Справа № 420/5202/24
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/5202/24

Перша інстанція: суддя Самойлюк Г.П.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дій,

В С Т А Н О В И Л А :

16 лютого 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідках Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 15 грудня 2023 року за вих. № № 251, 252 і 253 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 березня 2018 року, 15 березня 2021 року, 01 січня 2022 року, з урахуванням вже виплачених сум;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , відповідно до ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідках Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 15 грудня 2023 року за вих. № № 251, 252 і 253 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 березня 2018 року, 15 березня 2021 року, 01 січня 2022 року, з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у серпні 2012 році Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області йому призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ. В подальшому позивач перейшов і наразі продовжує отримувати пенсію відповідно до Закону України «Про прокуратуру» в розмірі 11 410,15 гривень. 18 грудня 2023 року Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_1 надані довідки від 15 грудня 2023 року за вих. № № 251, 252 і 253 про грошове забезпечення станом на 01 березня 2018 року, 15 березня 2021 року, 01 січня 2022 року за аналогічною посадою військового прокурора Львівського гарнізону для перерахунку основного розміру пенсії. Позивач вважає, що у нього виникло право на перерахунок пенсії з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії (01.03.2018, 15.03.2021 і 01.01.2022), тобто з 01.04.2018, 01.04.2021 і 01.02.2022, а тому Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області має здійснити перерахунок пенсії на підставі довідок Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону про грошове забезпечення станом на 01 березня 2018 року, 15 березня 2021 року, 01 січня 2022 року за аналогічною посадою військового прокурора Львівського гарнізону, однак відповідач протиправно відмовив у здійсненні такого перерахунку.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що довідки № № 251, 252 і 253 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 березня 2018 року, 15 березня 2021 року, 01 січня 2022 року надані Головному управлінню з порушенням вимог Порядку №45, тому відсутні законні підстави для здійснення перерахунку пенсії за повторно наданими довідками про розмір грошового забезпечення. Крім того, відповідач зазначив, що позивач отримує пенсію за вислугу років, яка призначена відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Розмір пенсії позивача відповідно до ст. 13 Закону України №2262 «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» буде становити 9 942,76 грн, тому призначення пенсії за вислугу років є недоцільним.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не врахував, що підвищення розміру грошового забезпечення військового прокурора гарнізону є безумовною підставою для перерахунку пенсії позивача, оскільки до звільнення з військової служби позивач обіймав посаду у військовій прокуратурі. Апелянт також зазначив, що не відповідає дійсності і суперечить матеріалам справи твердження суду першої інстанції про те, що позивачем у межах даної справи не заявлено вимоги, як і не надано доказів звернення до пенсійного органу з заявою щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі довідок Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону № № 251, 252 i 253 від 15 грудня 2023 року згідно Закону України «Про прокуратуру».

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається наступне.

Відповідно до витягу з наказу Міністра оборони України (по особовому складу) №550 від 10.07.2012 року підполковника юстиції ОСОБА_1 , військового прокурора Львівського гарнізону відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» звільнено з військової служби у запас за п. «г» (у зв`язку зі скороченням штату).

У серпні 2012 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області позивачу призначена пенсія відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

З 01 березня 2023 року позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру».

15 грудня 2023 року Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону позивачу видано довідку за №251 у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №657 «Про внесення змін до деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо оплати праці працівників прокуратури» та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017р. № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01.03.2018 року за відповідною (аналогічною) посадою: військовий прокурор Львівського гарнізону Західного регіону, яке складається з: посадового окладу:8000,00 грн.; окладу за військовим званням (підполковник) 1410,00 грн.; надбавки за вислугу років (40%) 3764,00 грн.; надбавки за виконання особливо важливих завдань (70%) 9221,80 грн.; надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15%) 1200,00 грн.; премії за березень 2018 (55%) 12977,69 грн.

15 грудня 2023 року Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону позивачу видано довідку за №252 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 року №6-р/2020, ст. 81 Закону України від 14.10.2014 року «Про прокуратуру» та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 15 березня 2021 року за посадою: військовий прокурор Львівського гарнізону Західного регіону відповідною аналогічною посадою керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, яке складається з: посадового окладу:48000,00 грн.; окладу за військовим званням (підполковник) 1410,00 грн.; надбавки за вислугу років (40%) 19764,00 грн.; надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15%) 7200,00 грн.

15 грудня 2023 року Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Західного регіону позивачу видано довідку № 253 відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 року №6-р/2020, ст. 81 Закону України від 14.10.2014 року «Про прокуратуру» та постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» про розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 січня 2022 року за посадою: військовий прокурор Львівського гарнізону Західного регіону відповідною аналогічною посадою керівника Львівської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону, яке складається з: посадового окладу: 60000,00 грн.; окладу за військовим званням (підполковник) 1410,00 грн.; надбавки за вислугу років (40%) 24564,00 грн.; надбавки за службу в умовах режимних обмежень (15%) 9000,00 грн.

25 грудня 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій просив відповідача призначити (перерахувати) за умови не зменшення розміру пенсійних виплат ОСОБА_1 пенсію за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до довідок Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону №251,252,253 від 15.12.2023 року про грошове забезпечення ОСОБА_1 за аналогічною посадою.

Відповідач листом №3672-463/Д-02/8-1500/24 від 31.01.2024 року повідомив позивача, що останній отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру». Розмір пенсії відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» буде становити 9942,76 грн, що свідчить про недоцільність призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у проведені перерахунку пенсії відповідно до ст.ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідках Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 15 грудня 2023 року за вих. № № 251, 252 і 253 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 березня 2018 року, 15 березня 2021 року, 01 січня 2022 року, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що з довідок Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Південного регіону від 15.12.2023 року № № 251, 252 і 253 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 березня 2018 року, 15 березня 2021 року, 01 січня 2022 року вбачається, що вони містять інформацію про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, призначеної згідно Закону України «Про прокуратуру». З матеріалів справи також вбачається, що позивач отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про прокуратуру», що свідчить про відсутність підстав для проведення перерахунку пенсії на підставі наданих довідок відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд першої інстанції зазначив, що предметом розгляду даної справи є дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови в проведенні перерахунку пенсії позивача відповідно до ст. ст. 43, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року з урахуванням розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідках Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону від 15 грудня 2023 року за вих. № № 251, 252 і 253 про грошове забезпечення ОСОБА_1 станом на 01 березня 2018 року, 15 березня 2021 року, 01 січня 2022 року, проте позивачем не оскаржуються дії відповідача щодо відмови в переведенні на інший вид пенсії, а саме згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

До того ж позивачем в межах даної справи не заявлено вимоги, як і не надано доказів звернення до пенсійного органу з заявою щодо здійснення перерахунку пенсії на підставі довідок Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону № № 251, 252 і 253 від 15 грудня 2023 року згідно Закону України «Про прокуратуру».

Судова колегія не погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Статтею 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV визначено що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини одинадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.

Статтею 7 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1994 року № 2262-ХІІ визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

З огляду на наведені положення законодавства, особа, яка має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про прокуратуру», має право вибору одного із видів пенсії, зокрема пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Судова колегія враховує, що право позивача на отримання ним пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ не є спірним і не заперечується відповідачем.

Питання стосовно подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 2262-ХІІ, крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 30.01.2007 №3-1 (далі - Порядок № 3-1).

Пунктом 5 розділу ІІ постанови № 3-1 встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення виплати пенсії здійснюються за документами, що є в пенсійній справі особи та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії, та з урахуванням додатково наданих документів.

При переведенні з одного виду пенсії на інший, поновленні виплати пенсії особа може додатково подати документи про обставини, що впливають на розмір пенсії (наприклад, зміна кількості членів сім`ї, які перебували на утриманні пенсіонера чи померлого годувальника, виникнення (втрата) права на надбавку, підвищення та інші доплати).

Тобто, пунктом 5 розділу ІІ постанови № 3-1 встановлено обов`язок посадових осіб враховувати наявні у матеріалах пенсійної справи документи при розгляді заяви про переведення особи з одного виду пенсії на інший. Таким чином Правління Пенсійного фонду України диференціювало обсяг необхідних документів, які особа має подати до органу пенсійного фонду для призначення пенсії та для її перерахунку, виключивши необхідність повторного подання документів, які вже наявні у пенсійній справі для перерахунку пенсії, як надмірну та формальну вимогу.

Як вбачається з матеріалів справи, подана позивачем заява про призначення пенсії за Законом № 2262 фактично є заявою про перехід на пенсію за іншим Законом, до якої позивачем долучено довідки прокуратури від 15.02.2023 № 251, № 252 та № 253 для обрахунку нової пенсії.

Відповідно до ст. 13 Закону №2262-ХІІ пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Судова колегія враховує, що відповідно до п.6 розділу ІV постанови № 3-1, рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію за місцем фактичного проживання особи, не пізніше 10 днів з дня надходження заяви.

Рішення за результатами розгляду заяви засвідчується підписом керівника органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в пенсійній справі.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 5 днів з дня прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії видає або направляє особі повідомлення із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Зміст вищенаведених положень дає підстави дійти висновку, що результат розгляду порушеного у зверненні питання щодо призначення пенсії оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом у формі рішення (розпорядження) органу, що призначає пенсію.

У контексті наведеного колегія суддів зазначає, що, уникаючи формального підходу до оцінки дій суб`єктів владних повноважень, та з метою процесуальної економії, в судовій практиці непоодинокі випадки, коли суди розцінюють відповіді органу влади, оформлені листами, в якості рішень по суті спору. Проте в цій ситуації спеціальний нормативний акт чітко вимагає прийняття розпорядження, оскільки за його відсутності, у тому числі, неможливо оцінити позицію відповідача.

Визначена Порядком № 3-1 процедура є способом дій пенсійного органу у відповідь на звернення громадян щодо того чи іншого «пенсійного» питання. У світлі вимог частини другої статті 19 Конституції України дотримання відповідним органом встановленої законом процедури є обов`язковим.

Водночас результат розгляду порушеного позивачем у заяві питання відповідач оформив листом від 31.01.2024 (а.с.25-29), який не містить в собі інформації щодо невідповідності форми поданої заяви про призначення (переведення) пенсії за іншим законом Порядку № 3-1.

Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень полягає у тому, щоб рішення було прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Європейський Суд з прав людини у рішенні по справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 1 липня 2003 року, вказує, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

Колегія суддів зазначає, що встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень визначеним статтею 2 КАС України критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову, за умови, що встановлено порушення прав та інтересів позивача.

За таких обставин, колегія суддів наголошує на незаконності відмови пенсійного органу, оформленої листом, у розгляді заяви позивача про призначення пенсії відповідно до приписів Закону № 2262.

Незрозумілим з листа пенсійного органу залишається питання обрахунку розміру пенсії позивача на підставі Закону № 2262 з урахуванням додатково поданих ОСОБА_1 довідок та приписів ст.13 Закону, оскільки зазначений в листі пенсійним органом розмір можливої пенсії позивача суперечить положенням цієї статті. Так, позивач наголошує, що станом на день звільнення з військової служби у 2012 році його вислуга років була більше 20, а тому він має право на отримання пенсії у розмірі 53% грошового забезпечення. Відповідаючи листом на заяву про переведення позивача на пенсію за іншим Законом, відповідач не надав жодної оцінки ані поданим позивачем довідкам, ані заявленій вислузі років та відсотковому розміру пенсії.

Своєю чергою, зміст частини другої статті 9 КАС України дає підстави стверджувати, що суд може вийти за межі позовних вимог тільки в разі, якщо це необхідно для повного захисту прав, свобод та інтересів сторін чи третіх осіб, про захист яких вони просять, та за жодних умов становище позивача за наслідками судового розгляду не може бути погіршено порівняно з тим, яким воно було до звернення до суду за захистом своїх прав.

Оскільки заява позивача у належний спосіб (з прийняттям відповідного рішення у формі розпорядження) розглянута не була, колегія суддів вважає, що належним захистом порушених прав позивача буде зобов`язання пенсійний орган повторно розглянути подану ОСОБА_1 заяву, у відповідності до вимог Порядку № 3-1, за результатами чого прийняти відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові по справі № 300/3457/20 від 22 грудня 2023 року.

Суд першої інстанції на наведені обставини уваги не звернув, у зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Згідно п.1, п.4 ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1, ч.3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 6 статті 139 Кодексу передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи, що колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог, то на користь позивача з відповідача стягненню підлягає судовий збір за одну вимогу немайнового характеру сплачений в суді першої та апеляційної інстанції у сумі 3 028 грн (1211,20+1816,80).

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 04 березня 2024 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"- "г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України

Керуючись ст.ст.308,311, 312, 315,317,321,328 КАС України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 17 травня 2024 року скасувати та прийняти постанову про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.12.2023 року про призначення (перерахунок) пенсії за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 30.01.2007 №3-1, з урахуванням висновків, наведених колегією суддів у мотивувальній частині цієї постанови.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 028,00 грн (три тисячі двадцять вісім гривень).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко