Справа № 160/17299/24
Суддя: Сліпець Надія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сліпець Н.Є.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
01.07.2024 ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому, з урахуванням уточнень від 29.07.2024, просить:
визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати:
- винагороди за здійснення розшуку, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, а також тралення і знешкодження мін;
- додаткової винагороди, за здійснення розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій, виходячи з розміру 30 000 грн, щомісячно, починаючи з 01.07.2023 по час вирішення цієї справи;
- матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 та за 2024 у розмірі місячного грошового забезпечення;
зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити:
- винагороду за здійснення розшуку, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, а також тралення і знешкодження мін з 01.07.2023 по час винесення рішення по цій справі;
- додаткову винагороду, за здійснення розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій та за управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутих пунктів управління Державної спеціальної служби, виходячи з розміру 30 000 грн, щомісячно, починаючи з 01.07.2023 по час вирішення цієї справи, але не менше ніж з 01.07.2023 по 30.06.2024 (тобто 12 місяців * 30 000 грн.= 360 000 грн);
- матеріальну допомогу за 2023 рік та 2024 рік для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що з 06.04.2022 перебуває на військовій службі у Військовій частині НОМЕР_1 та з 01.06.2023 призначений командиром відділення 3 взводу розмінування батальйону розмінування. Проте, з 01.07.2023 йому припинено нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн, відповідно до Постанови КМУ №168, а виплата винагороди (премії) за розшук, піднімання, розмінування, знешкодження вибухонебезпечних предметів, йому не здійснювалась взагалі. Також, зазначає, що відповідачем порушено його право на отримання у 2023 та у 2024 роках матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, оскільки така допомога не була виплачена. Позивач вважає таку бездіяльність відповідача щодо не виплати вказаних винагород протиправною, у зв`язку з чим вимушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав та законних інтересів.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 05.07.2024 відкрито провадження та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами з 31.07.2024, відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Цією ж ухвалою відповідачу було надано строк для подання письмового відзиву на позовну заяву - протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Також, цією ухвалою частково задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме: витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені копії табелю обліку несення (виконання) ОСОБА_1 військової служби за період з 07.06.2023р. по 30.06.2024р. (детально за кожен день); а також матеріали, що були підставою для залучення ОСОБА_1 з 07.06.2023р. по 30.06.2024р. до заходів з розшуку, піднімання, розмінування, знешкодження тощо вибухонебезпечних предметів (акти виконаних робіт з очищення місцевості); витяги з розпорядчого документа вищого штабу на виконання завдання з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів або знищення вибухонебезпечних предметів; накази командира військової частини на виконання робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів, знешкодження або знищення вибухонебезпечних предметів, у якому зазначаються місце, дата, поіменно особовий склад, який залучається до складу групи розмінування (знищення); рапорту командира про участь ОСОБА_1 у виконанні спеціальних завдань. В задоволенні іншої частини клопотання відмовлено.
23.07.2024 на адресу суду від відповідача засобами поштового зв`язку надійшов відзив на позов, у якому представник у задоволенні позову просив відмовити повністю, посилаючись на те, що відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 06.04.2022 №26, позивача зараховано до особового складу Військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду стрільця 1 взводу охорони 5 роти охорони 3 батальйону охорони. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.03.2024 №342 створено позаштатну групу розмінування Військової частини НОМЕР_1 в складі позаштатної групи розмінування «Чернівці», командиром якої призначено позивача, яка у період з 12.03.2024 по 28.04.2024 здійснювала виконання робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів), про що складені відповідні акти. При цьому, вибухонебезпечних предметів під час обстеження території виявлено не було. Також, зазначив, що за здійснення розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій, виходячи з розміру 30 000,00 грн, щомісячно, пропорційно часу виконання бойових завдань, позивачу було нараховано та виплачено винагороду у березні 2024 року, квітні 2024 року та травні 2024 року. Що стосується виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, то підстави для її виплати позивачу відсутні, оскільки він не має права на отримання такої допомоги згідно окремого доручення Міністра оборони України від 01.02.2023 №2683 та №183/уд від 16.01.2024. Враховуючи викладене, зазначає про відсутність протиправної бездіяльності відповідача щодо не виплати спірних винагород, у зв`язку з чим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог, відповідно у задоволенні позовної заяви просив відмовити.
29.07.2024 до суду через систему «Електронний суд» від позивача надійшли уточнення до позовної заяви, а саме в частині доповнень підстав для виплати додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн. Так, у позовній заяві зазначалось, що позивач здійснював заходи з розмінування, розшуку, знищення, знешкодження вибухових предметів під час очищення територій колишніх бойових дій, навчальних полігонів (військових об`єктів) тощо в селі Розкопанці Чернігівської області, на деокупованих територіях та виконував інші бойові завдання, згідно наказу командира Військової частини, однак не було зазначено, що зазначений період часу позивач перебував в пунктах дислокації батальйону розмінування Чернігівської області (в т.ч. с.Розкопанці), які є розгорнутими пунктами управління ДССТУ. Тобто, позивач здійснював управління підпорядкованими силами та засобами відповідно до завдань, які покладаються на Адміністрацію Державної спеціальної служби транспорту, у складі розгорнутого пункту управління Державної спеціальної служби транспорту (як командир відділення розмінування 3 взводу розмінування 2 роти розмінування батальйону розмінування та командир 3 відділення розмінування 1 взводу розмінування 2 роти розмінування батальйону розмінування.
Разом з відзивом від відповідача надійшла частина витребуваних матеріалів, а саме копії документів, що були підставою для залучення позивача до заходів з розшуку, піднімання, розмінування, знешкодження тощо вибухонебезпечних предметів.
При цьому, належним чином завірений табель обліку несення (виконання) ОСОБА_1 військової служби за період з 07.06.2023р. по 30.06.2024р. (детально за кожен день) відповідачем надано не було.
Ухвалою суду від 13.08.2024 витребувано:
Також, цією ухвалою повторно витребувано у Військової частини НОМЕР_1 належним чином завірені копії табелю обліку несення (виконання) ОСОБА_1 військової служби за період з 07.06.2023р. по 30.06.2024р. (детально за кожен день).
30.08.2024 до суду від старости Краснянського старостинського округу Олексія Дерев`янка надійшло повідомлення про відсутність примірників актів виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та знищення вибухонебезпечних предметів), що здійснено особовим складом групи розмінування Військової частини НОМЕР_1 за період з 07.06.2023р. по 30.06.2024р., у складі комісії яких зазначений ОСОБА_1 .
Також, 30.08.2024 до суду від Військової частини НОМЕР_1 надійшов лист, в якому зазначено про неможливість надання копії табелю обліку несення (виконання) ОСОБА_1 військової служби за період з 07.06.2023р. по 30.06.2024р. (детально за кожен день), оскільки ведення такого документу не передбачено чинним законодавством.
Відповідно до положень ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглянув справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Згідно ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд доходить висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що солдат ОСОБА_3 з 06.04.2022 зарахований до особового складу Військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду стрільця 1 взводу охорони 5 роти охорони 3 батальйону охорони, що підтверджується копією наказу від 06.04.2022 №26
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 01.06.2023 №169 (по стройовій частині) молодший сержант ОСОБА_1 на підставі наказу командира від 01.06.2023 (по особовому складу) №55-PC призначений на посаду командира відділення розмінування 3 взводу розмінування 2 роти розмінування батальйону розмінування, шпк «молодший сержант».
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 03.08.2023 №250 молодший сержант ОСОБА_1 вибув у частину щорічної відпустки у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області терміном на 12 діб, з урахуванням 02 діб необхідних для пересування, з «03» по «14» серпня 2023 року.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.09.2023 №304 молодший сержант ОСОБА_1 вибув у відрядження для проходження курсу фахової підготовки за спеціальністю «сапер розмінування» з КП Ржищів до Військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , терміном на 45 діб, з 19 вересня 2023 по 02 листопада 2023 року.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 14.11.2023 №373 молодшого сержанта ОСОБА_3 призначено на посаду командира 3 відділення розмінування 1 взводу розмінування 2 роти розмінування батальйону розмінування.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 13.12.2023 №409 молодший сержант ОСОБА_1 вибув у частину щорічної відпустки у м. Свібодзин республіка Польща, терміном на 14 діб, з урахуванням 04 діб необхідних для пересування, з «13» по «31» грудня 2023 року.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.02.2024 №51 молодший сержант ОСОБА_1 вибув у частину щорічної відпустки у місто Кривий Ріг, Дніпропетровської області, терміном на 17 діб з урахуванням 02 діб необхідних для пересування, з «12» по «28» лютого 2024 року.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.03.2024 №342 створено позаштатну групу розмінування Військової частини НОМЕР_1 в складі позаштатної групи розмінування «Чернівці».
