Справа № 160/14539/24
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить:
визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , як матері померлого пенсіонера МВС ОСОБА_2 , відповідно до ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії ОСОБА_2 , що підлягала виплаті та залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 року у справі №160/2689/22;
зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як матері померлого пенсіонера МВС ОСОБА_2 , відповідно до ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягала виплаті та залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 року у справі №160/2689/22 за період з 01.12.2019 року по 31.10.2023 року, на підставі довідки від 15.11.2021 року №33/24/С-5255 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням зазначених в ній складових, а також з урахуванням щомісячних доплат до його пенсії в розмірі 2000,00 грн. згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», у сумі 210 467,98 грн. (двісті десять тисяч чотириста шістдесят сім гривень 98 копійок).
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що позивач матір`ю померлого пенсіонера, який перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, як отримувач пенсії за вислугою років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Позивач вважає, що має право згідно з частиною 1 статті 61 закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" на одержання сум пенсії, що підлягали йому виплаті згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 у справі №160/2689/22 і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Однак, відповідач листом повідомив про відсутність підстав для виплати недоотриманої суми пенсії померлого пенсіонера.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
За ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Від Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області надійшов відзив на позовну заяву.
Відповідач не визнає позовні вимоги з наступних підстав.
Відповідно до ст. 8 Закону №2262 виплата пенсій, у тому числі додаткових пенсій, доплат, надбавок та підвищень до них, компенсаційних виплат, встановлених законодавством, звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України.
За положеннями пунктів 20, 29 ч. 1 ст. 116 Бюджетного кодексу України, взяття зобов`язання без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету без встановлених бюджетних призначень або з їх перевищенням всупереч цьому Кодексу чи закону про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
Нараховані на виконання рішень суду кошти виплачуються в межах затверджених бюджетних призначень на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду.
Виплата нарахованих сум пенсій за рішенням суду здійснюється виключно після надходження бюджетних асигнувань, виділених на цю мету в порядку черговості виконання рішень суду за датою набрання ними законної сили.
В період з 01.08.2024 по 30.08.2024 суддя знаходилась у щорічній відпустці.
Справа розглянута в перший день виходу судді з відпустки.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
ОСОБА_2 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області і отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 у справі № 160/2689/22 визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у перерахунку та виплати з 01.12.2019 р. пенсії згідно із нової довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 15.11.2021 року № 33/24/С-5255, виданої на ім`я ОСОБА_2 .

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Дніпропетровській області перерахувати та виплатити ОСОБА_2 з 01.12.2019 р. пенсію згідно із нової довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» від 15.11.2021 року № 33/24/С-5255 з урахуванням усіх складових та додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) й премії, що містяться у довідці, з виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії.

Стягнуто на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яноста дві), 40 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

На виконання рішення суду були видані виконавчі листи зі строком пред`явлення до виконання до 10.08.2025 (включно).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання судового рішення у справі №160/2689/22 ОСОБА_2 було проведено перерахунок пенсії та нараховано доплату за період з 01.12.2019 по 31.08.2022 у сумі 154467,98 грн.

Відповідно до актового запису №465 від 03.11.2023 Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Довгинцівському та Саксаганському районах у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач - ОСОБА_1 є матір`ю померлого, що підтверджується Свідоцтвом про народження НОМЕР_1 .

20.03.2024 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою, в якій просила виплатити їй відповідно до ст. 61 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", суми пенсії, що підлягала виплаті її покійному сину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_3 , який був пенсіонером МВС України та перебував на обліку ГУ ПФУ в Дніпропетровській області, а саме донарахованої суми його пенсії згідно рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 року по справі №160/2689/22, недоодержаної у зв`язку з його смертю.

Листом від 30.04.2024 №26187-16607/Б-01/8-0400/24 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, посилаючись на норми ст. 61 Закону №2262 і ст. 52 КАС України, якою закріплені положення процесуального правонаступництва, відмовило у виплаті позивачу недоодержаної суми пенсії її померлого сина. Пенсійним фондом зазначено, що питання щодо отримання заборгованості за рішенням суду №160/2689/22 заявниця має право вирішити в судовому порядку.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати їй сум пенсії, належних, але не виплачених її сину за життя, протиправними, позивач звернулася з позовом до суду.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону України від 09.07.2003 №1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини в сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (Закон №2262-ХІІ).

Статтею 61 Закону №2262-ХІІ визначено, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника

За приписами частини 3 цієї статті, зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера

Згідно ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 у справі №200/10269/19-а сформульований висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя".

