерухомість встановленої на території Криничанської селищної ради визначеної рішенням №32-9/VIII від 29.06.2021 р. «Про встановлення місцевих податків та зборів по Криничанській селищній раді».

З огляду на вищевикладене, суд погоджується з твердженнями позивача, що для розрахунку необхідно було приймати ставку податку не 0,5% від мінімальної заробітної плати, а 0,1% від мінімальної заробітної плати.

Отже, вірний розрахунок податкового зобов`язання позивача за 2022 рік є таким: загальна площа об`єкта нерухомого майна 1750 кв.м.; оподаткована площа об`єкта нерухомого майна 1/2 частина 875 кв.м, ставка податку на нерухоме майно від мінімальної заробітної плати станом на 01 січня звітного (податкового) року 0,1%; мінімальна заробітна плата на 01.01.2022 року 6500 грн.; розмір податку за 1 кв.м - 6500 х 0,1% = 6,50 гривень, сума податку на нерухоме майно 875 х 6,50 = 5 687,50 гривень.

Отже внаслідок неправомірних дій відповідача, що полягали у неправильному застосуванні ставки податку встановленої рішенням Криничанської селищної ради №32-9/VIII від 29.06.2021 р. для нерухомого майна при розрахунку суми податку у повідомленні-рішенні від 26.04.2023 № 0-0419 форми «Ф», допущено завищення (збільшення) розміру податкового зобов`язання у розмірі 22 750,00 грн (28 437,50 грн - 5 687,50 грн), у зв`язку з чим ППР від 26.04.2023 №0-0419 форми «Ф» є протиправним та підлягає скасуванню в цій частині.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Усі інші аргументи сторін, вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.

За приписами частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, суд звертає увагу, що у рішенні від 10.02.2010 року у справі «Серявін та інші проти України» Європейський Суд з прав людини наголосив, що «... Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994 року). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland) від 1.07.2003 року). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» (Hirvisaari v. Finland) від 27.09.2001 року)».

Із заявлених позовних вимог, на підставі системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в адміністративному позові доводи позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (частина 3 статті 139 КАС України).

Таким чином, судовий збір у розмірі 1073,60 грн, сплачений позивачем при поданні адміністративного позову до суду відповідно до квитанції від 23.10.2023 №0.0..1, підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 858,88 грн.

Керуючись статтями 9, 73-77, 86, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-а; ) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області форми «Ф» від 26.04.2023 № 0-0419, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем, податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, за 2022 рік у розмірі 22 750,00 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Юхно