Справа № 420/34178/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

за участю секретаря судового засідання Замостенчук А.О.,

сторін:

від позивача не з`яився,

від відповідача Лоскутов В.С, за витягом,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 грудня 2023 року (документ сформований в системі Електронний суд 07.12.2023) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 )до Головного управління ДПС в Одеській області (, місце знаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) та Державної податкової служби України (код ЄДРПОУ 04053, м. Київ, Львівська площа, 8), в якій позивач просить:

Визнати протиправним та скасувати податкові повідомлення-рішення №, № та № від 05.07.2019 року.

Ухвалою від 22 грудня 2023 року після усунення недоліків залишення позову без руху, позивачу поновлено строк на звернення до суду, позовну заяву прийнято до провадження та відкрито загальне позовне провадження, розпочато підготовче провадження.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, щопозивач дізнався, що відносно нього була проведена документальна позапланова невиїзна перевірка відповідно до наказу №507 від 28.01.2019 року та складений акт перевірки №482/15-32-13-05/ від 26.09.2019 року, на підставі якого складено податкове повідомлення-рішення від05.07.2019 року №, № та №.

Позивач не погоджується із прийнятими податковими повідомленнями рішеннями, посилаючись на те, що наказ про початок перевірки не направлявся позивачу, він не був повідомлений про її початок.

Представник позивача звертає увагу, що відповідно до підпункту 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПКУ платник податків має право бути присутнім під час проведення перевірок та надавати пояснення з питань, що виникають під час таких перевірок, ознайомлюватися та отримувати акти (довідки) перевірок, проведених контролюючими органами, перед підписанням актів (довідок) про проведення перевірки, у разі наявності зауважень щодо змісту (тексту) складених актів (довідок) підписувати їх із застереженням та подавати контролюючому органу письмові заперечення в порядку, встановленому цим Кодексом.

Але позивач був позбавлений права бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань укладення кредитного договору, виникнення заборгованості і списання боргу за кредитним договором.

На думку представника позивача, не ознайомлення позивача до початку проведення документальної позапланової невиїзної перевірки з наказом про її проведення, відомостями про дату її початку та місце проведення перевірки, є порушенням вимог п.79.2ст.79 ПК України та не надавало право посадовим особамконтролюючого органу розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

Адже, незважаючи те, що податковий орган направив повідомлення на адресу позивача, він не отримав відомості щодо належного сповіщення Позивача.

Представник позивача також зазначає, що сума прощеного боргу за кредитними договорами є доходом фізичної особи позичальника.

ПАТ "УКРСОЦБАНК" вчинив дії, які свідчать про визнання ним суми прощеного боргу доходом позивача, повідомивши про це позивача.

Позивачеві прощено борг, разом з тим представник позивача звертає увагу, що в додатковій угоді не зазначено, чи була прощена заборгованість за основним кредитом, чи за процентами, позивачу не було роз`яснено, яка частина прощеного боргу становить тіло кредиту, яке і є оподатковуваним доходом платника. При проведенні перевірки контролюючиморганом також не встановлено структуру прощеного боргу.

Представник позивача звертає увагу, що законодавець під додатковим благом розуміє тільки основну суму боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за самостійним рішенням, і не включає в цю суму боргу (кредиту) нараховані проценти. Відповідач не довів, що до додаткового блага було включено тільки тіло кредиту, а не прощені проценти за користування кредитними коштами.

До суду 10 січня 2024 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕС/1349/24), відповідно до якого представник відповідача позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що копія наказу Головногоуправління ДФС в Одеській області, від 28.01.2019 року №507 про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, а також письмове повідомлення від 29.01.2019 року №82/13-05 про дату початку та місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки надіслано 31.01.2019 року поштою рекомендованим листом з повідомлення провручення ОСОБА_1 , які вручені платнику податків упорядку, визначеному статтею 42 ПКУ (07.03.2019 поштовою службою в повідомленні про вручення зазначено, що відправлення повертається із причини невручення - за закінченням встановленого строку зберігання).