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 09.06.2022 у справі № 200/12094/18-а, такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, якій забезпечується пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 105 8-ІV та ч. 1ст. 61 Закону №2262-ХІІ, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону № 1058-ІУ), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Аналогічна позиція Верховного Суду наведена в його постановах від 16.05.2023 у справі №420/288/21, від 27.09.2023 у справі №420/16546/21, від 22.11.2023 у справі №420/1966/19, від 15.12.2023 у справі №805/2628/18-а.

Таким чином, аналіз наведених норм у їх сукупності свідчить, що суми пенсії, які підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, та членів їх сімей, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини, а виплачуються виключно за процедурою, визначеною ч. 1ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 №3-1затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За змістом пункту 3 розділу І Порядку №3-1 заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4 до цього Порядку) подається заявником до органу, що призначає пенсію.

Відповідно до пунктів 9, 12 розділу ІІ Порядку №3-1 разом із заявою про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подаються такі документи: 1) свідоцтво про смерть пенсіонера; 2) документи, що підтверджують належність членів сім`ї до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника; 3) документи, що засвідчують родинні відносини з померлим пенсіонером, та відомості про проживання з пенсіонером на день його смерті (у разі неможливості надати такі документи факт проживання з пенсіонером встановлюється у судовому порядку) (для виплати членам сім`ї, що не належать до осіб, які забезпечуються пенсією в разі втрати годувальника). За документи про родинні відносини приймаються: 1) паспорт громадянина України; 2) свідоцтво про народження; 3) свідоцтво про шлюб; 4) рішення суду.

Матеріалами справи підтверджується, що позивач дотрималась умов, які визначені Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та «Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд дійшов висновку, що позивач, в силу положень ст. 61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» має право на одержання суми пенсії, що підлягали виплаті її сину, і які залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Разом з тим, суд не вправі зобов`язувати сплатити конкретні суми недоодержаної пенсії, які необхідно виплатити позивачу, як про це просить позивач у позовній заяві, оскільки відповідно до законодавства обчислення таких сум, належить до компетенції органів Пенсійного фонду України, тому суд не повноважний самостійно здійснювати обчислення сум недоотриманої пенсії, а лише вправі зобов`язати відповідача виплатити недоотриману пенсію відповідно до вимог законодавства.

Стосовно аргументів відповідача про відсутність фінансування для виплати пенсій, суд зауважує, що предметом вказаної справи є наявність права позивачки на отримання пенсії померлого чоловіка, що не є залежим від фінансування пенсійного органу та не може бути підставою відмови у виплаті пенсії.

Щодо позовних вимог в частині нарахування і виплати суми пенсії, що підлягала виплаті та залишилася недоодержаною у зв`язку зі смертю сина по 31.10.2023 (по день смерті) на підставі довідки від 15.11.2021 року №33/24/С-5255 про розмір грошового забезпечення, з урахуванням зазначених в ній складових, а також з урахуванням щомісячних доплат до його пенсії в розмірі 2000,00 грн. згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», то вони не підлягають задоволенню.

Позивач звернулася до Пенсійного фонду України із заявою про нарахування і виплату їй, як матері померлого пенсіонера, відповідно до ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії, що підлягала виплаті та залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 року у справі №160/2689/22.

В даному випадку мова йде не про виплату вже нарахованих та неодержаних сум пенсій, а про перерахунок пенсії і нарахування недоотриманих сум, підстави для застосування ст. 61 Закону №2262 відсутні.

Зобов`язань щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_2 (за його життя) на підставі оновленої довідки на Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не покладалось. ОСОБА_2 не звертався із заявою про здійснення перерахунку його пенсії та зобов`язання здійснити щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000 грн., відповідно й не було здійснено перерахунок та нарахування сум пенсій.

Таке право можливе в разі призначення позивачу пенсії по втраті годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

За приписами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду позивачем відповідно до платіжної інструкції № від 31.05.2024 сплачено 1211,20 грн.

Разом з тим позовна заява була подана через систему «Електронний суд».

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Отже, сплаті підлягав судовий збір у суму 968,96 грн.

За приписами п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (ч. 2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Суд, керуючись положеннями ст. 139 КАС України, враховуючи часткове задоволення позову вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь позивача судовий збір у сумі 484,48 грн.

Керуючись ст.ст.139, 243-246, 250, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд., 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови в нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 , як матері померлого пенсіонера МВС ОСОБА_2 , відповідно до ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суми пенсії ОСОБА_2 , що підлягала виплаті та залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 року у справі №160/2689/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд., 26, м. Дніпро, 49094, ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 , як матері померлого пенсіонера МВС ОСОБА_2 , відповідно до ст.61 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» суми пенсії, що підлягала виплаті та залишилася недоодержаною у зв`язку з його смертю згідно з рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.03.2022 року у справі №160/2689/22.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд., 26, м. Дніпро, 49094, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судові витрати з оплати судового збору у сумі 484 (чотириста вісімдесят чотири) грн. 48 коп.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона