Справа № 300/5082/23
Суддя: Тацій Л.В.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 вересня 2024 року

м. Київ

справа №300/5082/23

адміністративне провадження №К/990/32786/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Тацій Л.В.,

суддів: Стеценка С.Г., Стрелець Т.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Івано-Франківської міської ради Івано-Франківської області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі №300/5082/23 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до Івано-Франківської міської ради, в якому просив суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення 36 сесії восьмого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 15.06.2023 №125-36;

- зобов`язати передати в оренду земельну ділянку площею 0,5956 га, цільове призначення 01.02 для ведення фермерського господарства, кадастровий номер 1:01:004:0835, за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.11.2023, що залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024, позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано .рішення 36 сесії восьмого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 15.06.2023 № 125-36 в частині відмови ОСОБА_1 у передачі в оренду, терміном 49 років, земельної ділянки площею 0,5956 га, розташованої в АДРЕСА_1 для ведення фермерського господарства. Зобов`язано Івано-Франківську міську раду на найближчій сесії повторно розглянути клопотання (заяву) ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , про передачу ОСОБА_1 в оренду земельної ділянки площею 0,5956 га, цільове призначення 01.02 для ведення фермерського господарства, кадастровий номер 1:01:004:0835 за адресою: АДРЕСА_1, терміном на 49 років. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

22.08.2024 до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга Івано-Франківської міської ради, в якій заявник просить скасувати рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024, ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

Вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження, Суд зазначає наступне.

Щодо строку на касаційне оскарження.

Відповідно до частин першої та другої статті 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Частина третя статті 329 КАС України визначає, що строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Оскаржувана постанова суду апеляційної інстанції ухвалена 15.07.2024 (відомості про виготовлення повного тексту відсутні), отже останнім днем строку на касаційне оскарження було 14.08.2024. Касаційна скарга подана (сформована в підсистемі «Електронний суд») 22.08.2024, тобто поза межами встановленого процесуального строку.

Разом з касаційною скаргою подане клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтоване тим, що після повернення касаційної скарги право на повторне звернення було реалізоване заявником наступного дня після постановлення ухвали Верховного Суду про повернення касаційної скарги.

Надаючи оцінку поважності причин пропуску процесуального строку, Суд виходить з наступного.

Суд встановив, що постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду ухвалена 15.07.2024 (відомості про виготовлення повного тексту відсутні), останнім днем на касаційне оскарження рішення суду апеляційної інстанції було 14.08.2024. Вперше заявник звернувся до Верховного Суду в межах встановленого процесуального строку - 06.08.2024. Ухвалою Верховного Суду від 21.08.2024 касаційну скаргу повернуто заявнику. Вказану ухвалу доставлено до електронного кабінету Івано-Франківської міської ради 21.08.2024 о 20 год 20 хв., отже, в силу приписів абз. 2 пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України, вручена заявнику 22.08.2024. Вдруге скаржник звернувся з касаційною скаргою 22.08.2024 - в той же день.

Розглянувши заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, враховуючи, активну процесуальну поведінку заявника та те, що право на повторне звернення реалізоване без зайвих зволікань, з дотриманням розумних строків, колегія суддів дійшла висновку про поважність причин пропуску процесуального строку та наявність підстав для його поновлення.

Однак, при вивченні матеріалів касаційної скарги, суд встановив, що касаційна скарга не відповідає вимогам статей 328, 330 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), з огляду на таке.

Так, обґрунтовуючи підстави касаційного оскарження, заявник покликається на приписи пунктів 1, 2 частини четвертої статті 328 КАС України, зазначаючи, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду

від 03.11.2021 року у справі №817/1911/17; скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Вимоги до форми та змісту касаційної скарги встановлено статтею 330 КАС України, відповідно до пункту 4 частини другої якої, у касаційній скарзі зазначаються підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 3 частини четвертої статті 328 КАС України (відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах) скаржник повинен чітко вказати, яку саме норму права судами першої та (або) апеляційної інстанцій було застосовано неправильно, а також обґрунтувати у чому полягає помилка судів при застосуванні відповідної норми права та як на думку скаржника відповідна норма повинна застосовуватися.

При цьому, варто зауважити, що у разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України недостатньо самого лише зазначення постанови Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права, обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.

Обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми матеріального права, яку неправильно застосовано судами; 2) постанови Верховного Суду і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) висновку судів, який суперечить позиції Верховного Суду; 4) у чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду i у якій подається касаційна скарга). Обов`язковим є взаємозв`язок усіх чотирьох умов.

Суд звертає увагу скаржника, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи.

В частині обґрунтування підстави касаційного оскарження касаційна скарга містить посилання на неврахування висновку Верховного Суду, викладеного у постанові Верховного Суду від 03.11.2021 у справі №817/1911/17. Однак, обґрунтування необхідності касаційного перегляду з підстави, визначеної пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, зводяться до зазначення про неврахування вказаної постанови та цитування норм права, що регулюють спірні правовідносини.

Щодо посилань скаржника на пункт 2 частини четвертої статті 328 КАС України, а саме необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, Верховний Суд зазначає таке.

Відступленням від висновку слід розуміти або повну відмову Верховного Суду від свого попереднього висновку на користь іншого або ж конкретизацію попереднього висновку із застосуванням відповідних способів тлумачення юридичних норм (пункт 45 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №823/2042/16, провадження №11-377апп18).

Причинами для відступу можуть бути вади попереднього рішення чи групи рішень (їх неефективність, неясність, неузгодженість, необґрунтованість, незбалансованість, помилковість), зміни суспільного контексту.

Тобто у касаційній скарзі скаржник має зазначити, що існуючий висновок Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах потребує видозміни, від нього слід відмовитися або ж уточнити, модифікувати певним чином з урахуванням конкретних обставин його справи.

Сама ж по собі вмотивованість такого клопотання скаржника оцінюється судом касаційної інстанції при застосуванні наведеного процесуального фільтру під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження у справі.

Аналіз указаних норм дозволяє дійти висновку про те, що обов`язковими умовами при оскарженні судових рішень на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України є зазначення у касаційній скарзі: 1) норми права; 2) постанови Верховного Суду, на яку послався суд апеляційної інстанції, і який саме висновок щодо застосування цієї ж норми у ній викладено; 3) обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування цієї ж норми (видозміна, уточнення, відмова від такого висновку); 4) в чому полягає подібність правовідносин у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду, від якого необхідно відступити, i у якій подається касаційна скарга).

Водночас, мотиви скаржника зводяться до незгоди із застосованими судом апеляційної інстанції правовими позиціями Верховного Суду та нормативно-правовими актами, що регулюються спірні правовідносини.

Перевіряючи доводи касаційної скарги, Верховним Судом встановлено, що скарга не в повній мірі відповідає вимогам статті 330 КАС України, оскільки у порушення вимог пункту 4 частини другої цієї статті, оскільки містить часткове обґрунтування зазначених у касаційній скарзі підстав, передбачених частиною 4 статті 328 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга за формою та змістом не в повній мірі відповідає положенням пункту 4 частини другої статті 330 КАС України, позаяк в ній неналежним чином обґрунтовано підстави, передбачені статтею 328 КАС України.

Щодо копій касаційної скарги Суд зазначає наступне

Приписами частини шостої статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, визначено, що адвокати, нотаріуси, державні та приватні виконавці, судові експерти, органи державної влади та інші державні органи, органи місцевого самоврядування, інші юридичні особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами, в добровільному порядку.

Частина четверта статті 330 КАС України визначає, що до касаційної скарги додаються, зокрема, її копії відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, якщо така скарга подається до суду в електронній формі через електронний кабінет. У разі подання скарги в електронній формі через електронний кабінет до неї додаються докази надсилання її копії іншим учасникам справи з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу.

Відповідно до частини дев`ятої статті 44 КАС України (в цій же редакції) у разі подання до суду в електронній формі заяви по суті справи, зустрічного позову, заяви про збільшення або зменшення позовних вимог, заяви про зміну предмета або підстав позову, заяви про залучення третьої особи, апеляційної скарги, касаційної скарги та документів, що до них додаються, учасник справи зобов`язаний надати до суду доказ надсилання цих матеріалів іншим учасникам справи. Такі документи в електронній формі направляються з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи або її окремої підсистеми (модуля), що забезпечує обмін документами, шляхом надсилання до електронного кабінету іншого учасника справи, а у разі відсутності у іншого учасника справи електронного кабінету чи відсутності відомостей про наявність у іншого учасника справи електронного кабінету - в паперовій формі листом з описом вкладення.

Стаття 335 КАС України регламентує порядок надіслання копій касаційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи. Так, Суд касаційної інстанції надсилає копії касаційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи разом з ухвалою про відкриття касаційного провадження у справі (крім випадків, якщо скаргу подано в електронній формі через електронний кабінет).

Як вбачається з відомостей, наявних в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі та комп`ютерної програми «Діловодство спеціалізованого суду», позивач не має електронного кабінету та не входить переліку осіб, що в обов`язковому порядку повинні реєструвати свої електронні кабінети в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі або її окремій підсистемі (модулі), що забезпечує обмін документами.

До касаційної скарги додано доказ надсилання копії первинно поданої касаційної скарги, яка була повернута заявнику. Копії ухвали про повернення касаційної скарги надіслані учасникам справи.

Таким чином, у порушення зазначених норм Івано-Франківською міською радою до касаційної скарги не додано докази надсилання цієї касаційної скарги іншому учаснику справи - ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеним, скаржнику необхідно подати уточнену касаційну скаргу, зміст якої щодо визначених підстав для касаційного оскарження судових рішень відповідно до приписів частини четвертої статті 328 КАС України має бути викладено з урахуванням мотивів, наведених у цій ухвалі, та докази надсилання копій касаційної скарги іншим учасникам справи (з урахуванням положень статті 44 КАС України).

Згідно з частиною другою статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, установлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 КАС України.

Відповідно до положень статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання передбачених вимог, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. У цій ухвалі зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Крім того, суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

На підставі вищенаведеного та керуючись статтями 169, 248, 329, 330, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Поновити Івано-Франківській міській раді строк на касаційне оскарження рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі №300/5082/23.

Касаційну скаргу Івано-Франківської міської ради на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.11.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024 у справі №300/5082/23 за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.

Надати скаржнику строк для усунення вказаних недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Роз`яснити, що невиконання в установлений судом строк вимог ухвали є підставою для її повернення заявнику.

Надіслати скаржнику копію ухвали про залишення касаційної скарги без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач Л.В. Тацій

Суддя С.Г. Стеценко

Суддя Т.Г. Стрелець