Справа № 154/4844/23
Суддя: Каліщук А. А.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Володимир

Володимир-Волинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Каліщука А.А.,

за участю секретаря судових засідань Кравчук А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся із позовною заявою до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 04.09.2023 інспектором СЮП ВП Володимирського РВП ГУНП у Волинській області було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАВ №759419. У даному протоколі зазначається, що 04.09.2023 о 15 год 34 хв було встановлено особу ОСОБА_1 , який 19.08.2023 близько 13 год 40 хв по АДРЕСА_1 , здійснив продає алкогольного напою пива «Охтирське» об`ємом 2л вміст спирту 4,4%, вартістю 77 грн, шляхом запису в боргову книжку неповнолітньому ОСОБА_2 , чим вчинив правопорушення передбачене ч.2 ст. 156 КУпАП.

В подальшому, даний протокол був переданий на розгляд голові адміністративної комісії при виконавчому комітеті Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області.

За результатами розгляду даного протоколу, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Оваднівської сільської ради Володимирського району Волинської області винесено постановою про накладення адміністративного стягнення від 18.10.2023 по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП та притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 6800 гривень.

Дану постанову вважає незаконною, оскільки не вчиняв даного правопорушення, не є субєктом такого правопорушення, оскільки не працює у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_1 », крім того відсутні докази продажу алкогольного напою такі як чек щодо розрахунку за товар, а тому просить скасувати постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Представник відповідача 25.04.2024 подав клопотання про доручення до матеріалів справи диску з відеозаписом.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача адвокат Лесик С.І. подав клопотання у котрому підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві, розгляд справи проводити за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується розпискою про вручення поштового відправлення. Із заявами чи клопотаннями про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Про поважні причини неявки суд не повідомляв, а тому розгляд справи проводиться за відсутності представника відповідача.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Фактичні обставини справи.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04.09.2023 серії ВАВ №759419, ОСОБА_1 19.08.2023 близько 13 год перебуваючи у приміщенні магазину «Край» в с. Овадне здійснив продаж алкогольного напою, а саме пива «Охтирське» ємністю 2 літра неповнолітній особі ОСОБА_2 , шляхом запису в боргову книжку. Такий протокол складено в присутності позивача ОСОБА_1 , що підтверджується його підписом.

Протоколом засідання адміністративної комісії при виконавчому комітеті Оваднівської сільської ради від 18.10.2023 №33 підтверджується, що адмінкомісією проведено розгляд протоколу про адміністративне правопорушення від 04.09.2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Постановою адміністративної комісії при виконавчому комітеті Оваднівської сільської ради від 18.10.2023 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 6800 гривень, що відповідає санкції ч.2 ст. 156 КУпАП та є мінімальним розміром штрафу, передбаченого санкцією цієї статті.

Застосовані норми права та мотиви суду.

Згідно з ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, провадження у справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП настає за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.156 КУпАП полягає у порушенні працівником підприємства (організації) правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями, зокрема, продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, особі, яка не досягла 18-річного віку.

Суб`єктом зазначеного правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі.

Фактом продажу алкогольних та тютюнових виробів є касовий чек, який видається кожному без винятку покупцеві, на чому акцентує увагу Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 23.04.2019 (справа Ж1/81171217/16 адміністративне провадження №К//18).

Однак у матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 є чи був працівником магазину "Край", та відповідно може бути суб`єктом інкримінованого правопорушення й дійсно порушив вказані у протоколі про адміністративне правопорушення вимоги.

Таким чином, суд вважає, що адміністративною комісією позивач був притягнутий до адміністративної відповідальності без дотримання вимог щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, тому постає питання об`єктивності та правомірності прийнятої постанови.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі- Конвенція), справедливий судовий розгляд забезпечується через певні права обвинуваченого на: a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причину обвинувачення проти нього; b) мати достатньо часу й можливостей для підготовки свого захисту; c) захищати себе особисто чи використовувати правову допомогу захисника на свій розсуд або, за браком достатніх коштів для оплати послуг захисника, користуватися послугами призначеного йому захисника безоплатно, якщо цього вимагають інтереси правосуддя; d) допитувати свідків обвинувачення або мати право на те, щоб їх допитали, а також вимагати виклику і допиту свідків з його сторони на тих же умовах, що й свідків обвинувачення; e) отримувати безкоштовну допомогу перекладача, якщо він не розуміє мови, яка використовується в суді, або не говорить цією мовою.

Критерії недопустимості доказів ЄСПЛ віддає на розсуд національному законодавцеві, утримуючись від пред`явлення конкретних вимог.

Аналізуючи практику ЄСПЛ, можна зробити висновок, що при вирішенні питання про недопустимість доказів, національні суди повинні мати на увазі можливість обвинуваченого оскаржувати допустимість доказів, заперечувати проти них, а також обставини в процесі збирання доказів, що дозволяють їх вважати неприпустимими (Постанови ЄСПЛ у справі «Ялло проти ФРН» від 11.07.2006, у справі «Биков проти РФ» від 10.03.2009). Більш того, при дослідженні і оцінці доказів суди повинні враховувати подані зауваження і доводи сторін по таких доказів. Тільки в такому випадку судовий розгляд на підставі п.1 ст.6 Конвенції 1950 р. можна вважати справедливим.

У вирішенні питання про справедливий судовий розгляд ЄСПЛ, застосовує концепцію «плодів отруєного дерева», тобто оцінку допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому.

Всупереч ст. 77 КАС України відповідачем не було надано доказів, що при розгляді справи адміністративною комісією з`ясовувалося, чи був ОСОБА_1 суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Таких доказів і не надано суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що відповідач допустив порушення процедури прийняття оскаржуваного рішення, які вплинути на кінцевий результат розгляду питання про притягнення позивача до відповідальності, а також вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 156 КУпАП не була доведена «поза розумним сумнівом», тому постанова про притягнення позивача до відповідальності за ч.2 ст. 156 КУпАП є протиправною, підлягає скасуванню, а справу слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 20, 77, 244-246, 286 КАС України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Скасувати постанову адміністративної комісії при виконавчому комітеті Оваднівської сільської ради №33 від 18.10.2023 в справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 156 КУпАП і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Головуючий:/підпис/

Виготволено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя А.А. Каліщук