Справа № 560/21871/23
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/21871/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Петричкович А.І.

Суддя-доповідач - Шидловський В.Б.

09 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Боровицького О. А. Курка О. П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Хмельницькій області до ОСОБА_1 про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Хмельницькій області звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 кошти у рахунок погашення податкового боргу на загальну суму 51226,50 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг в розмірі 51226,50 гривень по податку на нерухоме майно. Самостійно податковий борг відповідачем не сплачений, тому покликаючись на вимоги Податкового кодексу України, просить задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Головного управління ДПС у Хмельницькій області податковий борг в сумі 51226,50 (п`ятдесят одна тисяча двісті двадцять шість гривень п`ятдесят копійок) гривень.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення спору.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до корінця податкової вимоги №6827-17 від 14.02.2018, загальна сума платника податків ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), станом на 14.02.2018 становить 5430,01 гривень, яку направлено Рекомендованим листом відповідно Поштового повідомлення про вручення поштового відправлення від 16.02.2018, і отримано адресатом - 22.02.2018 (арк. спр. 9).

Податковий борг в розмірі 51226,50 грн по податку на нерухоме майно, підтверджується податковим повідомленням-рішенням №0-2210 від 28.02.2023 (направлене відповідачу рекомендованим листом відповідно Поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, і повернуто позивачу в зв`язку з відмовою адресата від отримання (арк. спр. 10), розрахунком суми заборгованості.

Оскільки податковий борг відповідачем добровільно не сплачений, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обґрунтованості заявлених позовних вимог та наявності підстав для їх задоволення.

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Підпунктом 14.1.175 п.14.1 ст.14 Податкового кодексу України (далі - ПК України) визначено, що податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.п.16.1.4. п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Абзацом 1 п.59.1 ст.59 ПК України визначено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Згідно із абз.1 п.87.1 ст.87 ПК України, джерелами самостійної сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків є будь-які власні кошти, у тому числі ті, що отримані від продажу товарів (робіт, послуг), майна, випуску цінних паперів, зокрема корпоративних прав, отримані як позика (кредит), та з інших джерел, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею, а також суми надміру сплачених платежів до відповідних бюджетів.

Відповідно до п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

За приписами п.6 розд. IV Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 № 610, вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги». У разі неотримання податковим органом квитанції про доставку податкової вимоги в електронний кабінет протягом двох робочих днів з дня її надіслання така податкова вимога у паперовій формі на третій робочий день з дня відправлення з електронного кабінету надсилається у порядку, визначеному абзацом першим цього пункту для надіслання податкової вимоги у паперовій формі. При цьому строк доставки податкової вимоги в електронний кабінет, визначений абзацом другим цього пункту, не зараховується до строку надіслання такої вимоги. У разі якщо пошта не може вручити платнику податків податкову вимогу через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їх відмову прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, така податкова вимога вважається врученою платнику податків у день, вказаний поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення. Інформація про дату і час надсилання та отримання податкової вимоги через електронний кабінет з ідентифікацією відправника та отримувача зберігається безстроково і може бути отримана через електронний кабінет у вигляді електронного документа, в тому числі у вигляді квитанції у текстовому форматі.

Положеннями п.п.2,4 розд. ІІІ Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 № 1204 визначено, що податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Кодексу. Якщо пошта (поштова служба) не може вручити платнику податків податкове повідомлення-рішення у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти податкове повідомлення-рішення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, податкове повідомлення-рішення вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштою (поштовою службою) в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

Колегія суддів враховує, що відповідач не заперечує наявність боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, і не надав суду доказів оскарження вищевказаного рішення контролюючого органу.

Більше того, посилання апелянта на те, що відповідно до даних Єдиного державного демографічного реєстру відповідь 381804 від 26.12.2023 року з 22.11.2019 року ОСОБА_1 зареєстрована за іншою адресою, а саме АДРЕСА_2 колегія суддів оцінює критично, оскільки останньою не доведено, що нею повідомлено контролюючий орган щодо зміни адреси, яка відповідно до наданих доказів була: АДРЕСА_1 .

При цьому, позивач надав суду докази направлення відповідачу податкового повідомлення-рішення та податкової вимоги на його адресу рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, тому податкове повідомлення-рішення на підставі якого стягується податковий борг є узгодженим в розумінні ПК України.

Також посилання апелянта на те, що матеріали позовної заяви наявні в електронному суді не містять іншої податкової вимоги крім податкової вимоги від 14 лютого 2018 року № 6827-17 на суму 5 430,01 грн, колегія суддів відхиляє, оскільки в матеріалах справи наявний корінець податкового повідомлення-рішення форми "Ф" №0-2210 від 28.02.2023, який направлений відповідачу рекомендованим листом відповідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, і повернуто позивачу в зв`язку з відмовою адресата від отримання (а.с. 10).

Оскільки, відповідачем узгоджений податковий борг в сумі 51226,50 гривень, який є не сплачений, що підтверджується належними доказами, колегія суддів погоджується з позицією суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача податкового боргу.

Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 20 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Боровицький О. А. Курко О. П.