Справа № 520/7157/24
Суддя: Спірідонов М.О.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 р. № 520/7157/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Спірідонова М.О., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, буд. 13,м. Суми,Сумська обл., Сумський р-н,40009) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична база "Ярославна" (вул. Культури, буд. 20В,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61058) про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач, Головне управління ДПС у Сумській області, звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з зазначеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична база "Ярославна", в якому просить суд надати Головному управлінню ДПС у Сумській області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична база "Ярославна" (, адреса: вул. Культури, буд. 20-В, м. Харків, Харківська обл., 61058) за рахунок коштів, отриманих від продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

В обґрунтування позову зазначено, що за відповідачем обліковується податковий борг, який в добровільному порядку сплачено не був, у зв`язку з чим просить дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична база "Ярославна" за рахунок коштів, отриманих від продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Ухвалою суду від 21.03.2024 року позовну заяву Головного управління ДПС у Сумській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична база "Ярославна" про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі - залишено без розгляду.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.06.2024 року апеляційну скаргу позивача задоволено, ухвалу ХОАС від 21.03.2024 про залишення позовної заяви без розгляду - скасовано. Справу направлено до ХОАС для продовження розгляду.

Ухвалою суду від 29.07.2024 року відкрито спрощене провадження по справі.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження надіслана та отримана відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Від відповідача, Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична база "Ярославна", відзив на адміністративний позов не надходив, отже, своїм правом на подання відзиву по адміністративній справі відповідач не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 175 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 4 Кодексу адміністративного судочинства України зазначено, що письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України зазначено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З огляду на вищезазначені приписи Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін в порядку письмового провадження за наявними в матеріалах справи доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вивчивши норми матеріального та процесуального права, якими врегульовані спірні правовідносини вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав та мотивів.

Судом встановлено, що відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Туристична база «Ярославна», відповідно до комунікаційної системи «Податковий блок» зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 05.06.2008, перебуває за основним місцем обліку в Головному управлінні ДПС у Харківській області, як платник окремих видів податків за неосновним місцем обліку у Головному управлінні ДПС у Сумській області.

Відповідно до розрахунку податкової заборгованості, сформованому на підставі ІКПП ІКС «Податковий блок» у відповідача наявний податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений юридичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код бюджетної класифікації 18010400) на суму 125 439,71 грн. (основний платіж).

Відповідачем до Головного управління ДПС у Сумській області подано звітну податкову декларацію від 18.02.2022 № за 2022 рік, якою самостійно нараховано річну суму податку до сплати у розмірі 125 439,71 грн. (по 37 631,91 грн. щоквартально).

Розмір несплаченого податкового зобов`язання відповідно вказаної декларації становить 125 439,71 грн (нарахування за 2022 рік).

Позивачем, відповідно до норм ст.59 ПК України відповідачу була направлена податкова вимога від 27.03.2023 №0-1828 на податкову адресу ТОВ «Туристична база «Ярославна», яка отримана представником відповідача 20.04.2023.

Згідно з п.42.2 ст.42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Податковий борг ТОВ «Туристична база «Ярославна» з моменту направлення податкової вимоги від 27.03.2023 №0-1828 не переривався, а отже податкова вимога не відкликана відповідно до ст.60 ПК України.

Також судом встановлено, що заступником начальника Головного управління ДПС у Сумській області прийнято рішення від 10.07.2023 №182/4-1828 про стягнення коштів платника податків ТОВ «Туристична база "Ярославна" з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

На виконання рішення від 10.07.2023 №182/4-1828 Головним управлінням ДПС у Сумській області були направлені платіжні інструкції у банки, у яких відкриті рахунки ТОВ «Туристична база «Ярославна» для стягнення податкового боргу (реєстр платіжних інструкцій за 2023 та 2024 роки та копії платіжних інструкції ( №8771, №8770, №8772, №15552, №17378, №17381, №17380, №17384), платіжні інструкції були повернуті на підставі Постанови Правління НБУ №163 від 29.07.2022 «Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті користувачів платіжних послуг», а саме: від 18.07.2023 №8771 у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку платника; від 17.07.2023 №8770 у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку платника; від 19.07.2023 №8772 у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку платника; від 24.11.2023 №15552 у зв`язку з відсутністю коштів на рахунку платника; від 25.12.2023 №17378 у зв`язку із відсутністю коштів на рахунку платника; від 27.12.2023 №17381 у зв`язку із відсутністю коштів на рахунку платника; від 26.12.2023 №17380 у зв`язку із відсутністю коштів на рахунку платника; від 29.12.2023 №17384 у зв`язку із відсутністю коштів на рахунку платника;

Відповідно до ідентифікаційних даних ІКС «Податковий блок» у даних платника ТОВ «Туристична база «Ярославна» відсутні зареєстровані реєстратори розрахункових операцій/книги обліку розрахункових операцій, що свідчить про відсутність готівкових коштів.

Головним управлінням ДПС у Сумській області прийнято рішення про опис майна ТОВ «Туристична база «Ярославна» у податкову заставу від 28.03.2023 №180/18-28-13-02-01.

Зазначене рішення разом з листом № 3492/6/18-28-13-10 від 29.03.2023 з проханням надати належним чином завірені копії необхідних для проведення опису майна в податкову заставу засобами поштового зв`язку направлено на податкову адресу відповідача та 20.04.2023 отримано уповноваженою особою відповідача.

На підставі рішення про опис майна від 28.03.2023 №180/18-28-13-02-01 складено акт опису майна від 21.08.2023 №206 на загальну суму 201 420,00 гривень.

Податкова застава відповідно до акту опису майна від 21.08.2023 №206 зареєстрована в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 22.08.2023 за №51457621.

Зазначене стало підставою звернення до суду з даним позовом.

Суд, надаючи оцінку спірним правовідносинам, зазначає наступне.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в розмірах і порядку, встановлених законом.

Відповідач є платником податків і зборів, передбачених ПК України. Відповідно до п.п.16.1.4 п.16.1 статті 16 ПК України до обов`язків платника податків входить сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни.

Згідно із п.36.1 ст. 36 ПК України податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи.

Відповідно до п.38.1 ст.38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Податковий період, порядок обчислення податку на майно, строк сплати та порядок зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимог статей 265- 266 ПК України.

Відповідно до п. п. 266.7.5 п. 266.7 ст.266 ПК України платники податку - юридичні особи самостійно обчислюють суму податку станом на 1 січня звітного року і не пізніше 20 лютого цього ж року подають контролюючому органу за місцезнаходженням об`єкта/об`єктів оподаткування декларацію за формою, встановленою у порядку, передбаченому статтею 46 цього Кодексу, з розбивкою річної суми рівними частками поквартально.

Відповідно до п.п.266.10.1 п.266.10 ст.266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується: юридичними особами - авансовими внесками щокварталу до 30 числа місяця, що наступає за звітним кварталом, які відображаються в річній податковій декларації.

Відповідно до п.56.11 ст.56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Відповідно до п.п.14.1.175 п.14.1 ст.14 ПК України сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податку на встановлений строк набуває статусу податкового боргу.

Відповідно до п.59.1 ст.59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до абз.2 п.95.5 ст.95 ПК України у разі якщо податковий борг виник у результаті несплати грошових зобов`язань та/або пені, визначених платником податків у податкових деклараціях або уточнюючих розрахунках, що подаються контролюючому органу в установлені цим Кодексом строки, стягнення коштів за рахунок готівки, що належить такому платнику податків, та/або коштів з рахунків такого платника у банках здійснюється за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу без звернення до суду, за умови якщо такий податковий борг не сплачується протягом 90 календарних днів, наступних за останнім днем граничного строку його сплати, та відсутності/наявності у меншій сумі непогашеного зобов`язання держави щодо повернення такому платнику податків помилково та/або надміру сплачених ним грошових зобов`язань, та/або бюджетного відшкодування податку на додану вартість. У разі наявності непогашеного зобов`язання держави перед платником податків у сумі, що є меншою за суму податкового боргу, ця норма застосовується в межах різниці між сумою податкового боргу та сумою зобов`язання держави.

У таких випадках:

- рішення про стягнення коштів з рахунків такого платника податків у банках є вимогою стягувача до боржника, що підлягає негайному та обов`язковому виконанню шляхом ініціювання переказу у платіжній системі за правилами відповідної платіжної системи;

рішення про стягнення готівкових коштів вручається такому платнику податків і є підставою для стягнення.

Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, вказана норма п.95.5 ст.95 ПК України дозволяє керівнику контролюючого органу чи його заступнику приймати рішення про стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу платника податків без звернення до суду і таке рішення є підставою для стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу.

Отже, позасудова процедура стягнення застосовується до податкового боргу, що виник у результаті несплати платником податків самостійно задекларованих грошових (податкових) зобов`язань, які є узгодженими, не підлягають оскарженню та повинні бути самостійно сплаченими платником або погашеними органом стягнення.

Форма Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу затверджена наказом Державної податкової служби України від 06.12.2019 № 199. Форма Рішення про стягнення коштів платника податків з рахунків у банках у рахунок погашення податкового боргу не передбачає зазначення суми податкового боргу, платежу по якому обліковується податковий борг та період його виникнення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.41 Закону України «Про платіжні послуги» ініціатором платіжної операції може бути стягувач, що отримує відповідне право виключне на підставі встановлених законом виконавчих документів, у випадках, передбачених законодавством, або на підставі рішення суду, що набрало законної сили, або рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) - у випадках, передбачених ПК України.

Відповідно до ч.11 ст.42 Закону України «Про платіжні послуги» платіжні операції, на підставі виконавчих ініційовані стягувачем у передбачених законодавством випадках документів або на підставі рішення суду, що набрали законної сили, або рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) відповідно Податкового кодексу України, не потребують надання платником згоди на їх виконання.

Інструкція про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, яка затверджена постановою Національного банку України від 29 липня 2022 року № 163 (далі - Інструкція № 163) регламентує порядок ініціювання та виконання платіжних операцій за рахунками користувачів платіжних послуг, які відкриті в надавачів платіжних послуг з обслуговування рахунку.

Відповідно до п. 6 розділу І Інструкції № 163 примусове списання (стягнення) платіжна операція з рахунку платника, що здійснюється стягувачем без згоди платника на підставі встановленого законом України виконавчого документа у випадках, передбачених законодавством України, або на підставі рішення суду, що набрало законної сили, чи рішення керівника органу стягнення (його заступника або уповноваженої особи) у випадках, передбачених Податковим кодексом України.

Сума коштів до списання з рахунку боржника формується за даними ІКП і зменшується або збільшується відповідно до залишку податкового боргу, що обліковується за окремим платежем, по діючих рішеннях суду та/або Рішеннях керівника контролюючого органу відповідно ПК України.

Основні організаційно-правові засади обміну інформацією щодо відкриття/закриття рахунків платників податків в електронному вигляді між Державною податковою службою України та банками, іншими фінансовими установами визначено Порядком подання повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах до контролюючих органів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 18.08.2015 № 721 (зі змінами) (далі - Порядок №721).

Порядок № 721 визначає послідовність дій банків та інших фінансових установ під час надання повідомлень про відкриття або закриття рахунків платників податків юридичних осіб від організаційно-правової форми, відокремлених (резидентів і нерезидентів) незалежно підрозділів та представництв юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та осіб, які провадять незалежну професійну діяльність до контролюючих органів, у яких обліковуються платники податків, та відкриття або закриття банками власних кореспондентських рахунків, а також форму і зміст повідомлень про відкриття/закриття рахунків платників податків у банках та інших фінансових установах, перелік підстав для відмови контролюючих органів у взятті рахунків на облік.

Відповідно Порядку № 721 банки та інші фінансові установи відкривають поточні та інші рахунки платникам податків та зобов`язані надіслати Повідомлення до контролюючого органу, у якому обліковується платник податків, у день відкриття/закриття рахунку.

Відповідно до п.п.14.1.155 п.14.1 ст.14 ПК України податкова застава - це спосіб забезпечення сплати платником податків грошового зобов`язання та пені, не сплачених таким платником у строк, визначений цим Кодексом.

Відповідно п.87.2 ст.87 ПК України, джерелами погашення податкового боргу платника податків є будь-яке майно такого платника податків з урахуванням обмежень, визначених цим Кодексом, а також іншими законодавчими актами.

Відповідно до п.88.1 та п.88.2 ст.88 ПК України, з метою забезпечення виконання платником податків своїх обов`язків, визначених цим Кодексом, майно платника податків, який має податковий борг, передається у податкову заставу. Право податкової застави виникає згідно з цим Кодексом та не потребує письмового оформлення.

Статтею 89 ПК України встановлено, що право податкової застави виникає: у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної платником податків у податковій декларації, з дня, що настає за останнім днем зазначеного строку; у разі несплати у строки, встановлені цим Кодексом, суми грошового зобов`язання, самостійно визначеної контролюючим органом, з дня виникнення податкового боргу; у випадку, визначеному в пункті 100.11 статті 100 цього Кодексу, - з дня укладання договору про розстрочення, відстрочення грошових зобов`язань.

З урахуванням положень цієї статті право податкової застави поширюється на будь-яке майно платника податків, яке перебуває в його власності (господарському віданні або оперативному управлінні) у день виникнення такого права і балансова вартість якого відповідає сумі податкового боргу платника податків, крім випадків, передбачених пунктом 89.5 цієї статті, а також на інше майно, на яке платник податків набуде прав власності у майбутньому.

У разі якщо балансова вартість майна, на яке поширюється податкова застава, с меншою ніж сума податкового боргу платника податків, право податкової застави поширюється на таке майно. (п.п.89.2 ст.89 ПК України).

Майно, на яке поширюється право податкової застави, оформлюється актом опису. До акта опису включається ліквідне майно, яке можливо використати як джерело погашення податкового боргу. Опис майна у податкову заставу здійснюється на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, яке пред`являється платнику податків, що має податковий борг. Акт опису майна, на яке поширюється право податкової застави, складається податковим керуючим у порядку та за формою, що затверджені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику (п.89.3 ст.89 ПК України).

Обов`язковими умовами (обставинами), наявність яких в своїй сукупності зумовлює виникнення у контролюючого органу права на звернення до суду із позовом про надання дозволу є: - наявність у платника податків боргу зі сплати податків (зборів, обов`язкових платежів); - сума заборгованості платника податків на момент звернення контролюючого органу до суду із позовом про надання дозволу на погашення боргу за рахунок майна платника має бути узгодженою у встановленому законодавством порядку; - відсутність коштів на рахунках платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків; - наявність майна платника податків боржника у податковій заставі.

Сукупність вказаних обставин наділяє контролюючий орган правом на звернення до суду із позовом про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків.

Відповідно до п.95.1 ст.95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Відповідно до п.95.2 ст.95 ПК України стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Відповідно до абз. 2 п.95.3 ст.95 ПК України контролюючий орган звертається до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

Вказані висновки щодо застосування норм права викладені, зокрема, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.04.2020 у справі №822/1262/17.

Відповідно до п.п.20.1.341 п.20.1 ст.20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо надання дозволу на погашення усієї суми податкового борг або його частини за рахунок майна платника податків, що перебуває у податковій заставі.

З огляду на вищевикладене та враховуючи, що доказів сплати податкового боргу відповідачем суду не надано, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов Головного управління ДПС у Сумській області (вул. Іллінська, буд. 13,м. Суми,Сумська обл., Сумський р-н,40009) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична база "Ярославна" (вул. Культури, буд. 20В,м. Харків,Харківська обл., Харківський р-н,61058) про надання дозволу на погашення усієї суми податкового боргу за рахунок майна платника податків, що перебуває в податковій заставі - задовольнити в повному обсязі.

Надати Головному управлінню ДПС у Сумській області дозвіл на погашення усієї суми податкового боргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Туристична база "Ярославна" (, адреса: вул. Культури, буд. 20-В, м. Харків, Харківська обл., 61058) за рахунок коштів, отриманих від продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Спірідонов М.О.