Справа № 420/16239/24
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року Одеський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за позовом Олешківської окружної прокуратури Херсонської області в інтересах держави та Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) до Станіславської сільської ради Херсонського району Херсонської області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся з даним позовом до суду та просить суд визнати протиправною бездіяльність Станіславської сільської ради Херсонського району Херсонської області щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ботанічного заказника місцевого значення Софіївський та закріплення їх в натурі (на місцевості); зобов`язати Станіславську сільську раду Херсонського району Херсонської області вжити заходи із проведення робіт з винесення меж ботанічного заказника місцевого значення Софіївський та закріплення їх в натурі (на місцевості).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що в ході вивчення питання щодо дотримання вимог законодавства під час використання об`єктів природно-заповідного фонду, у тому числі органами у віданні яких знаходяться такі об`єкти, Олешківською окружною прокуратурою Херсонської області виявлені порушення законодавчих вимог під час використання та охорони Станіславською сільською радою ботанічного заказника місцевого значення Софіївський, який розташований на Південно-Східній околиці с. Софіївка Станіславської сільської територіальної громади Херсонського району Херсонської області, загальною площею 194,0 га. Встановлено, що на підставі Рішення ІІІ сесії Двадцять третього скликання Херсонської обласної ради народних депутатів від 25 червня 1998 року вирішено створити ботанічний заказник місцевого значення Софіївський. Пунктом 3 вказаного рішення державному управлінню екологічної безпеки в області за погодженням з обласною Радою розробити в місячний термін Положення про ботанічний заказник місцевого значення Софіївський. Відповідно до Положення про ботанічний заказник місцевого значення Софіївський, затвердженого Державним управлінням охорони навколишнього природного середовища в Херсонській області 23.11.2009, заказник розташований в Білозерському районі Херсонської області на землях Широкобалківської сільської ради. Користувач несе відповідальність за належне утримання території заказника та додержання встановленого режиму території. Межі заказника переносяться в натуру з встановленням єдиних державних знаків та аншлагів затвердженого зразка й наносяться на планово-картографічні матеріали органів Держкомзему на місця та користувача. Вирішення цих питань покладено на користувача. Однак, даними Головного управління Держгеокадастру у Херсонської області інформація про межі територій об`єктів природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення Софіївський до Державного земельного кадастру не внесена. Заяв стосовно реєстрації проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій об`єктів природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення Широка Балка до Головного управління не надходило. Департаментом природно-заповідного фонду та біорізноманіття Міндовкілля відповідно до листа Херсонської обласної прокуратури повідомлено, що проєкт землеустрою щодо організації і встановлення меж територій ботанічного заказнику місцевого значення Софіївський до Міндовкілля на погодження не надходив. Крім того, Міндовкілля не погоджувало змін меж, категорій та скасування статусу, а також не видавало експертні висновки щодо зміни меж, категорій та скасування статусу територій вищезгаданого об`єкту природо-заповідного фонду. Таким чином, більш ніж 6 років органом місцевого самоврядування не вжито заходів щодо винесення меж територій ботанічного заказнику місцевого значення Софіївський та закріплення його меж в натурі (на місцевості), що своєю чергою унеможливлює його належне використання та зберігання, збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу, існує ймовірність використання земельної ділянки не за цільовим призначенням.

Від представника відповідача Станіславської сільської ради Херсонського району Херсонської області відзив на позовну заяву не надходив.

Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Ухвалою суду від 03 червня 2024 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У зв`язку із перебуванням головуючого судді в період з 30.07.2024 року по 09.09.2024 року включно у відпустці, в силу положень ст.120 КАС України, рішення суду ухвалено в перший робочий день.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, суд встановив наступне.

На підставі Рішення ІІІ сесії Херсонської обласної ради від 25 червня 1998 року № 27 створено ботанічний заказник місцевого значення Софіївський, який знаходиться біля Південно-Східної околиці с. Софіївка Станіславської сільської територіальної громади Херсонського району Херсонської області. Загальна площа 194,0 га. Охорону території заказника Софіївський покладено на Широкобалківську сільську раду з оформленням охоронного зобов`язання від 23.11.2009 року № 69 (а.с. 24-31).

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Херсонської області №10-21-0.2-978/2-24 від 26.03.2024, інформація про межі територій об`єктів природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення Софіївський до Державного земельного кадастру не внесена. Заяв стосовно реєстрації проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій об`єктів природно-заповідного фонду ботанічного заказника місцевого значення Софіївський до Головного управління не надходило (а.с. 35).

Відповідно до рішення І сесії 7 скликання № 6/333 від 14.11.2017 Станіславської сільської ради Про початок реорганізації Широкобалківської сільської ради шляхом приєднання до Станіславської сільської ради визначено почати процедуру реорганізацію Широкобалківської сільської ради шляхом приєднання до Станіславської сільської ради. Станіславська сільська рада є правонаступником всього майна, прав та обов`язків Широкобалківської сільської ради (а.с. 40-41).

Рішенням 7 сесії 7 скликання №82/409 від 27.01.2018 Станіславської сільської ради затверджено Передавальний акт Широкобалківської сільської ради (а.с. 43).

Відтак, ботанічний заказник місцевого значення Широка Балка перебуває на обліку Станіславської сільської ради.

Згідно листа Станіславської сільської військової адміністрації №798 від 17.04.2024, на клопотання Департаменту захисту довкілля та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації від 11.02.2022 року про надання дозволу на розробку проекту землеустрою, Станіславська сільська рада ухвалила рішення від 17.02.2022 року № 801 Про надання Департаменту захисту довкілля та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації дозволу на розроблення проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення щодо Ботанічних заказників місцевого значення Широка Балка та Софіївський, наразі дозволи на розроблення землевпорядної документації чинні; копія клопотання від 11.02.2022 року та рішення ради від 17.02.2022 року № 801 (а.с. 39).

Департаментом природно-заповідного фонду та біорізноманіття Міндовкілля відповідно до листа Херсонської обласної прокуратури від 28.03.2024 №12-104вих-24 повідомлено, що проєкт землеустрою щодо організації і встановлення меж територій ботанічного заказнику місцевого значення Софіївський до Міндовкілля на погодження не надходив. Крім того, Міндовкілля не погоджувало змін меж, категорій та скасування статусу, а також не видавало експертні висновки щодо зміни меж, категорій та скасування статусу територій вищезгаданого об`єкту природо-заповідного фонду.

Відповідно до акту перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 01-50/403/19 (розділ про природно-заповідний фонд), складеного Державною екологічною інспекцією у Херсонській області за наслідками проведеного планового заходу державного нагляду (контролю), межі ботанічного заказника місцевого значення Софіївський не встановлені в натурі, що є порушенням статті 7 Закону України Про природно-заповідний фонд (а.с. 50-65).

Згідно ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює, зокрема, представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Відповідно до ст. 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ст. 23 ЗУ «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

У Рішенні Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 Конституційний Суд України, з`ясовуючи поняття інтереси держави, висловив міркування, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій, програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо (пункт 3 мотивувальної частини).

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99).

Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у статті 23 Закону України Про прокуратуру.

Відтак, інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 25 квітня 2018 року по справі № 806/1000/17, від 19 вересня 2019 року по справі №815/724/15, від 17 жовтня 2019 року по справі № 569/4123/16-а.

Відповідно до ст. 43 ЗК України землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Згідно ст. 44 ЗК України до земель природно-заповідного фонду включаються природні території та об`єкти (природні заповідники, національні природні парки, біосферні заповідники, регіональні ландшафтні парки, заказники, пам`ятки природи, заповідні урочища), а також штучно створені об`єкти (ботанічні сади, дендрологічні парки, зоологічні парки, парки-пам`ятки садово-паркового мистецтва).

Статтею 45 ЗК України визначено, що землі природно-заповідного фонду можуть перебувати у державній, комунальній та приватній власності. Порядок використання земель природно-заповідного фонду визначається законом.

Правові основи організації, охорони, ефективного використання природно-заповідного фонду України, відтворення його природних комплексів та об`єктів визначає Закон України «Про природно-заповідний фонд України».

Згідно ст. 7 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» землі природно-заповідного фонду - це ділянки суші і водного простору з природними комплексами та об`єктами, що мають особливу природоохоронну, екологічну, наукову, естетичну, рекреаційну та іншу цінність, яким відповідно до закону надано статус територій та об`єктів природно-заповідного фонду. Межі територій та об`єктів природно-заповідного фонду встановлюються в натурі відповідно до законодавства. До встановлення меж територій та об`єктів природно-заповідного фонду в натурі їх межі визначаються відповідно до проектів створення територій та об`єктів природно-заповідного фонду.

Відповідно до ст. 25 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» заказниками оголошуються природні території (акваторії) з метою збереження і відтворення природних комплексів чи їх окремих компонентів. Оголошення заказників провадиться без вилучення земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів у їх власників або користувачів.

Згідно ст. 26 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» власники або користувачі земельних ділянок, водних та інших природних об`єктів, оголошених заказником, беруть на себе зобов`язання щодо забезпечення режиму їх охорони та збереження.

Відповідно до ст. 53 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» рішення про організацію чи оголошення територій та об`єктів природно-заповідного фонду місцевого значення та встановлення охоронних зон територій та об`єктів природно-заповідного фонду приймається Верховною Радою Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими радами. Території та об`єкти природно-заповідного фонду або їх частини, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону підприємствам, установам, організаціям і громадянам обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями, органом виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Згідно ст. 60 ЗУ «Про природно-заповідний фонд України» охорона територій та об`єктів природно-заповідного фонду інших категорій покладається на підприємства, установи та організації, у віданні яких вони перебувають. У разі необхідності їх охорона може покладатися на служби державної охорони розташованих поблизу природних заповідників, біосферних заповідників, національних природних парків та регіональних ландшафтних парків.

З аналізу вищевикладеного слідує, що території та об`єкти природно-заповідного фонду, що створюються чи оголошуються без вилучення земельних ділянок, що вони займають, передаються під охорону органами центрального органу виконавчої влади в галузі охорони навколишнього природного середовища з оформленням охоронного зобов`язання.

Статтею 79-1 ЗК України визначено, що формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру.

Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території.

Згідно ст. 185 ЗК України землеустрій здійснюється суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, за рахунок коштів Державного бюджету України, бюджету Автономної Республіки Крим і місцевих бюджетів, а також коштів громадян та юридичних осіб. Землеустрій здійснюється відповідно до закону.

Відповідно до ст. 2 ЗУ «Про землеустрій» землеустрій забезпечує, зокрема, встановлення і закріплення на місцевості меж адміністративно-територіальних одиниць, територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення, меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

Згідно ст. 25 ЗУ «Про землеустрій» видом документації із землеустрою є, зокрема, проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів.

Відповідно до ст. 26 ЗУ «Про землеустрій» замовниками документації із землеустрою можуть бути органи державної влади, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування, землевласники і землекористувачі, а також інші юридичні та фізичні особи. Взаємовідносини замовників і розробників документації із землеустрою регулюються законодавством України і договором.

Згідно ст. 47 ЗУ «Про землеустрій» проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються з метою: а) збереження природного різноманіття ландшафтів, охорони довкілля, підтримання екологічного балансу; б) створення місць для організованого лікування та оздоровлення людей, масового відпочинку і туризму; в) створення приміських зелених зон, збереження і використання об`єктів культурної спадщини; г) проведення науково-дослідних робіт; ґ) встановлення меж водоохоронних зон та прибережних захисних смуг; д) визначення в натурі (на місцевості) меж охоронних зон та інших обмежень у використанні земель, встановлених законами та прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами, а також інформування про такі обмеження землевласників, землекористувачів, інших фізичних та юридичних осіб.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів визначають місце розташування і розміри земельних ділянок, власників земельних ділянок, землекористувачів, у тому числі орендарів, межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого (округи і зони санітарної (гірничо-санітарної) охорони), рекреаційного та історико-культурного (охоронні зони) призначення, водоохоронних зон та прибережних захисних смуг, смуг відведення та берегових смуг водних шляхів, а також встановлюють режим використання та охорони їх територій.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів розробляються на підставі укладених договорів між замовниками документації із землеустрою та її розробниками.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів для біосферних заповідників, природних заповідників, національних природних парків, регіональних ландшафтних парків, ботанічних садів, дендрологічних парків, парків - пам`яток садово-паркового мистецтва та зоологічних парків можуть розроблятися лише на землях та земельних ділянках, що включаються до складу таких територій без вилучення у землевласників та землекористувачів.

Проекти землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів включають: а) завдання на складання проекту землеустрою; б) пояснювальну записку; в) характеристику території із встановленням режиму використання земель природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; ґ) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; д) витяг з графічної частини відповідної містобудівної документації з позначеними межами водоохоронної зони, прибережної захисної смуги, пляжної зони (за наявності); е) інформацію про перспективний стан використання та охорони земель у межах адміністративно-територіальної одиниці, яка є складовою схеми землеустрою і техніко-економічного обґрунтування використання та охорони земель відповідної адміністративно-територіальної одиниці (за наявності); є) план організації території з відображенням угідь, землевласників і землекористувачів, у тому числі земельних ділянок, щодо яких встановлені обмеження у використанні; ж) план меж земельних ділянок, що включаються до території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів без їх вилучення у землевласників та землекористувачів; з) креслення перенесення в натуру (на місцевість) меж території оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення та земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів; и) акт перенесення в натуру (на місцевість) меж території оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, меж обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів у натурі (на місцевості); і) перелік обмежень у використанні земельних ділянок.

Проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, що розробляється з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі та режими використання земель у межах територій пам`яток культурної спадщини, історико-культурних заповідників, історико-культурних заповідних територій, охоронюваних археологічних територій, зон охорони, буферних зон, історичних ареалів населених місць, територій об`єктів культурної всесвітньої спадщини, розробляється у складі науково-проектної документації у сфері охорони культурної спадщини, крім випадків розроблення таких проектів з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про обмеження у використанні земель, встановлені до набрання чинності цією частиною.

Проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів, що розробляється з метою внесення до Державного земельного кадастру відомостей про межі та режими використання земель, щодо яких відповідно до Закону України "Про охорону культурної спадщини" встановлюються обмеження у використанні земель, включає: а) завдання на складання проекту землеустрою; б) пояснювальну записку; в) характеристику території із встановленням режиму використання земель, на яких розташовані об`єкти культурної всесвітньої спадщини, пам`ятки культурної спадщини, історико-культурні заповідники, історико-культурні заповідні території, охоронювані археологічні території, музеї просто неба, меморіальні музеї-садиби, зони охорони, буферні зони, історичні ареали населених місць; г) матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування; ґ) перелік обмежень у використанні земельних ділянок; д) перелік земельних ділянок, на які поширюється дія зони обмеження у використанні земельних ділянок; е) відомості обчислення площі зони обмеження, у тому числі каталог координат.

Межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон встановлюються і по суходолу, і по водному простору. Рішення про затвердження проектів землеустрою щодо організації і встановлення меж територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного, історико-культурного, лісогосподарського призначення, земель водного фонду та водоохоронних зон одночасно є рішенням про встановлення меж таких територій. Відомості про межі територій природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, межі обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів вносяться до Державного земельного кадастру.

На підставі Рішення ІІІ сесії Херсонської обласної ради від 25 червня 1998 року № 27 створено ботанічний заказник місцевого значення Софіївський, який знаходиться біля Південно-Східної околиці с. Софіївка Станіславської сільської територіальної громади Херсонського району Херсонської області. Загальна площа 194,0 га. Охорону території заказника Софіївський покладено на Широкобалківську сільську раду з оформленням охоронного зобов`язання від 23.11.2009 року № 69 (а.с. 24-31).

Рішенням 7 сесії 7 скликання Станіславської сільської ради Білозерського району херсонської області від 27.01.2018 № 82/409 затверджено Передавальний акт Широкобалківської сільської ради.

Рішенням XXV сесії VIII скликання Станіславської сільської ради від 17.02.2022 № 801 надано Департаменту захисту довкілля та природних ресурсів Херсонської обласної державної адміністрації дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо організації і встановлення меж території природно-заповідного фонду та іншого природоохоронного призначення, обмежень у використанні земель та їх режимоутворюючих об`єктів: Ботанічного заказника місцевого значення Софіївський, розташованого на території Станіславської сільської територіальної громади Херсонського району Херсонської області загальною площею 194,0 га.

Водночас, Департаментом природно-заповідного фонду та біорізноманіття Міндовкілля відповідно до листа Херсонської обласної прокуратури від 28.03.2024 № 12-104вих-24 повідомлено, що проект землеустрою щодо організації і встановлення меж територій ботанічного заказнику місцевого значення Софіївський до Міндовкілля на погодження не надходив.

З аналізу вищевикладеного вбачається, що саме на Станіславської сільської ради Херсонського району Херсонської області покладено обов`язок щодо вжиття заходів із проведення робіт з винесення меж ботанічного заказника місцевого значення Софіївський та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження вжиття Станіславською сільською радою Херсонського району Херсонської області заходів із проведення робіт з винесення меж ботанічного заказника місцевого значення Софіївський та закріплення їх в натурі (на місцевості), станом на дату розгляду справи не надано.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); добросовісно; розсудливо.

Відповідно до ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підставі вищевикладеного, розглянувши справу в межах позовних вимог на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Згідно ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 8, 9, 12, 77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Олешківської окружної прокуратури Херсонської області (, адреса місцезнаходження: 54052, м. Миколаїв, просп. Богоявленський, 314) в інтересах держави та Державної екологічної інспекції Південного округу (Запорізька та Херсонська області) (, адреса місцезнаходження: 69035, м. Запоріжжя, вул. Незалежності України, 72-а) до Станіславської сільської ради Херсонського району Херсонської області (, адреса місцезнаходження: 75051, Херсонська область, Херсонський район, с. Станіслав, вул. Свободи, 15) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Станіславської сільської ради Херсонського району Херсонської області щодо незабезпечення проведення робіт з винесення меж ботанічного заказника місцевого значення Софіївський та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Зобов`язати Станіславську сільську раду Херсонського району Херсонської області вжити заходи із проведення робіт з винесення меж ботанічного заказника місцевого значення Софіївський та закріплення їх в натурі (на місцевості).

Рішення може бути оскаржено в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Рішення набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 255 КАС України.

Суддя О.А. Левчук