Отже, представник відповідача зазначає, що ГУ ДПС в Одеській області належним чином повідомило платника податків про перевірку.

Також представник відповідача зазначає, що позивачем було пропущено строк для оскарження податкових повідомлень-рішень у судовому порядку.

До суду 16 січня 2024 року від відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду, у зв`язку із пропуском строку звернення до суду.

Ухвалою суду від 08 лютого 2024 року у задоволенні заяви представника відповідача про залишення позову без розгляду, - відмовлено.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 11.03.2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті.

До суду 18 квітня 2024 року (вхід. № 15142/24 та вхід. № ЕС/15979/24) від представника відповідача надійшли додаткові пояснення, в яких представник відповідача зазначив, що 29 листопада 2023 року рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі№420/25842/23 адміністративний позов ГУ ДПС в Одеській області до ОСОБА_1 стягнення заборгованості у розмірі 541 382 грн.12 коп. було задоволено.Рішення суду від 29 листопада 2023 року по справі №420/25842/23 набрало законної сили в порядку істроки, встановлені ст.255 КАС України, ФОПП ОСОБА_1 не подавав зустрічнийпозов і проти позовних вимог не заперечував, апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції не булоподано.

Отже, на думку представника відповідача, обставини викладені у вищезазначеному рішенні суду мають преюдиційні значення. У рішеннісуду прописано, що податкова вимога №227982 від 27.09.2019 року є узгодженою. Відповідна податковавимога виносилась на підставі податкових повідомлень-рішень, які є предметом спору по справі№420/34178/23.

Також представник відповідача зазначив, що сума кредиту, прощена (анульована) банком, збільшує доход платника податку і включається в його оподатковуваний доход.

До суду 21 травня 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення (вхід. № 20528/24), в якому повідомлено, що рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі № 420/25842/23 оскаржено до суду апеляційної інстанції.

На судовому засіданні, яке відбувалось 21.05.2024 року, представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача на судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог та просив відмовити у задоволенні позову.

До суду 11 червня 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення (вхід. № ЕС/23820/24), в яких представник позивача просив звернути увагу на такі факти:

сума прощеної заборгованості складає 45918,71 дол США та 3548,77 доларів США (проценти) відповідно до договору про внесення змін до кредитного договору від 31.08.2016 року, що за курсом 24,6 становить як раз 1 219208 грн 47 коп.

відсутні будь-які докази, що взагалі даний лист про проведення перевірки міг бути вручений. На листі не зазначено причини його невручення,таким чином, листоноша взагалі могла не повідомляти про наявний лист або намагатися його вручити.

щодо меж проведення податкової перевірки, представник позивача зазначає, що предметом податкової перевірки може бути період 3 роки. Відповідно до наказу про проведення перевірки, складений в січні 2019 року, предметом проведення перевірки може бути період 2016 року. Період 2015 року - не може бути охоплений перевіркою, оскільки він виходить за межі 3 річного терміну.

щодо наказу про проведення перевірки представник позивача зазначає, що він не є обґрунтований, оскільки в наказі зазначено підпункт 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, відповідно до якої документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності такої підстави - платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію, розрахунки, звіт про контрольовані операції або документацію з трансфертного ціноутворення, якщо їх подання передбачено законом, але згідно з акту можна дійти висновку, що підстави для перевірки були інші (наприклад, проведено перевірку достовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, а така підстава для перевірки визначена у пп. 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України), то такий наказ судами скасовується (Постанова ВС від 21.05.2019 № 1940/1610/18).

Також представник позивача наголошує, що посилання в наказі про призначення перевірки лише на підпункт 78.1.18 пункту 78.1 статті 78 ПК України не є достатнім для того, щоб можливо було чітко ідентифікувати передбачену ПК України фактичну підставу для призначення документальної позапланової невиїзної перевірки (Постанова ВС від 27.03.2019 № 0440/5193/18).

У свою чергу до суду 11 червня 2024 року від відповідача надійшли додаткові пояснення (вхід. № ЕС/23819/24), в яких представником відповідача повідомлено, що відповідно до пп. «д» пп. 164.2.17 Податкового кодексу України кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.Боржник самостійно сплачує податок з такихдоходів та відображає їху річній податковійдеклараціїпро майновий стан та доходи.

У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агентащодо такихдоходів.

Представник відповідача звертає увагу, що як слідує з обставин цієї справи, позивачу банком було прощено (анульовано) суму основного боргу, а не змінено валюту зобов`язання за таким фінансовим кредитом з іноземної валюти у гривню, що у розумінні вищенаведених норм податкового законодавства зумовлює виникнення додаткового блага та, як наслідок, зобов`язання задекларувати отриманий дохід і сплатити з нього податок і військовий збір.

До суду 25 червня 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вхід. № 25910/24), в яких повідомлено, що на момент направлення відповідних запитів та повідомлень представниками ДПС позивач був відсутній в Україні, що підтверджується відповідними штампами наданих до суду паспортах, а тому фізично не міг отримати пошту.

Також до суду 28 серпня 2024 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів (вхід. № ЕС/37774/24), до якого додано повідомлення АТ «УКРСОЦБАНК» до Головного управління ДПС в Одеській області.

На судове засідання від 04 вересня 2024 року представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа, а саме судова повістка про виклик до суду була доставлена до електронного кабінету представника позивача 05.08.2024 року о 23:20.

На судовому засіданні представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову, врахувавши позиції Головного управління ДПС в Одеській області, викладені у відзиві на позовну заяву та у додаткових поясненнях.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Суд встановив, що між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 2007/13-2/06/381 від 16 червня 2007 року, договір кредиту №200/671Ф03.14-34 від 13.08.2007 року та договір кредиту № 2007/13-2.06/381 від 16.06.2007 року.

Також суд встановив, що на запит Головного управління ДФС в Одеській області АТ «УКРСОЦБАНК» надало лист від 29.10.2018 року №05.6-12/79-1126, яким повідомлено, що АТ «Укрсоцбанк» підтверджує у вказаній у запиті фізичній особі ОСОБА_1 банком у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2 квартал 2017 року відображено нарахований та виплачений дохід з ознакою доходу « 126» (додаткове благо) у вигляді основної кредитної заборгованості прощеної (анульованої) за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі 1219 208,47 грн, 4кв. 2017 року, повідомлення клієнта - шляхом укладення договору.

Також на запит Головного управління ДФС в Одеській області АТ «УКРСОЦБАНК» надало лист від 29.10.2018 року №05.6-12/79-1127, яким повідомлено, що АТ «Укрсоцбанк» підтверджує у вказаній у запиті фізичній особі ОСОБА_1 банком у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 4 квартал 2015 року відображено нарахований та виплачений дохід з ознакою доходу « 126» (додаткове благо) у вигляді основної кредитної заборгованості прощеної (анульованої) за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі 942 102,60 грн, 4кв. 2015 року, повідомлення клієнта - шляхом укладення договору.

Суд встановив, що наказом Головного управління ДФС в Одеській області від 28.01.2019 року № 507 було призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки на підставі отриманої інформації від банку на його запит.

В ході перевірки Головне управління ДФС в Одеській області надіслало на адресу позивача повідомлення від 29.01.2019 року № 82/13-05, яким повідомило позивача, що буде проведено з 05 березня 2019 року документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу отриманого платником податку як додаткове благо (ознака « 126») за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року та з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року. Це повідомлення було надіслано поштою, але поштове відправлення повернулось.

Також матеріалами справи підтверджено, що позивачу направлялись повідомлення повторно про термінове прибуття до Білгород-Дністровського відділення Чорноморської ОДПІ ГУ ДФС в Одеській області № 218 від 20.02.2018 року та № 481 від 26.04.2018 року, але які також були повернуті до контролюючого органу.

За результатами перевірки Головним управлінням ДФС в Одеській області було складено акт від 26.03.2019 року № 482/15-32-13-03/ «Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки фізичної особи ОСОБА_1 з питань дотримання податкового законодавства щодо своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати належних сум податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходу отриманого платником податку як додаткове благо за ознакою доходу «126», за період з 01.01.2015 року по 31.12.2015 року та з 01.01.2017 року по 31.12.2017 року», яким зафіксовані такі порушення:

П.п.49.18.4 п.49.18 ст.49, пп. в п. 176.1 ст. 176 , п. 179.1 ст. 179 Податкового Кодексу України від 02грудня 2010 року №2755-У1 /із змінами та доповненнями/. Неподання податкових декларацій про майновийстан та доходи за 2015 рік та 2017 рік.

П.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163. п. 164.1 пп. д 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, гі. 167.1 ст. 167. п. 179.1ст. 179. п. 179.7 ст. 179 Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року №2755- VI /із змінами тадоповненнями/. Донараховано податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами зарезультатами річного декларування в сумі 181112,50 грн. за 2015 рік та в сумі 219313,52 грн. за 2017 рік.

П.п. 163.1.1 п. 163.1 ст. 163. пп. д 164.2.17 пункту 164.2 статті 164, п. 179.1 ст. 179, п.п. 1.2., п.п. 1.4.та 1.6. п. 16 і підрозділу 10 розд. XX Податкового Кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-УІ /іззмінами та доповненнями/. Донараховано військовий збір в сумі 14131,54грн. за 2015 рік та в сумі 18276,13грн. за 2017 рік.

Суд встановив, що на підставі акту Головного управлінням ДФС в Одеській області від 26.03.2019 року № 482/15-32-13-03/ Головне управління ДФС в Одеській області прийняло:

податкове повідомлення-рішення від 05 липня 2019 року № про нарахування військового збору в розмірі 32407,67 грн та штрафних фінансових санкцій в розмірі 8101,92 грн.

податкове повідомлення-рішення від 05 липня 2019 року № про нарахування суми штрафних санкцій з податку на доходу фізичних осіб в розмірі 340 грн.

податкове повідомлення-рішення від 05 липня 2019 року № з нарахування податку на доходи фізичних осіб в розмірі 400426,02 грн та за штрафними фінансовими санкціями в розмірі 100106,51 грн.

Копія акту перевірки та податкові повідомлення- рішення були надіслані позивачу поштою рекомендованою кореспонденцією за адресою реєстрації позивача: Одеська область, м. Білгород-Дністровський, вул. Бугазька, 17, але повернуті на адресу Головного управління ДФС в Одеській області із позначкою пошти «за закінчення встановленого строку зберігання».

Додатково суд зазначає, що згідно з Додатку 2 до постанови КМУ від 19.06.2019 року №537 «Перелік територіальних органів Державної податкової служби, що реорганізуються», Головне управління ДФС в Одеській області реорганізовано шляхом приєднання до Головного правління ДПС в Одеській області.

Постановою КМУ від 30 вересня 2020 р. № 893 «Деякі питання територіальних органів Державної податкової служби» вирішено ліквідувати як юридичні особи публічного права територіальні органи Державної податкової служби за переліком, у тому числі, Головне управління ДПС в Одеській області.

Відповідно до наказу ДПС України від 30 вересня 2020 року N 529 «Про утворення територіальних органів Державної податкової служби», утворено як відокремлений підрозділ Державної податкової служби ГУДПС в Одеській області.

Наказом Державної податкової служби України «Про затвердження положень про територіальні органи ДПС» від 12 листопада 2020 року № 643, затверджені, зокрема, Положення про Головне управління ДПС в Одеській області.

Згідно з Положення про Головне управління ДПС в Одеській області, ГУ ДПС є правонаступником майна, прав та обов`язків Головного управління ДПС в Одеській області (код ЄДРПОУ 43142370).

Згідно з витягом із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, Головне управління ДПС в Одеській області, код ЄДРПОУВП 44069166, як відокремлений підрозділ Державної податкової служби України.

Таким чином, Головне управління ДПС в Одеській області як відокремлений підрозділ ДПС є правонаступником майна, прав та обов`язків ГУДПС в Одеській області () та ГУ ДФС в Одеській області ().

Проаналізувавши положення чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не належать задоволенню, з таких підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено).

Аналізуючи правомірність прийняття оскаржуваних рішень, що є змістом правовідносин у цій справі, відповідно до приписів ст. 2 КАС України, суд виходить із застосування таких норм матеріального права.

Так, спірні правовідносини врегульовано нормами Податкового кодексу України (далі ПК України).

Згідно з пп. 16.1.4 п.16.1 ст. 16 Податкового кодексу України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п. 164.1. ст. 164 ПК України, базою оподаткування є загальний оподатковуваний дохід, з урахуванням особливостей, визначених цим розділом.

Загальний оподатковуваний дохід - будь-який дохід, який підлягає оподаткуванню, нарахований (виплачений, наданий) на користь платника податку протягом звітного податкового періоду.

У разі використання права на податкову знижку базою оподаткування є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається шляхом зменшення загального оподатковуваного доходу з урахуванням пункту 164.6 цієї статті на суми податкової знижки такого звітного року.

Базою оподаткування для доходів, отриманих від провадження господарської або незалежної професійної діяльності, є чистий річний оподатковуваний дохід, який визначається відповідно до пункту 177.2 статті 177 та пункту 178.3 статті 178 цього Кодексу.

Відповідно до пп. 164.1.1., 164.1.2. п. 164.1. ст. 164 ПК України загальний оподатковуваний дохід складається з доходів, які остаточно оподатковуються під час їх нарахування (виплати, надання), доходів, які оподатковуються у складі загального річного оподатковуваного доходу, та доходів, які оподатковуються за іншими правилами, визначеними цим Кодексом.

Загальний місячний оподатковуваний дохід складається із суми оподатковуваних доходів, нарахованих (виплачених, наданих) протягом такого звітного податкового місяця.

Відповідно до пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164 ПК України (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються:дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:д) основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року. Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено. Боржник самостійно сплачує податок з таких доходів та відображає їх у річній податковій декларації. У разі неповідомлення кредитором боржника про прощення (анулювання) боргу у порядку, визначеному цим підпунктом, такий кредитор зобов`язаний виконати всі обов`язки податкового агента щодо доходів, визначених цим підпунктом.

Суд встановив, що між ПАТ «УКРСОЦБАНК» та ОСОБА_1 було укладено договір кредиту № 2007/13-2/06/381 від 16 червня 2007 року, договір кредиту №200/671Ф03.14-34 від 13.08.2007 року та договір кредиту № 2007/13-2.06/381 від 16.06.2007 року.

Також суд встановив, що на запит Головного управління ДФС в Одеській області АТ «УКРСОЦБАНК» надало лист від 29.10.2018 року №05.6-12/79-1126, яким повідомлено, що АТ «Укрсоцбанк» підтверджує у вказаній у запиті фізичній особі ОСОБА_1 банком у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 2 квартал 2017 року відображено нарахований та виплачений дохід з ознакою доходу « 126» (додаткове благо) у вигляді основної кредитної заборгованості прощеної (анульованої) за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі 1 219 208,47 грн, 4кв. 2017 року, повідомлення клієнта - шляхом укладення договору.

Також на запит Головного управління ДФС в Одеській області АТ «УКРСОЦБАНК» надало лист від 29.10.2018 року №05.6-12/79-1127, яким повідомлено, що АТ «Укрсоцбанк» підтверджує у вказаній у запиті фізичній особі ОСОБА_1 банком у Податковому розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь фізичних осіб, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) за 4 квартал 2015 року відображено нарахований та виплачений дохід з ознакою доходу « 126» (додаткове благо) у вигляді основної кредитної заборгованості прощеної (анульованої) за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності у сумі 942 102,60 грн, 4кв. 2015 року, повідомлення клієнта - шляхом укладення договору.

