Справа № 420/11264/20
Суддя: Бжассо Н.В.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Бжассо Н.В.,

за участі секретаря судового засідання Музики І.О.,

за участі сторін:

позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідачів Абросимової Ю.Г. (згідно Наказу)

представника третьої особи Доброва Ю.І. (згідно довіреності)

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Одеса за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Міністерства оборони України, Державної казначейської служба України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Командувача ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Державна казначейська служба України, за результатом розгляду якого позивач просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Командувача ІНФОРМАЦІЯ_2 про виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 24 вересня 2020 року, оформлене абзацом 2 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині);

- визнати протиправним та скасувати рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яким він вважає виплаченою позивачу грошову допомогу при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах України за 45 календарних років у розмірі 195378 гривень 75 копійок, оформлене абзацом 3 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині);

- визнати протиправним та скасувати рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яким він вважає виплаченим позивачу грошове забезпечення за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року у розмірі 635823 гривні 35 копійок, оформлене абзацом 4 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині);

- визнати протиправним та скасувати рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виплату позивачу середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року у розмірі 604371 гривню 60 копійок;

- визнати протиправним та скасувати рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виплату позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року у розмірі 38354 гривні 14 копійок, оформлене абзацом 13 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 поновити позивача з 14 листопада 2016 року у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення порядком, визначеним діючим законодавством України;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести повний розрахунок позивача по грошовому та матеріальному забезпеченню, як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити позивачу грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року включно, визначене ч. 2 ст. 8, ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» и пунктом 9 розділу XXXI «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року. До розрахунку цього грошового забезпечення включити щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплаті, винагороди, які мають постійний характер, премія), які позивач утримував станом на 14.11.2016 року за займаною штатною посадою «начальника відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України» з посадовим окладом 1400,00 гри., мав допуск до державної таємниці за формою 2 і отримував надбавку за роботу з секретними документами (10%), з урахуванням зміни його вислуги років і норм грошового забезпечення;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 вчинити всі необхідні дії з метою нарахування і виплати позивачу грошових коштів, які вказані у рішеннях Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України, оформлених абзацами 3, 4 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині):

- грошову допомогу при звільненні з військової служби у відставку у розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах України за 45 календарних років у розмірі 195378 гривень 75 копійок;

- грошове забезпечення за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року у розмірі 635823 гривні 35 копійок;

- зобов`язати Командування Військово-морських Сил Збройних Сил України встановленим Порядком видати позивачу речове майно, яке не було отримано за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року включно, як капітану 1 рангу, виходячи з норм забезпечення речовим майном, встановлених діючим на той час законодавством України та з урахуванням зміни норм і порядку речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України у цій період;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача на відшкодування заподіяної протиправними рішеннями Командувача Військово-Морськими Силами Збройних Сил України від 24.09.2020 року моральної шкоди у розмірі 500 тисяч гривень.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що наказом Міністра оборони України від 13.05.2016 року № 428 (по особовому складу) його було звільнено з військової служби у відставку та що 14 листопада 2016 року наказом Командувача ІНФОРМАЦІЯ_2 № 230 (по стройовий частині) від 14.11.2016 року його було виключено зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України та знято зі всіх видів забезпечення з 14.11.2016 року. При цьому, як зазначає ОСОБА_1 , зняття його зі всіх видів забезпечення відбулось без повного забезпечення позивача грошовим і речовим забезпеченням, як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку. Не погодившись із вищезазначеними наказами та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся із позовною заявою до Одеського окружного адміністративного суду (справа №815/7098/16).

Як зазначає позивач, 11.10.2017 року набрала законної сили постанова Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року по справі №815/7098/16, якою було визнано протиправним та скасовано рішення Командувача ВМС ЗС України, оформлене наказом командування ВМС ЗС України №230 (по стройовій частині) від 14.11.2016 року (пункт 1 наказу) та 24.09.2020 року на виконання рішення суду у справі №815/7098/16 тимчасово виконуючий обов`язки Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України віце-адмірал ОСОБА_2 підписав наказ командира військової частини НОМЕР_1 №184 (по стройовий частині), згідно п. 4 якого:

- в абзаці 1 зазначено про поновлення позивача з 14 листопада 2016 року у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16;

- в абзаці 2 зазначено про виключення ОСОБА_3 , начальника відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, звільненого наказом Міністра оборони України №428 (по особовому складу) від 13.05.2016 року з військової служби у відставку, зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та зняття зі всіх видив забезпечення з 24 вересня 2020 року та про направлення позивача для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- в абзаці 3 зазначено вважати виплаченою позивачу грошову допомогу при звільненні з військової служби у відставку за 45 календарних років у розмірі 195378,75 грн.;

- в абзаці 4 зазначено вважати виплаченим позивачу грошове забезпечення за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року у розмірі 656823,35 грн.;

- в абзаці 10 зазначено виплатити позивачу середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016 року по 29.06.2020 року у розмірі 604371,60 грн.;

- в абзаці 13 зазначено виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період з 14.11.2016 року по 24.09.2020 року у розмірі 38354,14 грн.

Позивач не погоджується із вищезазначеним наказом та вважає його протиправним, оскільки при прийнятті даного рішення відповідачем, на його думку, були проігноровані і порушені вимоги нормативно-правових актів, якими визначено порядок проходження кадровим офіцером військової служби та його персональний облік в ЗС України.

Так, ОСОБА_1 у позові в адміністративній справі №420/11264/20 вказує, що посада, зазначена відповідачем в рішенні, оформленому абзацом 1 п. 4 наказу №184 про поновлення його з 14.11.2016 в списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , станом на 24.09.2020 (дата видання наказу №184) насправді не була штатною посадою Командування ВМС ЗС України, оскільки з початку 2020 року така посада вже не існувала в ЗС України, а тому він мав бути поновлений на рівнозначній штатній посаді.

Позивач також зазначив, що станом на 24.09.2020 року та в подальшому на підставі наказу №184 він, як військовослужбовець ЗС України, практично не був зарахований (відновлений) з 14.11.2016 року на грошовому і речовому забезпеченні, як це визначено постановою суду від 20.04.2017 року, оскільки не зазначено, при якій військовій частині він поставлений на грошове та речове забезпечення.

ОСОБА_1 у позовній заяві вказує, що станом на 24.09.2020 року йому не було нараховане та виплачене в повному обсязі грошове забезпечення за період військової служби, а саме: грошове забезпечення за 24.09.2020 року (день виключення зі списків особового складу); грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016 року по 29.06.2020 року; грошова допомога при звільненні у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за чотири повних календарних роки (з 01.08.2016 року по 01.08.2020 року); грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки (45 днів) за поточний 2020 рік, а також за 2017-2019 роки; грошова допомога для оздоровлення за 2020 рік в розмірі місячного грошового забезпечення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік; компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення, тобто, не було виплачено в повному обсязі грошове забезпечення за період з 30.10.2002 року по 25.07.2014 року.

Також, позивач зазначив, що на момент видання наказу №184 від 24.09.2020 року він не давав згоди ІНФОРМАЦІЯ_1 на виключення його зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 без проведення повного розрахунку по грошовому і матеріальному забезпеченню.

Ухвалою суду від 02.12.2020 року адміністративний позов ОСОБА_1 у справі №420/11264/20 був прийнятий до розгляду, у справі було відкрито спрощене позовне провадження без виклику (повідомлення) сторін за наявними у справі матеріалами в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Ухвалою суду від 29 січня 2021 року провадження у справі №420/11264/20 закрито на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05 квітня 2021 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 29 січня 2021 року про закриття провадження у справі скасовано. Справу направлено до Одеського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

15.04.2021 року адміністративна справа № 420/11264/20 передана судді Бжассо Н.В. для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 20 квітня 2021 року справу №420/11264/20 прийнято до провадження суддею Одеського окружного адміністративного суду Бжассо Н.В. та вирішено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження.

24.05.2021 року на адресу суду надійшов відзив від представника відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 , з огляду на який представник заперечує щодо задоволення позову та вказує, що пункт 4 наказу № 184 (по стройовій частині) видано на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 року у справі № 815/7098/16.

Не погодившись виданням наказу командира військової частини позивач подав заяву в порядку ст.383 КАС України, яка ухвалою суду від 23 жовтня 2020 року була залишена без задоволення.

Також, виплата позивачу грошової допомоги при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в ЗСУ за 45 календарних років у розмірі 195 378 гривень 75 копійок, оформлене абзацом 3 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року № 184 (по стройовій частині).

ОСОБА_1 був звільнений з військової служби наказом Міністра оборони України №428 від 13.05.2016 (по особовому складу). З метою реалізації зазначеного наказу відповідачем видано наказ № 230 (по стройовій частині), який і був предметом розгляду у справі № 815/7098/16, у тому числі щодо правомірності розрахунків та здійснення виплат.

22.06.2021 року на адресу суду від позивача надійшла відповідь на відзив, з огляду на яку позивач не погоджується з доводами відповідача та вказує, що предметом позову не є оскарження рішень відповідачів при виконанні ними постанови суду по справі № 815/7098/16, тобто, позивач наполягає на тому, що предметом розгляду справи є не весь п.4 наказу№ 184, , а абзаці 2,3,4,10, 14 п.4 наказу № 184.

Ухвалою суду від 21 липня 2021 року провадження у справі зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 420/4895/21.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 листопада 2021 року ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021року скасовано, справу направлено для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року задоволено клопотання позивача, справа зупинена до одужання позивача.

17.03.2023 року за вх. №8289/23 від позивача до суду надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій позовні вимоги викладені в такій реакції:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Командувача ІНФОРМАЦІЯ_2 про виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 24 вересня 2020 року, оформлене абзацом 2 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 .

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України яким він вважає виплаченою позивачу грошову допомогу при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах України за 45 календарних років у розмірі 195378 (сто дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 75 копійок, оформлене абзацом 3 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 .

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яким він вважає виплаченим позивачу грошове забезпечення за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року у розмірі 635823 (шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять три) гривні 35 копійок, оформлене абзацом 4 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_2 .

4. Визнати протиправним та скасувати рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виплату позивачу середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року у розмірі 604371 (шістсот чотири тисячі триста сімдесят одну) гривню 60 копійок, оформлене абзацом 10 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 .

5. Визнати протиправним та скасувати рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виплату позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року у розмірі 38354 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 14 копійок, оформлене абзацом 13 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 .

6. Зобов`язати Командування та Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, у зв`язку з переходом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України з 05 лютого 2020 року на інший штат, встановленим порядком направити до Міністерства оборони України усі необхідні обов`язкові документи стосовно позивача, як військовослужбовця, який з вини Командування та Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України з 14 листопада 2016 року перебуває у вимушеному прогулі та за судовим рішенням, що набрало законної сили (постанова Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16), підлягає поновленню з 14 листопада 2016 року у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 за штатною посадою, для призначення позивача на посаду в Командуванні Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яка визначена новим штатом цього військового формування та не нижче тієї, яку він обіймав на 14 листопада 2016 року та яка відповідає військовому званню «капітан першого рангу», моєї освіті, військово-облікової спеціальності, досвіду служби на раніше займаних посадах, щоб ця посада передбачала класну кваліфікацію не нижче « 1 клас» та входила в номенклатуру посад, виконання посадових обов`язків за якими передбачає допуск до державної таємниці не нижче, як за формою 2.

Зобов`язати Командування та Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України у документах, які ними будуть складені (оформлені) та направлені до Міністерства оборони України, вказати відомості, які є необхідними для прийняття Міністром оборони України рішення про призначення позивача на посаду, яка визначена новим штатом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України. Такими відомостями, зокрема, є:

- посада у Командуванні Військово-Морських Сил Збройних Сил України «начальник відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України», на яку позивач був призначений наказом Міністра оборони України № 150 (по особовому складу) від 05.03.2015 (п.10) та яка зазначена у наказі Міністра оборони України № 428 (по особовому складу) від 13.05.2016 (п.3) про звільнення позивача з військової служби у відставку, була скорочена 05 лютого 2020 року, не визначена новим штатом ІНФОРМАЦІЯ_1 і з 05 лютого 2020 року не існує в Збройних Силах України;

- станом на 05 лютого 2020 року позивач за судовим рішенням, що набрало законної сили, не був поновлений у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 за посадою, яка зазначена стосовно позивача у наказі Міністра оборони України № 150 (по особовому складу) від 05.03.2015 (п.10) і яку позивач займав станом на 14 листопада 2016 року на день незаконного виключення його зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- станом на 05 лютого 2020 року наказ Міністра оборони України № 428 (по особовому складу) від 13.05.2016 (п.3) про звільнення позивача з військової служби у відставку з вини Командування та Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України фактично не був реалізований стосовно позивача. Цей наказ, починаючи з 05 лютого 2020 року, стосовно позивача втратив чинність, так як посада, яка у ньому зазначена, скорочена 05 лютого 2020 року при переході ІНФОРМАЦІЯ_1 на інший штат і не існує в Збройних Силах України;

- після 05 лютого 2020 року поновлення позивача у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 на виконання судового рішення, що набрало законної сили, та звільнення позивача з військової служби законним порядком можливо тільки за посадою, яка визначена новим штатом ІНФОРМАЦІЯ_1 і на яку позивач повинен бути призначений відповідним наказом по особовому складу Міністра оборони України.

7. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 поновити позивача з 14 листопада 2016 року у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 за штатною посадою, на яку він буде призначений після скасування рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виключення його з 24 вересня 2020 року зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , оформленого абзацом 2 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 . Поновлення зробити порядком, визначеним діючим законодавством України з урахуванням вимог абзацу 2 пункту 2 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

8. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 поновити позивача з 14 листопада 2016 року на всіх видах забезпечення за штатною посадою, на яку він буде призначений після скасування рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виключення його з 24 вересня 2020 року зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , оформленого абзацом 2 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 . Поновлення зробити порядком, визначеним діючим законодавством України, зокрема «Правилами організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», затвердженими наказом Міністерства оборони України № 280 від 22.05.2017 та «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018.

9. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати позивачу до вислуги років в Збройних Силах України та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення мене до виконання обов`язків за штатною посадою, за якою позивач буде поновлений у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

10. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати помісячно і виплатити позивачу щомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 24 вересня 2020 року по дату фактичного допущення позивача до виконання обов`язків за штатною посадою, за якою він буде поновлений у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 включно, яке він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (визначене ч.2 ст.8, ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» і пунктом 9 розділу ХХХІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018). До розрахунку цього щомісячного грошового забезпечення включити щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплаті, винагороди, які мають постійний характер, премія), які він отримував до незаконного звільнення станом на 14.11.2016 за займаною штатною посадою «начальник відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України» з посадовим окладом 1400,00 грн., мав допуск до державної таємниці за формою 2 і отримував надбавку за роботу з секретними документами (10%), 3 урахуванням зміни за період з 14 листопада 2016 року по дату виплати мені цих грошових коштів включно моєї вислуги років і норм грошового забезпечення, які я отримував за займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року.

11. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити позивачу грошові кошти, як компенсацію за всі невикористані мною дні щорічної основної відпустки за 2021, 2022, 2023 роки, які позивачу, як військовослужбовцю були зобов`язані надати відповідно до статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у період з 24 вересня 2020 року по дату фактичного допущення позивача до виконання обов`язків за штатною посадою, за якою він буде поновлений у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, з урахуванням зміни за період з 14 листопада 2016 року по дату виплату мені цих грошових коштів включно моєї вислуги років і норм грошового забезпечення, які я отримував за останньою займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року.

12. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за час вимушеного прогулу з 24 вересня 2020 року по дату фактичного допущення до виконання обов`язків за штатною посадою, за якою він буде поновлений у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України включно, як капітану 1 рангу, виходячи з норм забезпечення речовим майном, встановлених діючим на той час законодавством України та з урахуванням зміни норм і порядку речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України за цей період.

13. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести і виплатити позивачу індексацію його щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 24 вересня 2020 року по дату фактичного допущення позивача до виконання обов`язків за штатною посадою включно, за якою він буде поновлений у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, проведену на момент виплати цього грошового забезпечення відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

14. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 24 вересня 2020 року по дату фактичного допущення позивача до виконання обов`язків за штатною посадою включно, за якою він буде поновлений у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 , нараховану відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

15. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та перерахувати на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивача у хронологічної послідовності окремо за кожний місяць єдиний соціальний внесок з його щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 24 вересня 2020 року по дату фактичного допущення позивача до виконання обов`язків за штатною посадою включно, за якою він буду поновлений у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

16. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати помісячно і виплатити позивачу щомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року включно, яке він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (визначене ч.2 ст.8, ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» і пунктом 9 розділу ХХХІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018). До розрахунку цього щомісячного грошового забезпечення включити щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплаті, винагороди, які мають постійний характер, премія), які він отримував до незаконного звільнення станом на 14.11.2016 за займаною штатною посадою «начальник відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України» з посадовим окладом 1400,00 грн., мав допуск до державної таємниці за формою 2 і отримував надбавку за роботу з секретними документами (10%), з урахуванням зміни за період з 14 листопада 2016 року по дату виплати мені цих грошових коштів включно моєї вислуги років і норм грошового забезпечення, які він отримував за займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року.

17. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести і виплатити позивачу індексацію щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року включно, проведену на момент виплати цього грошового забезпечення, відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

18. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року включно, нараховану відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001.

19. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та перерахувати на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у хронологічної послідовності окремо за кожний місяць єдиний соціальний внесок з його щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року включно.

20. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати помісячно і виплатити позивачу щомісячну надбавку за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (щомісячний додатковій від грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу з 30 червня 2020 по 24 вересня 2020 року включно, визначену ч.2 ст.8, ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розділом ХІ і пунктом 9 розділу ХХХІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, з урахуванням того, що до незаконного звільнення станом на 14 листопада 2016 року позивач за займаною штатною посадою «начальник відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України» мав допуск до державної таємниці за формою 2 і отримував надбавку за роботу з секретними документами (10%), а також з урахуванням зміни за період з 14 листопада 2016 року по дату виплати йому цих грошових коштів включно його вислуги років і норм грошового забезпечення, які він отримував за займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року.

21. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача грошові кошті, які вказані у рішеннях Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України, оформлених абзацами 3, 4 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 № 184 (по стройовій частині):

* грошову допомогу при звільненні з військової служби у відставку у розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах України за 45 календарних років у розмірі 195378 (сто дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 75 копійок;

* грошове забезпечення за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року у розмірі 635823 (шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять три) гривні 35 копійок.

22. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленим порядком видати позивачу речове майно, яке не було отримано за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року включно, як капітану 1 рангу, виходячи з норм забезпечення речовим майном, встановлених діючим на той час законодавством України та з урахуванням зміни норм і порядку речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України у цій період.

23. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленим порядком та у хронологічній послідовності в послужному списку першого та другого примірників його особової справи зробити обов`язковій запис:

«ЗАПИС послужного списку:

«Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті звільнений з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я). Вислуга років у ЗС: календарна - 44 роки 09 місяців, пільгова 54 роки 09 місяців. Звільняється з правом насіння військової форми одягу. Наказ Міністра оборони України № 428 від 13.05.2016.»

ВИКЛЮЧЕНО на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16, наказу № 128 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2020 (п.11) та спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України № Д-322/1/9дск від 05 листопада 2019 року».

24. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленим порядком у хронологічній послідовності в послужному списку першого та другого примірників його особової справи зробити обов`язковій запис:

«ЗАПИСИ послужного списку:

«Виключений зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року. Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наказ Командування ВМС ЗС України № 230 від 14.11.2016.»

- «Поновлений в списках Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року. Наказ Командування ВМС ЗС України № 262 від 26.12.2018.»

«Виключений зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року. Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наказ Командування ВМС ЗС України № 262 від 26.12.2018.»

«Поновлений у списках особового складу Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року на посаді «Начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та техніки навігаційної управління кораблебудування», BOC - 4701002 Наказ Командування ВМС ЗС України №262 від 26.12.2018.».

«Виключений зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року. Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наказ Командування ВМС ЗС України № 262 від 26.12.2018.»

ВИКЛЮЧЕНО на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098 / 16 та наказу № 128 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2020 (п.11).»

25. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленим порядком та у хронологічній послідовності внести зміни в записи послужного списку першого та другого примірників його особової справи шляхом виключення записів:

«На виконання Постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16 поновлений у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 з 14 листопада 2016 року на посаді «Начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування», ВОС 4701002. Наказ командира військової - часини НОМЕР_1 №184 від 24.09.2020.»

- «Виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 3 24 вересня 2020 року. Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 184 від 24.09.2020.»

26. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленим порядком та у хронологічній послідовності в послужному списку першого та другого примірників його особової справи зробити обов`язковій запис:

«Посада «Начальник відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування ВМС ЗС України» скорочена 05 лютого 2020 року внаслідок проведення організаційно-штатних заходів на підставі спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України № Д-322/1/9дск від 05 листопада 2019 року».

27. Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленим порядком та у хронологічній послідовності в послужному списку першого та другого примірників його особової справи зробити обов`язковій запис про зарахування позивачу до вислуги років в Збройних Силах України та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення мене до виконання обов`язків за штатною посадою, за якою він буде поновлений у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28. Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача на відшкодування заподіяної протиправними рішеннями Командувача Військово-Морськими Силами Збройних Сил України від 24.09.2020 року моральної шкоди у розмірі 500 (п`ятсот) тисяч гривень.

23.06.2023 року ухвалою суду, яка занесена до протоколу судового засідання провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 18.07.2023 року, яка занесена до протоколу судового засідання судом прийнято до провадження уточнений позов від 17.03.2023 року з додатками та письмовими поясненнями (т.3 а.с. 1-285).

10.08.2023 року до суду від представника ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшов відзив на уточнений позов, в якому зазначено, що позивач не заявляє самостійної вимоги про скасування наказу, а просить суд визнання протиправним та скасування рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 24 вересня 2020 року, оформлене абзацом 2 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині), що на думку відповідача є вибором неправильного способу захисту права.

Представником відповідача зазначено, що ухвалою від 23.10.2020 року та постановою від 16.03.2021 року по справі №815/7098/16 судами першої та апеляційної інстанцій встановлено відсутність обставин протиправності відповідного рішення (абз.1 п.4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині) та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача по справі, та відсутність порушення ним (відповідачем) прав, свобод, інтересів особи-позивача під час видання наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині).

З посиланням на постанову Верховного Суду по справі №160/11532/19 представником відповідача зазначено, що порядок виконання рішення суду в частині «визнання протиправним та скасування рішення про виключення позивача зі списків особового складу» нормативно-правовими актами не визначено. Законодавством визначено лише порядок поновлення на військовій службі у разі незаконного звільнення з військової служби.

Представник відповідача вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 видано наказ № 230 (по стройовій частині) від 14.11.2015, відповідно до якого позивачу нараховано грошову допомогу при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах Украйни за 45 календарних років у розмірі 195378 гривень 75 копійок, яка без урахування утриманого військового збору у розмірі 1,5%, тобто 192448,07 грн. перерахована на картковий рахунок позивача, що підтверджується роздавальною відомістю № 833 та звітом Укрсиббанка №76-17-23/71 від 21.03.2017. Командуванням Військово-Морських Сил Збройних Сил України видано наказ № 230 (по стройовій частині) від 14.11.2016, відповідно до якого позивачу нараховано позивачу грошове забезпечення за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року у розмірі 635823 гривні 35 копійок. В подальшому, зазначена сума, без урахування утриманого військового збору у розмірі 1,5%, тобто 646971,00 грн. перерахована на картковий рахунок позивача, що підтверджується роздавальною відомістю № 832 та звітом Укрсиббанка №76-17-23/71 від 21.03.2017. Також представник відповідача з посиланням на постанову КМУ №100 від 08.02.1995 вказує, що позивачу виплачено середньомісячне грошове забезпечення за період з 15.11.2016 по 29.06.2020.

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду, як зазначає представник відповідача, перебуває справа № 522/23639/17 за позовом ОСОБА_1 до командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, однією з позовних вимог в цій справі є зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане позивачем речове майно за період з 15.11.2016 року по день фактичного відновлення позивача в списках особового складу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, виходячи із норм забезпечення речовим майном, визначених законодавством в цей період. Ураховуючи зазначене, твердження позивача, що він бажає отримати речове майно в натурі, після отримання компенсації за нього є зловживання правом.

Представник відповідача у відзиві, також, зазначає: відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від роздавальної відомості №669 за вересень 2020 року, командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині), роздавальної відомості №639 за вересень 2020 року, платіжного доручення Укрсіббанк, ОСОБА_1 було нараховано середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу за період з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року в сумі 604371,60 грн. в перераховано на картковий рахунок, без урахування сплати «військового збору 1,5%» - 595306,03 грн. та утримано податок з доходів фізичних осіб у розмірі 18%, а саме 108768,89 грн; відповідно до Роздавальних відомостей №832, № 833, листа начальника відділення №435 АТ «Укрсиббанк» № 76-17-23/71, згідно платіжного дорученій №1538 від 11.11.2016, грошові кошти в сумі 839683,10 грн. були зараховані на картковий рахунок ОСОБА_1 ; відповідно до довідки №44 та платіжного доручення №1197 від 25.09.2020 ОСОБА_1 нараховано компенсацію вартості речового майна в сумі 38354,14 грн. та виплачено, без урахування утриманого військового збору - 37778,83 грн; щодо позовних вимог зазначених в пунктах 9,10,12,13,14,15,17,20,23,24,25,26,27,28 - зазначені позовні вимоги безпосередньо пов`язані та є похідними з першими п`ятьма позовними вимогами, і повністю спростовуються відзивом та були предметом розгляду заяви ОСОБА_1 в порядку ст.383 КАС України про визнання бездіяльності та рішення відповідача протиправними, у справі № 815/7098/16.

До суду від позивача 11.09.2023 року надійшла відповідь на відзив, в якій позивач вважає доводи відповідача, викладені у відзиві на позов такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Також, 26.09.2023 року до суду від третьої особи за вх №32520/23 надійшли письмові пояснення, в яких третя особа посилається на правомірність наказу Міністра оборони №428 від 13.05.2016 року, який був оскаржений позивачем в іншій справі але у задоволенні позову було відмовлено та рішення суду набрало законної сили. Таким чином наказ №428 є чинним та твердження позивача у цій справі, що, Командування ВМС ЗСУ повинно звернутися до Міноборони для визнання протиправним та скасування наказу № 428 про його звільнення з військової служби є безпідставним. Згідно наказу № 184 від 24.09.2020 (по стройовій частині) відповідачем здійснено повний розрахунок та виплати, які передбачені при звільнені, тому доводи позивача є незаконними та необґрунтованими. На думку Міноборони, є необґрунтованими доводи позивача що відповідачі позбавили його права на призначення пенсії за вислугу років, так як позивач не надав суду доказів про звернення до ІНФОРМАЦІЯ_6 та ГУ ПФУ та про відмову у такому призначенні.

27.09.2023 до суду від представника відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшли заперечення, згідно до яких відповідач просить не брати до уваги відповідь позивача на відзив, оскільки остання подана російською мовою. .

27 вересня 2023 року усною ухвалою суду, внесеною до протоколу судового засідання, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні позивач підтримав уточнений позов з підстав зазначених у позові, відповіді на відзив та письмових поясненнях, наявних в матеріалах судової справи.

Представник відповідачів у судовому засіданні заперечував у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

Представник, третьої особи, Міністерства оборони України підтримав свої пояснення просив відмовити у позові.

Представник, третьої особи, Державної казначейської служби України до судових засідань не з`являвся, причини неявки суду не повідомляв, письмових пояснень до суду не надав.

Суд, вислухав сторін у справі, дослідив матеріали справи, всебічно і повно з`ясував всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінив надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності та робить наступні висновки.

Наказом Міністра оборони України № 428 (по особовому складу) від 13.05.2016 року (т.1 а.с.63) відповідно до ч. 7 ст.26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, з урахуванням вимог ч.8 цієї ж статті капітана І рангу ОСОБА_1 , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України звільнено з військової служби у відставку за п. б (за станом здоров`я) (п. 3 наказу).

На підставі витягу з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 13.05.2016 року № 428, постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2014 року по справі № 2-а-6803/09/1570, рішення тимчасово виконуючого обов`язки Міністра оборони України від 10.10.2016 року № 10430/з/1 командуванням Військово-морських Сил Збройних Сил України винесено наказ № 230 від 14.11.2016 року (по стройовій частині) (т.1 а.с.61), пунктом 1 якого:

- капітана І рангу ОСОБА_1 , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 13.05.2016 року № 428 з військової служби у відставку за п. «б» ч.7 ст. 26 (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу, вважати таким, що 14.11.2016 року справи та посаду здав. З 14.11.2016 року виключити зі списків особового складу командування ІНФОРМАЦІЯ_2 , зняти зі всіх видів забезпечення та направити для зарахування до ІНФОРМАЦІЯ_7 ;

- виплатити грошову допомогу при звільненні з військової служби у запас у розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу у Збройних Силах за 45 календарних років у розмірі 195378 (сто дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 75 копійок відповідно до наказу Міністра оборони України від 11.06.2008 року № 260;

- виплатити грошове забезпечення з урахуванням раніше виплачених сум за період з 30.01.2002 року по 25.07.2014 року за пунктом 12 постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2014 року по справі № 2-а-6803/09/1570 з урахуванням основних, додаткових, щомісячних видів грошового забезпечення, одноразових видів грошового забезпечення, індексації за цей період на загальну суму 656823 грн. (шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять три) гривні 35 коп.;

- житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечений. Перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 ;

- відповідно до вимог п.77 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 18.12.2013 року № 939, припинити доступ до державної таємниці у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас;

- про припинення доступу зробити усі необхідні записи в облікових картках та повідомити начальника Управління Служби безпеки України в Одеській області;

- командиру військової частини НОМЕР_3 одночасно з виплатою здійснити усі належні перерахування до органів Пенсійного фонду України за період з 30.01.2002 року по 25.07.2014 року.

Не погоджуючись з вказаним наказом №230 від 14 листопада 2016 року, в грудні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_8 про:

- визнання протиправним та скасування рішення Командувача Військово-морськими Силами Збройних Сил України, оформленого наказом ІНФОРМАЦІЯ_9 №230 (по стройовій частині) від 14 листопада 2016 року (п.1);

- зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_9 здійснити повний розрахунок по грошовому та матеріальному забезпеченню як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку;

- стягнення з Командування Військово-морськими Силами Збройних Сил України моральної шкоди у розмірі 500000 грн.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі №815/7098/16 вказаний адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково; визнано протиправним та скасовано рішення Командувача Військово-морськими Силами Збройних Сил України, оформлене наказом ІНФОРМАЦІЯ_9 №230 (по стройовій частині) від 14 листопада 2016 року (п.1 наказу); зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 поновити капітана першого рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_9 та на всіх видах забезпечення; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_9 здійснити повний розрахунок капітана першого рангу ОСОБА_1 по грошовому та матеріальному забезпеченню як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку; стягнуто з ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_1 на відшкодування завданої протиправним рішенням моральної шкоди 50000 грн; в решті позову відмовлено.

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року по справі №815/7098/16 апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення, а постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року - без змін.

Постановою Верховного Суду від 12 листопада 2019 року по справі №815/7098/16 касаційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишено без задоволення, постанову Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 11 жовтня 2017 року залишено без змін.

29 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду по справі №815/7098/16 в порядку ст.383 КАС України з заявою про визнання протиправними рішень відповідачів, прийнятих на виконання вказаних судових рішень.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_1 ; визнано протиправним рішення ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняте на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року у справі №815/7098/16, про поновлення ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення, оформлене абзацом 1 п.2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 №262 (по стройовій частині) від 26 грудня 2018 року, і таким, що порушує права позивача; визнано протиправним рішення Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та зняття зі всіх видів забезпечення з 14 листопада 2016 року, оформлене абзацом 2 п.2 наказу ІНФОРМАЦІЯ_9 №262 (по стройовій частині) від 26 грудня 2018 року, і таким, що порушує права позивача.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №128 від 07 липня 2020 року внесено зміни до наказу ІНФОРМАЦІЯ_1 (по стройовій частині) від 26 грудня 2018 року №262, а саме, п.2 наказу скасовано.

24 вересня 2020 року прийнято наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №184 (т.1 а.с.58), п.4 якого вирішено: «На виконання Постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16 капітана 1 рангу ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року поновити у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України та на всіх видах забезпечення.

Капітана 1 рангу ОСОБА_1 , начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування військової частини НОМЕР_1 , звільненого наказом Міністра оборони України (по особовому складу) від 13 травня 2016 року № 428 з військової служби у відставку за пунктом "б" частини 7 статті 26 (за станом здоров`я) з правом носіння військової форми одягу.

З 24 вересня 2020 року виключити зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , зняти зі всіх видів забезпечення та направити для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вважати виплаченою грошову допомогу при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах за 45 календарних років у розмірі 195378 (сто дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 75 копійок відповідно до наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260.

Вважати виплаченим грошове забезпечення, з урахуванням раніш виплачених сум, за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року за пунктом 12 Постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2014 по справі № 2-а-6803/09/1570 з урахуванням основних, додаткових щомісячних видів грошового забезпечення, одноразових видів грошового забезпечення, індексації за цей період на загальну суму 656823 (шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять три) гривні 35 копійок.

Житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечений. Перебуває на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до вимог п. 77 "Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, B установах і організаціях", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939, припинити доступ до державної таємниці у зв`язку зі звільненням з військової служби у запас.

Про припинення доступу зробити усі необхідні записи в облікових картках та повідомити начальника управління Служби безпеки України в Одеській області.

Вважати здійсненими усі належні перерахування до органів Пенсійного фонду України за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100, Порядку виплати військовослужбовцям Збройних Сил, Національної гвардії, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Державної прикордонної служби, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації і Управління державної охорони грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 року № 178, пункту 9 розділу ХХХІ наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 (зі змінами) здійснити повний розрахунок капітана 1 рангу ОСОБА_1 по грошовому та матеріальному забезпеченню, як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку, з урахуванням повного виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 815/5639/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України, військової частини НОМЕР_3 та військової частини НОМЕР_1 та рішення Одеського окружного адміністративного суду у справі № 815/5826/16 за позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, Міністра оборони України, військової частини НОМЕР_1 , військової частини НОМЕР_4 та військової частини НОМЕР_3 , як зазначено нижче:

виплатити ОСОБА_1 середньомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14.11.2016 по 29.06.2020 в розмірі 604371 (шістсот чотири тисячі триста сімдесят одну) гривню 60 копійок;

виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 30.06.2020 по 24.09.2020;

зарахувати військовослужбовцю до вислуги років та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання, період з 14.11.2016 по 24.09.2020;

виплатити грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за період з 14.11.2016 по 24.09.2020 в розмірі 38354 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 14 копійок».

При цьому, у вказаному пункті наказу зазначено, що підставою для його прийняття були: витяг із наказу Міністра оборони України (по особовому складу) від 13 травня 2016 року №428, постанова Одеського апеляційного адміністративного суду від 25 липня 2014 року по справі №2-а-6803/09/1570, рішення тимчасово виконуючого обов`язки Міністра оборони України 10 жовтня 2016 року №10430/з/1, постанова Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі №815/7098/16, ухвала Одеського окружного адміністративного суду від 17 березня 2020 року по справі №815/7098/16, довідка про вартість речового майна, що належить до видачі №44 від 28 серпня 2020 року, довідка-розрахунок середнього заробітку.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне.

Щодо вимог позивача про визнання протиправним та скасування рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 24 вересня 2020 року, оформлене абзацом 2 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року №184 (по стройовій частині) суд зазначає, що підставою, з якої позивач дійшов висновку про протиправність такого абзацу пункту 4 наказу №184 є те, що на початку 2020 року ІНФОРМАЦІЯ_1 було переведено на новий штат, у складі якого посади начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування військової частини НОМЕР_1 не передбачено.

Тобто позивач не погоджується з виключення його зі списків особового складу військової частини з посади, яка була скорочена та вважає, що відповідачі повинні були вчинити дії щодо зарахування його на рівнозначну посаду по новому штату.

Щодо таких доводів позивача суд зазначає, що відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» (тут і далі - у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до підпункту «б» частини 7 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» (у редакції, чинній на дату звільнення позивача) особи офіцерського складу, які проходять кадрову військову службу, звільняються з військової служби: за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність або обмежену придатність до військової служби.

Відповідно до частини 3 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з п.1 розділом ХХХІ Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 грошове забезпечення у разі звільнення з військової служби виплачується: військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби) - у розмірі грошового забезпечення, передбаченого для займаної посади з дня одержання військовою частиною наказу чи письмового повідомлення про звільнення до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж до дня здавання справ та посади (в межах установлених Міністром оборони України строків) або до дня закінчення щорічної відпустки, яка надається після здавання справ та посади; військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), які на день звільнення з військової служби перебувають у розпорядженні або звільнені від посад, - із дня одержання військовою частиною наказу або письмового повідомлення про звільнення до дня виключення наказом зі списків особового складу включно, але не більше ніж за 5 днів (не враховуючи час здавання справ та посади в разі тимчасового виконання обов`язків за вакантною посадою).

Аналіз зазначених норм дозволяє зробити висновок про те, що дійсно, закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини.

Водночас, законодавець розмежовує поняття «наказ про звільнення з військової служби» та «наказ про виключення зі списків особового складу» та зазначає, що період між виданням цих наказів необхідний для своєчасної здачі посади та проведення усіх необхідних розрахунків з військовослужбовцями, стосовно яких видано наказ по особовому складу про звільнення з військової служби.

Вказані висновки узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 06.07.2023 року у справі №160/11532/19.

Суд зазначає, що враховуючи тривалий період, який пройшов від дати прийняття наказу про звільнення позивача з військової служби (доказів скасування якого до суду не надано) по дату прийняття оскаржуваного в частині деяких абзаців пункту 4 наказу, що свідчить про те, що позивач фактично здав посаду начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування військової частини НОМЕР_1 (що сторонами не заперечується).

Доказів виконання позивачем посадових обов`язків за посадою начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування військової частини НОМЕР_1 з дня прийняття зокрема наказу про виключення позивача зі списків особового складу № 230 від 14.11.2016 року до дня введення нового штату до суду не надано.

Тобто, зважаючи те, що позивач посаду начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування військової частини НОМЕР_1 здав, у відповідачів не було підстав для переведення позивача на нову посаду згідно нового штатного розпису (зважаючи на те, що таку посаду позивач би не прийняв та посадові обов`язки за нею не виконував б з огляду на те, що позивач звільнений з військової служби), а лише мав зобов`язання щодо проведення усіх необхідних розрахунків з позивачем.

Також, чинним законодавством не передбачено норм, які визначають обов`язок військової частини призначати звільненого з військової служби, проте не виключеного зі списків особового складу військової частини військовослужбовця на іншу посаду, рівнозначну раніше займаній ним, проте ліквідованій.

Позаяк, суд також наголошує на тому, що позивача наказом Міністра оборони України від 13.05.2016 року № 428 по особовому складу (який є чинним та не скасованим) звільнено з військової служби з посади саме начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, та оскільки наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року № 184 (по стройовій частині) прийнятий саме на реалізацію наказу від 13.05.2016 року № 428, то у відповідачів були відсутні підстави зазначати у наказі по стройовій частині посаду іншу, ніж в наказі по особовому складі.

Відтак, суд не вбачає протиправності в діях відповідачів при прийнятті оскаржуваного в частині абзацу 2 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 року № 184 (по стройовій частині), а тому вимога позивача про визнання протиправним та скасувати рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 24 вересня 2020 року, оформлене абзацом 2 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 задоволенню не підлягає.

Суд також вважає за доцільне зазначити, що в жовтні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду по справі №815/7098/16 із заявою в порядку ст.383 КАС України (вх. №42244/20), у якій просив:

- визнати протиправним рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, оформлене абз.1 п.4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 вересня 2020 року №184 (по стройовій частині), прийняте відповідачем на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі №815/7098/16, про поновлення ОСОБА_1 з 14 листопада 2016 року в списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 на посаді начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України і на всіх видах забезпечення, і таким, що порушує його права, підтверджені рішенням суду;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 з виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по справі №815/7098/16 про повний розрахунок по грошовому та матеріальному забезпеченню, як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку за наявності по відношенню до ОСОБА_1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 вересня 2020 року №184 (по стройовій частині) (п. 4) і такою, що порушує його права, підтверджені рішенням суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року, заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 383 КАС України за вх.№42244/20 про визнання протиправними рішення та бездіяльності відповідача та порушення прав позивача, підтверджених рішенням суду, залишено без задоволення.

Ухвалою Верховного Суду від 31 травня 2021 року (справа №815/7098/16) було відмовлено у відкритті касаційного провадження за скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 23 жовтня 2020 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Командувача Військово-Морськими Силами Збройних Сил України, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання протиправним рішень.

Так, приймаючи вищевказану ухвалу від 23 жовтня 2020 року, Одеський окружний адміністративний суд, з яким по суті погодився суд апеляційної інстанції, враховував, що в заяві в порядку ст.383 КАС України ОСОБА_1 зазначив, що відповідачем були проігноровані і порушені вимоги нормативно-правових актів, якими визначено порядок проходження кадровим офіцером військової служби та його персональний облік в ЗС України. Позивач вказував, що посада, зазначена відповідачем в рішенні, оформленому абзацом 1 п.4 наказу № 184 про поновлення його з 14 листопада 2016 року в списках особового складу військової частини НОМЕР_1 , станом на 24 вересня 2020 року (дата видання наказу № 184) насправді не була штатною посадою Командування ВМС ЗС України, оскільки з початку 2020 року така посада вже не існувала в ЗС України, а тому він мав бути поновлений на рівнозначній штатній посаді. Позивач зазначав, що станом на 24 вересня 2020 року та в подальшому, до теперішнього часу на підставі наказу № 184 він, як військовослужбовець ЗС України, практично не був зарахований (відновлений) з 14 листопада 2016 року на грошовому і речовому забезпеченні, як це визначено постановою суду від 20 квітня 2017 року, оскільки не зазначено, при якій військовій частині він поставлений на грошове та речове забезпечення. Також, позивач посилався на те, що станом на 24 вересня 2020 року йому не було нараховане та виплачене в повному обсязі грошове забезпечення за період військової служби, а саме: грошове забезпечення за 24 вересня 2020 року (день виключення зі списків особового складу); грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року; грошова допомога при звільненні у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення за чотири повних календарних роки (з 01 серпня 2016р. по 01 серпня 2020р.); грошова компенсація за всі невикористані дні щорічної основної відпустки (45 днів) за поточний 2020 рік, а також за 2017-2019 роки; грошова допомога для оздоровлення за 2020 рік в розмірі місячного грошового забезпечення; матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік; компенсація втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення, тобто, не було виплачено в повному обсязі грошове забезпечення за період з 30 жовтня 2002 року по 25 липня 2014 року. Також, позивач зазначив, що на момент видання наказу № 184 від 24 вересня 2020 року він не давав згоди Командуванню Військово-Морських Сил Збройних Сил України на виключення його зі списку особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 без проведення повного розрахунку по грошовому і матеріальному забезпеченню.

Разом з тим, суд по вказаним спірним правовідносинам (в межах ст.383 КАС України), виходячи зі змісту п.4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 24 вересня 2020 року № 184, дійшов висновку, що постанова Одеського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2017 року по даній справі відповідачем виконана, оскільки позивача даним наказом було поновлено з 14 листопада 2016 року у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та на всіх видах забезпечення на тій посаді, на якій він перебував на момент його виключення зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України пунктом 1 наказу № 230 (по стройовій частині) від 14 листопада 2016 року, який було скасовано судом.

Також, змістом пункту 4 наказу від 24 вересня 2020 року № 184 визначено повний розрахунок ОСОБА_1 по грошовому та матеріальному забезпеченню як військовослужбовця, звільненого з військової служби у відставку. Такий розрахунок здійснено як за період з 30 жовтня 2002 року по 25 липня 2014 року, так і за весь період з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року. Також, позивачу виплачено грошову компенсацію за неотримане речове майно. Вказані обставини підтверджуються наданими відповідачем копіями платіжних доручень військової частини НОМЕР_3 на суму 37 778,83 грн. (грошова компенсація за речове майно) та на суму 663 950,54 грн. (грошове забезпечення).

При цьому, суд не взяв до уваги доводи позивача щодо безпідставного поновлення його в списках особового складу Командування ВМС ЗСУ на неіснуючу посаду, оскільки у разі поновлення незаконно звільненого військовослужбовця він підлягає поновленню на посаді, з якої його було незаконно звільнено.

Отже, у підсумку суд по справі №815/7098/16 в ухвалі від 23 жовтня 2020 року (в межах ст.383 КАС України) дійшов висновку про відсутність обставин протиправності відповідного рішення (абз.1 п.4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24 вересня 2020 року №184 (по стройовій частині)) та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача по справі, та відсутність порушення ним (відповідачем) прав, свобод, інтересів позивача, а тому заяву ОСОБА_1 від 12 жовтня 2020 року за вх. №42244/20 в порядку ст.383 КАС України суд першої інстанції залишив без задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Щодо доводів позивача про виключення його зі списків особового складу без його присутності суд зазначає, що чинним законодавством не передбачено обов`язку військових підрозділів приймати наказ про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини лише за присутності такого військовослужбовця.

Зважаючи на висновки суду щодо необґрунтованості вказаної вимоги позивача, не підлягають задоволенню також і позовні вимоги, які є похідними до вимоги позивача про визнання протиправним та скасування рішення Командувача ІНФОРМАЦІЯ_2 про виключення позивача зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 та зняття зі всіх видів забезпечення з 24 вересня 2020 року, оформлене абзацом 2 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 , а саме вимоги:

- зобов`язати Командування та Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, у зв`язку з переходом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України з 05 лютого 2020 року на інший штат, встановленим порядком направити до Міністерства оборони України усі необхідні обов`язкові документи стосовно позивача, як військовослужбовця, який з вини Командування та Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України з 14 листопада 2016 року перебуває у вимушеному прогулі та за судовим рішенням, що набрало законної сили (постанова Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16), підлягає поновленню з 14 листопада 2016 року у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 за штатною посадою, для призначення позивача на посаду в Командуванні Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яка визначена новим штатом цього військового формування та не нижче тієї, яку він обіймав на 14 листопада 2016 року та яка відповідає військовому званню «капітан першого рангу», моєї освіті, військово-облікової спеціальності, досвіду служби на раніше займаних посадах, щоб ця посада передбачала класну кваліфікацію не нижче « 1 клас» та входила в номенклатуру посад, виконання посадових обов`язків за якими передбачає допуск до державної таємниці не нижче, як за формою 2;

- зобов`язати Командування та Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України у документах, які ними будуть складені (оформлені) та направлені до Міністерства оборони України, вказати відомості, які є необхідними для прийняття Міністром оборони України рішення про призначення позивача на посаду, яка визначена новим штатом Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України. Такими відомостями, зокрема, є:

* посада у Командуванні Військово-Морських Сил Збройних Сил України «начальник відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України», на яку позивач був призначений наказом Міністра оборони України № 150 (по особовому складу) від 05.03.2015 (п.10) та яка зазначена у наказі Міністра оборони України № 428 (по особовому складу) від 13.05.2016 (п.3) про звільнення позивача з військової служби у відставку, була скорочена 05 лютого 2020 року, не визначена новим штатом ІНФОРМАЦІЯ_1 і з 05 лютого 2020 року не існує в Збройних Силах України;

* станом на 05 лютого 2020 року позивач за судовим рішенням, що набрало законної сили, не був поновлений у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 за посадою, яка зазначена стосовно позивача у наказі Міністра оборони України № 150 (по особовому складу) від 05.03.2015 (п.10) і яку позивач займав станом на 14 листопада 2016 року на день незаконного виключення мене зі списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

* станом на 05 лютого 2020 року наказ Міністра оборони України № 428 (по особовому складу) від 13.05.2016 (п.3) про звільнення позивача з військової служби у відставку з вини Командування та Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України фактично не був реалізований стосовно позивача. Цей наказ, починаючи з 05 лютого 2020 року, стосовно позивача втратив чинність, так як посада, яка у ньому зазначена, скорочена 05 лютого 2020 року при переході ІНФОРМАЦІЯ_1 на інший штат і не існує в Збройних Силах України;

* після 05 лютого 2020 року поновлення позивача у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України на виконання судового рішення, що набрало законної сили, та звільнення позивача з військової служби законним порядком можливо тільки за посадою, яка визначена новим штатом ІНФОРМАЦІЯ_1 і на яку позивач повинен бути призначений відповідним наказом по особовому складу Міністра оборони України.

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 поновити позивача з 14 листопада 2016 року у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 за штатною посадою, на яку він буде призначений після скасування рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виключення його з 24 вересня 2020 року зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , оформленого абзацом 2 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 . Поновлення зробити порядком, визначеним діючим законодавством України з урахуванням вимог абзацу 2 пункту 2 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 поновити позивача з 14 листопада 2016 року на всіх видах забезпечення за штатною посадою, на яку він буде призначений після скасування рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виключення його з 24 вересня 2020 року зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , оформленого абзацом 2 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 . Поновлення зробити порядком, визначеним діючим законодавством України, зокрема «Правилами організації фінансового забезпечення військових частин, установ, організацій Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту», затвердженими наказом Міністерства оборони України № 280 від 22.05.2017 та «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати помісячно і виплатити позивач щомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 24 вересня 2020 року по дату фактичного допущення позивача до виконання обов`язків за штатною посадою, за якою він буде поновлений у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 включно, яке він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (визначене ч.2 ст.8, ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» і пунктом 9 розділу ХХХІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018). До розрахунку цього щомісячного грошового забезпечення включити щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплаті, винагороди, які мають постійний характер, премія), які він отримував до незаконного звільнення станом на 14.11.2016 за займаною штатною посадою «начальник відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України» з посадовим окладом 1400,00 грн., мав допуск до державної таємниці за формою 2 і отримував надбавку за роботу з секретними документами (10%), 3 урахуванням зміни за період з 14 листопада 2016 року по дату виплати мені цих грошових коштів включно моєї вислуги років і норм грошового забезпечення, які я отримував за займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити позивачу грошові кошти, як компенсацію за всі невикористані мною дні щорічної основної відпустки за 2021, 2022, 2023 роки, які позивачу, як військовослужбовцю були зобов`язані надати відповідно до статті 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» у період з 24 вересня 2020 року по дату фактичного допущення позивача до виконання обов`язків за штатною посадою, за якою він буде поновлений у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, з урахуванням зміни за період з 14 листопада 2016 року по дату виплату мені цих грошових коштів включно моєї вислуги років і норм грошового забезпечення, які я отримував за останньою займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати і виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно за час вимушеного прогулу з 24 вересня 2020 року по дату фактичного допущення до виконання обов`язків за штатною посадою, за якою він буде поновлений у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України включно, як капітану 1 рангу, виходячи з норм забезпечення речовим майном, встановлених діючим на той час законодавством України та з урахуванням зміни норм і порядку речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України за цей період;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 провести і виплатити позивачу індексацію його щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 24 вересня 2020 року по дату фактичного допущення позивача до виконання обов`язків за штатною посадою включно, за якою він буде поновлений у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, проведену на момент виплати цього грошового забезпечення відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003.

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 24 вересня 2020 року по дату фактичного допущення позивача до виконання обов`язків за штатною посадою включно, за якою він буде поновлений у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України, нараховану відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та перерахувати на загальнообов`язкове державне соціальне страхування позивача у хронологічної послідовності окремо за кожний місяць єдиний соціальний внесок з його щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 24 вересня 2020 року по дату фактичного допущення позивача до виконання обов`язків за штатною посадою включно, за якою він буду поновлений у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати помісячно і виплатити позивачу щомісячну надбавку за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці (щомісячний додатковій від грошового забезпечення) за час вимушеного прогулу з 30 червня 2020 по 24 вересня 2020 року включно, визначену ч.2 ст.8, ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», розділом ХІ і пунктом 9 розділу ХХХІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, з урахуванням того, що до незаконного звільнення станом на 14 листопада 2016 року позивач за займаною штатною посадою «начальник відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України» мав допуск до державної таємниці за формою 2 і отримував надбавку за роботу з секретними документами (10%), а також з урахуванням зміни за період з 14 листопада 2016 року по дату виплати йому цих грошових коштів включно його вислуги років і норм грошового забезпечення, які він отримував за займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленим порядком та у хронологічній послідовності внести зміни в записи послужного списку першого та другого примірників його особової справи шляхом виключення записів:

«На виконання Постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16 поновлений у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 з 14 листопада 2016 року на посаді «Начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування», ВОС 4701002. Наказ командира військової - часини НОМЕР_1 №184 від 24.09.2020.»

- «Виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 24 вересня 2020 року. Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 184 від 24.09.2020.»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленим порядком та у хронологічній послідовності в послужному списку першого та другого примірників його особової справи зробити обов`язковій запис:

«Посада «Начальник відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування ВМС ЗС України» скорочена 05 лютого 2020 року внаслідок проведення організаційно-штатних заходів на підставі спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України № Д-322/1/9дск від 05 листопада 2019 року»;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленим порядком та у хронологічній послідовності в послужному списку першого та другого примірників його особової справи зробити обов`язковій запис про зарахування позивачу до вислуги років в Збройних Силах України та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення його до виконання обов`язків за штатною посадою, за якою він буде поновлений у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України.

Також суд наголошує, що відповідно до висновків Верховного Суду викладених у постанові від 21.09.2023 року у справі №420/4487/19 « 48. Вказані посилання позивача (щодо отримання грошового забезпечення не у повному обсязі) дають підстави вважати про неправильно обраний позивачем спосіб захисту та ймовірно наявність спору між сторонами з приводу належних позивачу виплат під час звільнення з військової служби. При цьому зазначені позивачем обставини не є підставою для невиключення позивача зі списків особового складу.

49. Тому, правильним є висновок судів попередніх інстанцій, що в розумінні пункту 242 Положення № 1153/2008 відповідач не може виключити позивача без його згоди зі списків особового складу військової частини у тому випадку, якщо не провів з ним розрахунок, тобто не виплатив усі ним же встановлені платежі, а не до моменту вирішення з позивачем спору щодо інших сум, які на думку військовослужбовця мають бути йому виплачені, проте не встановлені відповідачем».

Щодо вимог позивача про:

- визнання протиправним та скасування рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яким він вважає виплаченою позивачу грошову допомогу при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах України за 45 календарних років у розмірі 195378 (сто дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 75 копійок, оформлене абзацом 3 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 ;

- визнання протиправним та скасувати рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, яким він вважає виплаченим позивачу грошове забезпечення за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року у розмірі 635823 (шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять три) гривні 35 копійок, оформлене абзацом 4 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_2 .

Так, зі змісту вказаних абзаців пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 вбачається, що вони мають стверджувальну форму, а саме містять твердження про факт виплати позивачу:

- грошової допомоги при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах за 45 календарних років у розмірі 195 378 (сто дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 75 копійок відповідно до наказу Міністра оборони України від 11 червня 2008 року № 260;

- грошового забезпечення, з урахуванням раніш виплачених сум, за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року за пунктом 12 Постанови Одеського апеляційного адміністративного суду від 25.07.2014 по справі № 2-а-6803/09/1570 з урахуванням основних, додаткових щомісячних видів грошового забезпечення, одноразових видів грошового забезпечення, індексації за цей період на загальну суму 656 823 (шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять три) гривні 35 копійок.

При цьому, у позовній заяві позивач стверджує, що йому такі суми виплаченими не були.

Суд зазначає, що вважає необґрунтованими такі доводи позивача, зважаючи на те, що:

- відповідно до роздавальної відомості №833 військової частини НОМЕР_1 за листопад 2016 року (т.2 а.с.56-57) позивачу нараховано 195378,75 грн грошової допомоги при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах за 45 календарних років, та за вирахуванням військового збору сума до виплати становить 192448,07 грн;

- відповідно до роздавальної відомості №832 військової частини НОМЕР_1 за листопад 2002 року - липень 2014 року (т.2 а.с.58-59, т.4 а.с.81-87) позивачу нараховано 656823,35 грн грошового забезпечення за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року, та за вирахуванням військового збору сума до виплати становить 646971,00 грн.;

- відповідно до листа АТ «УКРСИББАНК» від 21.03.2017 року №76-17-23/71 та звіту про здійснення зарахувань на карткові рахунки співробітників в рамках зарплатного проекту від 21.03.2017 повідомлено, що кошти, що надійшли до АТ «УКРСИББАНК» згідно платіжного доручення №1538 від 11.11.2016 р. на суму 839683,10 грн були зараховані на карткові рахунки військовослужбовців згідно наданої військовою частиною НОМЕР_3 відомості №11/, а саме 14.11.2016 ОСОБА_1 в сумі 839683,10 грн.

Отже, як стверджується відповідачем та вбачається з викладеного, позивачу було виплачено 14.11.2016 року грошову допомогу при звільненні з військової служби у відставку в розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах за 45 календарних років та грошове забезпечення за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року в загальній сумі (за вирахуванням військового збору) 839 419,07 грн.

Крім того, у роздавальній відомості №832 військової частини НОМЕР_1 за листопад 2002 року - липень 2014 року наявна розписка позивача від 14.11.2016 року про те, що грошове забезпечення позивач отримав.

Доказів на спростування таких фактыв та на підтвердження неотримання ним на картковий рахунок 14.11.2016 року 839 419,07 грн позивачем до суду не надано, а відтак суд вважає вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, оформлені абзацами 3 та 4 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 та похідні до такої вимоги щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача грошові кошті, які вказані у рішеннях Командувача Військово-морських Сил Збройних Сил України, оформлених абзацами 3, 4 пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 24.09.2020 № 184 (по стройовій частині), а саме грошову допомогу при звільненні з військової служби у відставку у розмірі 50% місячного грошового забезпечення пропорційно прослуженого часу в Збройних Силах України за 45 календарних років у розмірі 195 378 (сто дев`яносто п`ять тисяч триста сімдесят вісім) гривень 75 копійок та грошове забезпечення за період з 30 січня 2002 року по 25 липня 2014 року у розмірі 635 823 (шістсот п`ятдесят шість тисяч вісімсот двадцять три) гривні 35 копійок необґрунтованими та такими, що задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виплату позивачу середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року у розмірі 604 371 (шістсот чотири тисячі триста сімдесят одну) гривню 60 копійок, оформлене абзацом 10 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 суд зазначає.

Так, позивач обґрунтовує свої позовні вимоги в цій частині тим, що йому повинно бути нараховане не середньомісячне грошове забезпечення (середньомісячна заробітна плата) за час вимушеного прогулу, а грошове забезпечення та що Порядок обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995 на військовослужбовців не поширюється.

Щодо таких доводів позивача суд зазначає, що не погоджується з ними та вважає їх необґрунтованими.

Статтею 3 Кодексу законів про працю України визначено, що законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами.

Питання проходження служби військовослужбовцями, звільненням із неї, права і обов`язки таких осіб визначені та урегульовані спеціальним законодавством, зокрема Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу».

Суд зазначає, що дійсно, Законом України «Про військовий обов`язок та військову службу» та Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим Наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 не передбачено порядок розрахунку грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, а лише регулюється з яких складових грошового забезпечення воно розраховується (п.9 розділу XXXI Порядку).

Водночас, суд зазначає, що при ухваленні постанови Верховного Суду від 16.04.2020 у справі № 822/3307/17 предметом розгляду було питання щодо поширення положень Кодексу законів про працю України, в тому числі і норми статті 117, на правовідносини між військовими частинами та військовослужбовцями щодо проходження військової служби та виплати грошового забезпечення. Переглядаючи справу суд касаційної інстанції зауважив, що за загальним правилом пріоритетними є норми спеціального законодавства, а трудове законодавство підлягає застосуванню у випадках, якщо нормами спеціального законодавства не врегульовані спірні правовідносини. Верховний Суд вказав, що непоширення норм Кодексу законів про працю України на військовослужбовців стосується саме порядку та умов визначення норм оплати праці (грошового забезпечення) та порядку вирішення спорів щодо оплати праці. Водночас, питання ж відповідальності за затримку розрахунку при звільненні (зокрема, затримку виплати як грошового забезпечення, так і затримку виплати коштів за період вимушеного прогулу на виконання рішення суду, одноразової грошової допомоги при звільненні, компенсації за невикористану відпустку, які не є складовими заробітної плати (грошового забезпечення) - не врегульовані положеннями спеціального законодавства, що регулює порядок, умови, склад, розміри виплати грошового забезпечення. В той же час такі питання врегульовані положеннями Кодексу законів про працю України.

Отже, зважаючи на відсутність норм спеціального законодавства щодо обчислення середнього грошового забезпечення військовослужбовців за час вимушеного прогулу, підлягають застосуванню загальні норми трудового законодавства, у тому числі Порядку обчислення середньої заробітної плати, затверджений постановою Кабінету Міністрів України №100 від 08.02.1995.

Відтак, на підставі викладеного суд робить висновок про необґрунтованість позовної вимоги позивача щодо визнання протиправним та скасування рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виплату позивачу середньомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року у розмірі 604 371 (шістсот чотири тисячі триста сімдесят одну) гривню 60 копійок, оформлене абзацом 10 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 та похідної до неї вимоги щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати помісячно і виплатити позивачу щомісячне грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року включно, яке він недоотримав внаслідок незаконного звільнення (визначене ч.2 ст.8, ст.9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постановою Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» і пунктом 9 розділу ХХХІ «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018). До розрахунку цього щомісячного грошового забезпечення включити щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років) та щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплаті, винагороди, які мають постійний характер, премія), які він отримував до незаконного звільнення станом на 14.11.2016 за займаною штатною посадою «начальник відділу замовлень морської зброї радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України» з посадовим окладом 1400,00 грн., мав допуск до державної таємниці за формою 2 і отримував надбавку за роботу з секретними документами (10%), з урахуванням зміни за період з 14 листопада 2016 року по дату виплати мені цих грошових коштів включно моєї вислуги років і норм грошового забезпечення, які він отримував за займаною штатною посадою станом на 14 листопада 2016 року та вважає, що такі вимоги позивача задоволенню не підлягають.

У свою чергу зважаючи на те, що за період вимушеного прогулу позивача з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року йому було нараховано середнє грошове забезпечення (яке має разовий характер), а не грошове забезпечення, враховуючи те, що відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг та що відповідно до ч.1 ст.2 цього ж Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: оплата праці (грошове забезпечення), відтак, суд вважає, що не підлягає нарахування та виплата позивачу індексація грошового забезпечення за період, за який ним отримано середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу.

Вказане, також, підтверджується тим, що відповідно до пунктів 2 та 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема оплата праці найманих працівників підприємств, установ, організацій у грошовому виразі, яка включає оплату праці за виконану роботу згідно з тарифними ставками (окладами) і відрядними розцінками, доплати, надбавки, премії, гарантійні та компенсаційні виплати, передбачені законодавством, а також інші компенсаційні виплати, що мають постійний характер. До об`єктів індексації, визначених у пункті 2, не відносяться, зокрема виплати, які обчислюються із середньої заробітної плати.

Відтак, вимога позивача щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 провести і виплатити позивачу індексацію щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року включно, проведену на момент виплати цього грошового забезпечення, відповідно до «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1078 від 17.07.2003 є також необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Також, зважаючи на те, що позивачу не виплачувалось щомісячне грошове забезпечення за період з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року, а було виплачене середнє грошове забезпечення, зважаючи також на те, що позивач не оскаржує рішень, дій чи бездіяльності одо нарахування та виплати єдиного соціального внеску відповідачем за вказаний період, а поновленню підлягають лише порушені права та свободи особи, та суд вирішує справу у межах заявлених позовних вимог, вимоги позивача щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 нарахувати та перерахувати на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у хронологічної послідовності окремо за кожний місяць єдиний соціальний внесок з його щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року включно задоволенню не підлягають.

Щодо вимог позивача в частині визнання протиправним та скасування рішення Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України про виплату позивачу грошової компенсації вартості за неотримане речове майно за період з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року у розмірі 38354 (тридцять вісім тисяч триста п`ятдесят чотири) гривні 14 копійок, оформлене абзацом 13 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 та щодо зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленим порядком видати позивачу речове майно, яке не було отримано за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року включно, як капітану 1 рангу, виходячи з норм забезпечення речовим майном, встановлених діючим на той час законодавством України та з урахуванням зміни норм і порядку речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України у цій період суд зазначає.

Вказану вимогу позивач ні у своїй позовній заяві, ні у заяві про уточнення позовних вимог жодним чином не обґрунтовує та не зазначає, в чому полягає протиправність такого абзацу 13 пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 , а тому суд не вбачає підстав для задоволення вказаних позовних вимог.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 зарахувати позивачу до вислуги років в Збройних Силах України та до терміну, встановленого для присвоєння чергового військового звання період вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по дату фактичного допущення позивача до виконання обов`язків за штатною посадою, за якою позивач буде поновлений у списках особового складу Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України суд вважає її необґрунтованою у зв`язку з вищенаведеними висновками суду щодо правомірності прийняття наказу №184 від 24.09.2020 року в частині абз. 1 п.4, а також у зв`язку з тим, що позивачем до суду не надано належних та достатніх доказів на підтвердження порушення його прав в цій частині.

При цьому, з наданої до суду копії підрахунку вислуги років №5937 від 28.01.2021 року (т.6 а.с.71) вбачається, що загальна вислуга років ОСОБА_1 становить 59 років 02 місяці 08 днів, розрахована з календарного строку служби з 01.08.1971 року по 24.09.2020 року тривалістю 49 років 01 місяць 23 дні.

Тобто, відповідачами зараховано позивачу до вислуги років період з 14 листопада 2016 року по 24 вересня 2020 року.

Щодо вимог позивача в частині стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року включно, нараховану відповідно до «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21.02.2001 суд зазначає.

Згідно зі статтями 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» № 2050-ІІІ від 19.10.2000 (далі також Закон № 2050-ІІІ) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159) відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Згідно статті 7 Закону № 2050-ІІІ відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

Аналогічну норму містить пункт 8 Порядку №159.

У постанові від 11 грудня 2020 року у справі №200/10820/19-а Верховний Суд вказав, що з огляду на те, що у цій справі позивач не звертався до відповідача із заявою про виплату компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, а відповідач не відмовляв позивачу у виплаті відповідної компенсації, то право позивача ще не було порушено суб`єктом владних повноважень і звернення його до суду з цим позовом є передчасним.

Застосовуючи зазначений правовий висновок, а також маючи на меті його уточнити, Верховний Суд у постановах від 09 червня 2021 року по справі № 240/186/20 та від 17 листопада 2021 року по справі №460/4188/20 вказав, що необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону №2050-ІІІ та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Верховний Суд дійшов висновку, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону №2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Вказані висновки також узгоджуються з висновками, викладеними у постанові Верховного Суду від 18.08.2023 у справі №460/4166/20.

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Положеннями ч.2 ст.124 Конституції України визначено, що юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно п.8 ч.1 ст.4 Кодексу адміністративного судочинства позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За змістом наведених норм судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси особи.

Аналогічна позиція викладена і в постановах Верховного Суду, зокрема, від 19 квітня 2018 року у справі №800/442/17, від 19 квітня 2018 року у справі №800/440/17, від 25 квітня 2018 року у справі №711/7586/16-а, від 31 травня 2018 року у справі №587/300/16-а.

Рішенням від 01.12.2004 № 18-рп/2004 Конституційний суд України розтлумачив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загально правовим засадам.

При цьому особа на власний розсуд визначає чи порушені її права, свободи чи інтереси рішеннями, дією або бездіяльністю суб`єкта владних повноважень. Водночас, задоволення відповідних вимог особи можливе лише в разі об`єктивної наявності порушення, тобто встановлення, що рішення, дія або бездіяльність протиправно породжують, змінюють або припиняють права та обов`язки саме цієї особи у сфері публічно-правових відносин.

З цього слідує, що під час розгляду кожної справи суд повинен встановити чи має місце порушення прав та інтересів особи, адже без цього не можна виконати завдання судочинства. Якщо особа не довела факту порушення особисто своїх прав чи інтересів, то навіть у разі, якщо дії суб`єкта владних повноважень є протиправними, підстав для задоволення позову немає.

Відповідно до рішення Верховного Суду від 19.03.2018 справа № 9901/414/18, провадження № П/9901//414/18 завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи у публічно-правових відносинах, причому, захист прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто, передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Таким чином, саме по собі звернення до адміністративного суду ще не означає, що суд зобов`язаний надати такий захист. Для того щоб було надано судовий захист, суд повинен встановити, що особа дійсно має право, свободу чи інтерес, про захист яких вона просить, і це право, свобода чи інтерес порушені відповідачем у публічно-правових відносинах.

Відтак, зважаючи на те, що позивачем доказів звернення до відповідача за виплатою йому компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати щомісячного грошового забезпечення за час вимушеного прогулу з 14 листопада 2016 року по 29 червня 2020 року включно та доказів відмови у здійсненні виплати такої компенсації до суду не надав, відтак суд не вбачає порушень прав позивача в цій частині, а тому така позовна вимога задоволенню не підлягає.

Щодо вимог позивача в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_1 встановленим порядком та у хронологічній послідовності в послужному списку першого та другого примірників його особової справи зробити обов`язкові записи:

«ЗАПИС послужного списку:

«Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті звільнений з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я). Вислуга років у ЗС: календарна - 44 роки 09 місяців, пільгова 54 роки 09 місяців. Звільняється з правом насіння військової форми одягу. Наказ Міністра оборони України № 428 від 13.05.2016.»

ВИКЛЮЧЕНО на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16, наказу № 128 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2020 (п.11) та спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України № Д-322/1/9дск від 05 листопада 2019 року».

та «ЗАПИСИ послужного списку:

«Виключений зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року. Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наказ Командування ВМС ЗС України № 230 від 14.11.2016.»

- «Поновлений в списках Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року. Наказ Командування ВМС ЗС України № 262 від 26.12.2018.»

«Виключений зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року. Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наказ Командування ВМС ЗС України № 262 від 26.12.2018.»

«Поновлений у списках особового складу Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року на посаді «Начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та техніки навігаційної управління кораблебудування», BOC - 4701002 Наказ Командування ВМС ЗС України №262 від 26.12.2018.».

«Виключений зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року. Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Наказ Командування ВМС ЗС України № 262 від 26.12.2018.»

ВИКЛЮЧЕНО на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16 та наказу № 128 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2020 (п.11).» суд зазначає.

Відповідно до пункту 3.3 Інструкції з організації обліку особового складу Збройних Сил України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України від 26.05.2014 року № 333 (далі Інструкція, чинна на час спірних правовідносин) особова справа складається з послужного списку, автобіографії, фотографічної картки, атестаційних та додаткових матеріалів. Переліки атестаційних та додаткових матеріалів наведені в пунктах 3.6, 3.7 цієї глави.

Основним документом особової справи є Послужний список.

Перший примірник послужного списку заповнюється від руки або за допомогою технічних (комп`ютерних) засобів друку на підставі поданих військовослужбовцем оригіналів документів та власноруч написаної автобіографії. Другий примірник послужного списку офіцера заповнюється за допомогою технічних (комп`ютерних) засобів друку. Для підтвердження правильності записаних до послужного списку відомостей військовослужбовець ставить свій підпис у кінці першого та другого примірників списку (п.3.4 Інструкції).

При цьому, згідно п.1 додатку №14 до Інструкції перекреслювати записи в облікових документах заборонено. У разі виявлення неточностей або перекручень у записах їх виправлення робляться шляхом унесення нового запису лише на підставі документованих відомостей чорнилом і засвідчуються підписом службової особи, яка відповідає за ведення обліку особового складу. Виправлення, внесені до рядків 8, 9, 10 послужного списку особової справи військовослужбовця, засвідчуються підписом начальника штабу військової частини, начальника кадрового органу або їхніми заступниками і гербовою печаткою.

Як вбачається з послужного списку ОСОБА_1 (т.3 а.с.117-122) наявні записи:

- на підставі наказу МО України « 428 від 13.05.2016 «Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з урахуванням вимог частини восьмої цієї ж статті звільнений з військової служби у відставку за пунктом «б» (за станом здоров`я).

Вислуга років у ЗС: календарна - 44 роки 09 місяців, пільгова 54 роки 09 місяців.

Звільняється з правом насіння військової форми одягу»;

- на підставі наказу КОМ. ВМС №230 від 14.11.2016 «Виключений зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року.

Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 »;

- на підставі наказу Ком. ВМС №262 від 26.12.2018 «Наказ ІНФОРМАЦІЯ_10 від 14.11.16 №230 СКАСОВАНО на підставі Постанови Одеського ОАС від 20.04.2017 по справі №815/7098/16.

Поновлений в списках командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 р.

Виключений зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року.

Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 »;

- на підставі наказу КОМ. ВМС №262 від 26.12.2018 «Виключений зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року.

Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 »;

- на підставі наказу Ком. ВМС №262 від 26.12.2018 «Наказ ІНФОРМАЦІЯ_10 від 14.11.16 №230 СКАСОВАНО на підставі Постанови Одеського ОАС від 20.04.2017 по справі №815/7098/16.

Поновлений в списках особового складу командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 р. на посаді «начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування», ВОС-4701002.

Наказ командування ВМС ЗС України №262 від 26.12.2018р.

Виключений зі списків особового складу Командування ВМС ЗС України з 14 листопада 2016 року.

Направлений для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 »;

- на підстав наказу Командира ВЧ НОМЕР_1 №128 від 07.07.2020 «Наказ Командування ВМС ЗС України (по стройовій частині) від 26.12.2018 р. №262 СКАСОВАНО»;

- на підставі наказу Ком. ВЧ НОМЕР_1 №184 від 24.09.2020 «На виконання постанови Одеського ОАС від 20.04.2017 по справі №815/7098/16 поновлений у списках особового складу військової частини НОМЕР_1 з 14 листопада 2016р на посаді «начальника відділу замовлень морської зброї, радіотехнічного озброєння та навігаційної техніки управління кораблебудування», ВОС-4701002.

Виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 24 вересня 2020 року.

Направлений на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_11 ».

Тобто, послужний список позивача містить записи в хронологічному порядку про звільнення позивача з військової служби, виключення зі списиків особового складу наказом ІНФОРМАЦІЯ_10 від 14.11.2016 №230, про скасування рішенням суду по справі №815/7098/16 наказу ІНФОРМАЦІЯ_10 від 14.11.2016 №230, поновлення позивача у списках особового складу з 14.11.2016 року та про виключення позивача зі списків особового кладу військової частини НОМЕР_1 наказом №184 від 24.09.2020.

Суд зазначає, що підстави внести у послужному списку позивача під записом:

- за наказом МО України №428 від 13.05.2016 року запис: «ВИКЛЮЧЕНО на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16, наказу № 128 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2020 (п.11) та спільної директиви Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України № Д-322/1/9дск від 05 листопада 2019 року»;

- та під записом за наказом № 262 від 26.12.2018 запис: «ВИКЛЮЧЕНО на підставі постанови Одеського окружного адміністративного суду від 20.04.2017 по справі № 815/7098/16 та наказу № 128 (по стройовій частині) командира військової частини НОМЕР_1 від 07.07.2020 (п.11).» - на думку суду немає, оскільки таким рішенням суду по справі № 815/7098/16 наказ МО України №428 від 13.05.2016 року та наказ № 262 від 26.12.2018 року не скасовано.

Відтак, враховуючи викладене та те, що позивач у позовній заяві не оскаржує жодних рішень, дій та бездіяльності відповідачів щодо внесення записів у його послужний список, зважаючи на те, що відсутність такого оскарження є додатковою обставиною, яка свідчить про те, що у даній справі відсутні докази порушення прав та інтересів позивача в цій частині, а тому позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню також не підлягають.

При цьому, доводи позивача щодо неможливості перевестись з пенсії за віком на пенсію за вислугу років та щодо порушення його прав у сфері пенсійного забезпечення, суд не приймає до уваги та не надає їм правової оцінки, оскільки пенсійне забезпечення позивача не є предметом розгляду даної справи.

Суд також не приймає до уваги доводи позивача щодо відсутності у військової частини НОМЕР_3 повноважень на видачу атестату та довідок про основні та додаткові види грошового забезпечення позивача та не надає їм правової оцінки у зв`язку з тим, що такі дії не є предметом розгляду у даній справі.

Окрім того, зважаючи на те, що судом відмовлено у всіх вимогах позивача про визнання протиправними та скасування рішень Командувача Військово-Морських Сил Збройних Сил України, оформлених абзацами пункту 4 наказу № 184 (по стройовій частині) від 24.09.2020 командира військової частини НОМЕР_1 , та вимогах про зобов`язання вчинити дії у зв`язку з відсутністю порушень прав позивача та протиправності рішень, дій та бездіяльності відповідачів, не підлягають задоволенню і вимоги позивача про стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача на відшкодування заподіяної протиправними рішеннями Командувача Військово-Морськими Силами Збройних Сил України від 24.09.2020 року моральної шкоди у розмірі 500 (п`ятсот) тисяч гривень.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відтак, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на відмову в задоволенні позову, розподіл судових витрат у відповідності до вимог ст.139 КАС України, судом не здійснюється.

Керуючись ст.ст.2, 3, 6, 8, 9, 73, 74, 75, 76, 77, 94, 139, 173-183, 192-228, 243, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Командувача ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів, Міністерства оборони України, Державної казначейської служба України про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідно до статті 255 КАС України, рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ).

Відповідачі:

- ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_6 );

- Командувач Військово-Морських Сил Збройних Сил України ( АДРЕСА_2 ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Міністерство оборони України (проспект Повітрофлотський, 6, м. Київ, 03168; ).

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Державна казначейська служба України (вул. Бастіонна, 6, м. Київ, 01601, 6).

Повний текст рішення складений та підписаний судом 09 вересня 2024 року

Суддя Н.В. Бжассо