Відповідно до п. 49.2. ст. 49 ПК України платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Згідно з пп. 49.18.4. п. 49.18. ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до п. 179.1. ст. 179 ПК України платник податку зобов`язаний подавати річну декларацію про майновий стан і доходи (податкову декларацію) відповідно до цього Кодексу.

Суд зазначає, що позивачем не надано докази подачі ним річної декларації про майновий стан і доходи за 2015 та 2017 рік.

Відповідно до п. 120.1. ст. 120 ПК України неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 170 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно прийнято податкове повідомлення рішення від 05.07.2024 року № , яким застосовано до позивача штрафні (фінансові) санкції в розмірі 340 грн, тому у задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним та скасування цього податкового повідомлення рішення слід відмовити.

Також відсутні правові підстави щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень № та № від 05.07.2019 року, з огляду на таке.

Як зазначалось вище, відповідно до пп. «д» пп. 164.2.17. п. 164.2. ст. 164 ПК України (в редакції чинної на час виникнення спірних правовідносин), до загального місячного (річного) оподатковуваного доходу платника податку включаються: дохід, отриманий платником податку як додаткове благо (крім випадків, передбачених статтею 165 цього Кодексу) у вигляді:основної суми боргу (кредиту) платника податку, прощеного (анульованого) кредитором за його самостійним рішенням, не пов`язаним з процедурою банкрутства, до закінчення строку позовної давності, у разі якщо його сума перевищує 25 відсотків однієї мінімальної заробітної плати (у розрахунку на рік), встановленої на 1 січня звітного податкового року.

Кредитор зобов`язаний повідомити платника податку - боржника шляхом направлення рекомендованого листа з повідомленням про вручення або шляхом укладення відповідного договору, або надання повідомлення боржнику під підпис особисто про прощення (анулювання) боргу та включити суму прощеного (анульованого) боргу до податкового розрахунку суми доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, за підсумками звітного періоду, у якому такий борг було прощено.

Суд встановив, що АТ «УКРСОЦБАНК» відповідними листами підтвердило повідомлення клієнта про необхідність сплати податків за прощену основну суму боргу - шляхом укладення договору.

Відповідно до п. 167.1. ст. 167 ПК України ставка податку становить 18 відсотків бази оподаткування щодо доходів, нарахованих (виплачених, наданих) (крім випадків, визначених у пунктах 167.2-167.5 цієї статті) у тому числі, але не виключно у формі: заробітної плати, інших заохочувальних та компенсаційних виплат або інших виплат і винагород, які нараховуються (виплачуються, надаються) платнику у зв`язку з трудовими відносинами та за цивільно-правовими договорами.

Відповідно до п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України тимчасово, до набрання чинності рішенням Верховної Ради України про завершення реформи Збройних Сил України, встановлюється військовий збір.

Згідно з пп. 1.1. 1.6. п. 16-1 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України платниками збору є особи, визначені пунктом 162.1 статті 162 цього Кодексу.

Об`єктом оподаткування збором є доходи, визначені статтею 163 цього Кодексу.

Ставка збору становить 1,5 відсотка від об`єкта оподаткування, визначеного підпунктом 1.2 цього пункту.

Нарахування, утримання та сплата (перерахування) збору до бюджету здійснюються у порядку, встановленому статтею 168 цього Кодексу, за ставкою, визначеною підпунктом 1.3 цього пункту.

Відповідальними за утримання (нарахування) та сплату (перерахування) збору до бюджету є особи, визначені у статті 171 цього Кодексу.

Платники збору зобов`язані забезпечувати виконання податкових зобов`язань у формі та спосіб, визначені статтею 176 цього Кодексу.

Враховуючи встановлені судом обставини та наведені норми права, суд доходить висновку, що відповідачем правомірно прийняті податкові повідомлення-рішення № та № від 05.07.2019 року.

На посилання представника позивача на те, що позивач був позбавлений права бути присутнім під час проведення перевірки та надавати пояснення і документи з питань укладення кредитного договору, виникнення заборгованості і списання боргу за кредитним договором, суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено направлення на адресу місце реєстрації позивача завчасно та неодноразово повідомлення про початок перевірки та необхідність прибути до податкового органу. Суд зазначає, що у повідомленнях було зазначено з якого питання позивача запрошують до податкового органу: надання податкової декларації про доходи за 2017 рік.

Разом з цим ці повідомлення повернулись із позначкою пошти «за закінченням терміну зберігання».

Таким чином, суд доходить висновку, що відповідачем доведено вжиття заходів для забезпечення реалізації позивачем прав, передбачених підпунктом 17.1.6 пункту 17.1 статті 17 ПКУ.

На посилання представника позивача, що сума прощеної заборгованості складає 45918,71 дол США та 3548,77 доларів США (проценти) відповідно до договору про внесення змін до кредитного договору від 31.08.2016 року, що за курсом 24,6 становить як раз 1 219208 грн 47 коп., суд зазначає, що матеріалами справи підтверджено, що виходячи із інформації, отриманої від АТ «УКСОЦБАНК», контролюючим органом нараховано податок з доходів фізичних осіб та військовий збір тільки з додаткового блага основної суми на користь кредиторської заборгованості прощеної (анульованої) за самостійним рішенням банку, не пов`язаним з процедурою банкротства, до закінчення строку позовної давності.

Щодо посилання представника позивача на те, що відсутні будь-які докази, що взагалі лист про проведення перевірки міг бути вручений. На листі не зазначено причини його невручення,таким чином, листоноша взагалі могла не повідомляти про наявний лист або намагатися його вручити, та те, що на час повідомлення позивач був за кордоном, суд зазначає таке.

Згідно з п. 45.1. ст. 45 ПК України, платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу.

Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі.

Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до пп. 66.3. ст. 66 ПК України, у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків.

Підставою для зняття з обліку платника податків в одному контролюючому органі і взяття на облік в іншому є надходження хоча б до одного з цих органів даних, що свідчать про належну державну реєстрацію таких змін органами державної реєстрації.

У такому разі платник податків, визначений у пункті 64.2 статті 64 цього Кодексу, зобов`язаний подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням відповідну заяву у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання) згідно з порядком обліку платників податків. У разі неподання такої заяви протягом 10 календарних днів платник податків або посадові особи платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.

Суд встановив, що контролюючий орган направляв позивачу кореспонденцію за адресою його реєстрації: АДРЕСА_2 , яка позивачем не заперечується та досі є адресою його реєстрації.

Суду не надано докази того, що позивач змінював реєстрацію місце проживання та повідомляв контролюючий орган про таку зміну.

Відповідно до п. 42.2. ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Відповідно до п. 42.4 ст. 42 ПК України, у разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ,незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

За таких обставин, суд доходить висновку, що контролюючий орган вжив всі необхідні заходи щодо повідомлення позивача про початок перевірки, прийняття оскаржуваних податкових повідомлень рішення, та не отримання позивачем цієї кореспонденції у цьому випадку, з урахуванням дотримання контролюючим органом приписів ст. 42 КАС України, не можуть бути підставою для визнання оскаржуваних податкових повідомлень рішень протиправними.

Щодо посилань представника позивача, що листоноша могла не повідомляти про наявний лист або намагатися його вручити, суд зазначає таке.

Так, порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку визначають та відносини між ними регулюють Правила надання послуг поштового зв`язку, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270 (далі - Правила).

Згідно з п. 2 Правил, повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу - повідомлення, яким оператор поштового зв`язку доводить до відома відправника чи уповноваженої ним особи інформацію про дату вручення реєстрованого поштового відправлення, виплати коштів за поштовим переказом та прізвище одержувача.

Відповідно до пункту 89 Правил, реєстровані поштові відправлення вручаються, кошти за поштовими переказами виплачуються одержувачам за умови пред`явлення ними паспорта громадянина України, паспорта громадянина України для виїзду за кордон, військового квитка для військовослужбовця строкової служби, посвідчення народного депутата України, документа, що замінює паспорт, паспорта іноземного громадянина з візою або посвідки на постійне чи тимчасове проживання на території України іноземного громадянина, інших документів, що посвідчують особу згідно із законодавством.

Адресат може уповноважити іншу особу на одержання адресованого йому поштового відправлення, коштів за поштовим переказом за довіреністю, що оформляється в установленому законодавством порядку.

Довіреність на одержання поштового відправлення, коштів за поштовим переказом може бути посвідчена нотаріально, посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання. Після пред`явлення оригіналу довіреності її копія залишається в об`єкті поштового зв`язку.

Інформація про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу надсилається адресату у вигляді смс-повідомлення за номером мобільного телефону, зазначеним на поштовому відправленні, поштовому переказі, а у разі відсутності номера мобільного телефону - шляхом вкладення до абонентської поштової скриньки бланку повідомлення встановленого зразка.

За бажанням адресата реєстроване поштове відправлення, поштовий переказ можуть бути доставлені йому за поштовою адресою, зазначеною відправником, кур`єром за додаткову плату.( п.90, 91 Правил).

Таким чином, Правилами встановлений відповідний порядок вручення поштових відправлень.

У свою чергу, відповідно до п. 127 Правил користувач послуг поштового зв`язку має право:на одержання інформації про порядок і строк надання послуг поштового зв`язку;звернутися для захисту своїх прав як споживача до територіального органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері захисту прав споживачів, а також до суду;оскаржити неправомірні дії працівників поштового зв`язку в порядку, встановленому законом.

Разом з цим суду не надано докази оскарження дій оператора поштового зв`язку, тому добросовісне виконання працівниками «Укрпошти» своїх службових обов`язків у даному випадку презюмується, а в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази протилежного.

Стосовно посилань представника позивача на порушення строку проведення перевірки, а саме: відповідно до наказу про проведення перевірки, складений в січні 2019 року, предметом проведення перевірки може бути період 2016 року, а період 2015 року - не може бути охоплений перевіркою, оскільки він виходить за межі 3 річного терміну, суд зазначає таке.

Як зазначалось вище, предметом перевірки, зокрема було подача позивачем декларації про доходи за 2015 рік та нарахування й сплата податку з доходу фізичних осіб і військового збору за 2015 рік.

Згідно з пп. 49.18.4. п. 49.18. ст. 49 ПК України, податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює: календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Тобто за 2015 рік позивач мав подати до контролюючого органу декларацію до 1 травня 2016 року.

Згідно з п. 102.1. ст. 102 ПК України, контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Таким чином, контролюючим органом призначено перевірку у межах строку встановленого ст.102 ПК України, а тому наведені доводи представника позивача є помилковими та відхиляються судом.

Також відхиляються судом посилання представника позивача на необґрунтованість наказу про проведення перевірки з підстав того, що в наказі зазначено підпункт 78.1.2 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, але згідно з акту можна дійти висновку, що підстави для перевірки були інші (наприклад, проведено перевірку достовірності даних, що містяться у податкових деклараціях, а така підстава для перевірки визначена у пп. 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України), оскільки та доводи є безпідставними.

Як вже суд зазначав, підставою проведення перевірки було саме те, що платником податків не подано в установлений законом строк податкову декларацію про доходи за 2015, 2017 роки.

Відповідно до пп. 54.3.2. п. 54.3. ст. 54 ПК України контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, зменшення (збільшення) суми бюджетного відшкодування та/або зменшення (збільшення) від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, передбачених цим Кодексом або іншим законодавством, якщо:дані перевірок результатів діяльності платника податків, крім електронної перевірки, свідчать про заниження або завищення суми його податкових зобов`язань, суми бюджетного відшкодування та/або від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток або від`ємного значення суми податку на додану вартість платника податків, заявлених у податкових (митних) деклараціях, уточнюючих розрахунках.

За таких встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що вказані позовні вимоги є безпідставними і не належать задоволенню.

Суд зазначає, що ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази, правомірності своїх рішень, а тому позовні вимоги не належать задоволенню.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, - відмовити у повному обсязі.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано « 10» вересня 2024 року.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.