Згідно із бойовим розпорядженням командира 756 полку охорони № НОМЕР_3 дск ОКП м. Ржищів від 12.03.2024, з метою обстеження та очищення від вибухонебезпечних предметів земель сільськогосподарського призначення на деокупованих територіях Чернігівської області, наказано обстежити, виявити та очистити від вибухонебезпечних предметів територій земель сільськогосподарського призначення ТОВ «Укрземпродукт» (вісім полів загальною площею 538,35 га) на західній околиці Карпилівка Деснянської сільської територіальної громади Чернігівського району Чернігівської області, провести силами і засобами батальйону розмінування 756 полку охорони.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2024 №92 молодший сержант ОСОБА_1 вибув для здійснення заходів з обстеження та очищення від вибухонебезпечних предметів деокупованих територій України з КП батальйону розмінування с. Розкопанці до с. Соколівка, Чернігівської області.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 28.04.2024 №149 молодший сержант ОСОБА_1 повернувся після здійснення заходів з обстеження та очищення від вибухонебезпечних предметів деокупованих територій України з с. Соколівка Чернігівської області до КП батальйону розмінування.
Судом встановлено, що у період з 12.03.2024 по 28.04.2024 складені наступні акти виконаних робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів), №1004 від 14.03.2024, №1021 від 15.03.2024, №1039 від 16.03.2024, №1059 від 17.03.2024, №1079 від 18.03.2024, №1099 від 19.03.2024, №1119 від 20.03.2024, №1139 від 21.03.2024, №1159 від 22.03.2024, №1179 від 23.03.2024, №1199 від 24.03.2024, №1219 від 25.09.2024, №1239 від 26.03.2024, №1259 від 27.03.2024, №1279 від 28.03.2024, №1299 від 29.03.2024, №1319 від 30.03.2024, №1339 від 31.03.2024, №1359 від 01.04.2024, №1379 від 02.04.2024, №1399 від 03.04.2024, №1419 від 04.04.2024, №1439 від 05.04.2024, №1459 від 06.04.2024, №1479 від 07.04.2024, №1499 від 08.04.2024, №1519 від 09.04.2024, №1539 від 10.04.2024, №1559 від 11.04.2024, №1579 від 12.04.2024, №1599 від 13.04.2024, №2420 від 14.04.2024, №2440 від 15.04.2024, №2460 від 16.04.2024, №2480 від 17.04.2024, №2500 від 18.04.2024, №2520 від 19.04.2024, №2540 від 20.04.2024, №2560 від 21.04.2024, №2580 від 22.04.2024, №2600 від 23.04.2024, №2620 від 29.04.2024, №2640 від 25.04.2024, №2660 від 26.04.2024, №2680 від 27.04.2024, №270 від 28.04.2024.
З вказаних актів виконаних робіт вбачається, що вибухонебезпечних предметів під час обстеження території виявлено не було.
Згідно рапорту командира батальйону розмінування майора ОСОБА_4 від 30.04.2024 щодо клопотання про включення до наказу про виплату додаткової грошової винагороди в умовах воєнного стану за березень 2024 року військовослужбовців, які виконували завдання з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) на деокупованих територіях в Чернігівській області, ОСОБА_1 в березні 2024 року безпосередньо виконував бойове завдання з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій у наступні дні: 14.03.2024, 15.03.2024, 16.03.2024, 17.03.2024, 18.03.2024, 19.03.2024, 20.03.2024, 21.03.2024, 22.03.2024, 23.03.2024, 24.03.2024, 25.09.2024, 26.03.2024, 27.03.2024, 28.03.2024, 29.03.2024, 30.03.2024, 31.03.2024.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 09.05.2024 №676, ОСОБА_3 нараховано додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно до часу виконання бойових (спеціальних) завдань за березень 2024 року (з 14.03.2024 по 31.03.2024), яка склала 17 419,35 грн.
Згідно рапорту командира батальйону розмінування майора ОСОБА_4 від 30.04.2024 щодо клопотання про включення до наказу про виплату додаткової грошової винагороди в умовах воєнного стану за квітень 2024 року військовослужбовців, які виконували завдання з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) на деокупованих територіях в Чернігівській області, ОСОБА_1 в квітні 2024 року безпосередньо виконував бойове завдання з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій у наступні дні: 01.04.2023, 02.04.2024, 03.04.2024, 04.04.2024, 05.04.2024, 06.04.2024, 07.04.2024, 08.04.2024, 09.04.2024, 10.04.2024, 11.04.2024, 12.04.2024, 13.04.2024, 14.04.2024, 15.04.2024, 16.04.2024, 17.04.2024, 18.04.2024, 19.04.2024, 20.04.2024, 21.04.2024, 22.04.2024, 23.04.2024, ,29.04.2024, 25.04.2024, 26.04.2024, 27.04.2024, 28.04.2024.
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 21.05.2024 №406, ОСОБА_3 нараховано додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно до часу виконання бойових (спеціальних) завдань за квітень 2024 року (з 01.04.2024 по 28.04.2024), яка склала 28 000,00 грн.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 26.05.2024 №180 молодший сержант ОСОБА_1 вибув у відрядження до Військової частини НОМЕР_4 , у зв`язку із службовою необхідністю з КП Військової частини НОМЕР_1 до Військової частини НОМЕР_4 , з 26.05.2024 до окремого розпорядження.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 25.06.2024 №217 молодший сержант ОСОБА_1 прибув з відрядження з Військової частини НОМЕР_4 , у зв`язку із службовою необхідністю, з Військової частини НОМЕР_4 до КП Військової частини НОМЕР_1 .
3гідно із довідкою від 05.06.2024 №2753, виданої військовослужбовцям, які проходять військову службу у Військових частинах НОМЕР_4 , НОМЕР_2 , НОМЕР_5 , НОМЕР_6 , НОМЕР_7 , НОМЕР_1 , НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , ОСОБА_3 виконував бойові (спеціальні) завдання у складі діючих угруповань військ (сил), сил оборони держави в період з 27.05.2024 по 31.05.2024.
На підставі зазначеної довідки ОСОБА_3 включено до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 19.06.2024 №863 на виплату додаткової винагороди з розрахунку 30 000,00 грн на місяць пропорційно часу виконання бойових завдань за період з 27.05.2024 по 31.05.2024, що склала 4 838,71 грн.
Судом встановлено, що 09.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про нарахування і виплату, передбачених діючим законодавством України виплат, пов`язаних з розмінуванням, а також одноразової грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань.
Листом від 19.05.2024 №112 Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань за 2023 рік не виплачувалась через відсутність фінансування, що стосується додаткової винагороди за здійснення розмінування, зазначено, що за період з червня 2023 по березень 2024 до Військової частини НОМЕР_1 не надходило актів виконаних робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів, також надано довідку про суми грошового забезпечення за період з квітня 2022 року по квітень 2024 року.
Вважаючи, що відповідач протиправно не нарахував та не виплатив винагороду за здійснення розшуку, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, а також тралення і знешкодження мін, додаткову винагороду за здійснення розмінування, а також матеріальну допомогу, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011-ХІІ).
Статтею 1 Закону №2011-XII передбачено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (частина перша статті 9 Закону № 2011-ХІІ).
Частиною другою та третьою статті 9 Закону № 2011-ХІІ обумовлено, що посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
За змістом абзацу 1 частини четвертої статті 9 цього Закону грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
За змістом статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався та на час розгляду справи не припинив свою дію.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).
Згідно із пунктом 1 Постанови № 168, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 9 Закону № 2011-ХІІ порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Пунктом 2 розділу І вказаного Порядку визначено, що грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
За змістом пункту 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Згідно із п. 4 Порядку № 260, грошове забезпечення військовослужбовців із числа осіб офіцерського складу, в тому числі слухачів (ад`юнктів, докторантів), рядовою, сержантського та старшинського складу (крім військовослужбовців строкової служби), включає: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавку за вислугу років; підвищення посадового окладу під час проходження військової служби на території населених пунктів, яким надано статус гірських, та на острові Зміїний; надбавки за особливості проходження служби, за службу в Силах спеціальних операцій Збройних Сил, кваліфікацію, кваліфікаційну категорію, виконання функцій державного експерта з питань таємниць, роботу в умовах режимних обмежень, безперервний стаж на шифрувальній роботі, почесні та спортивні звання; доплати за науковий ступінь та за вчене звання; премію; морську винагороду, винагороди за стрибки з парашутом, за розшук, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, тралення і знешкодження мін, за водолазні роботи та за бойове чергування; одноразові грошові допомоги після укладення першого контракту, для оздоровлення, для вирішення соціально-побутових питань, у разі звільнення з військової служби; інші виплати, які здійснюються відповідно до чинного законодавства України.
Щодо вимоги про виплату винагороди за розшук і знешкодження (знищення) вибухонебезпечних предметів, суд зазначає наступне.
Відповідно до пунктів 1-3 Розділу 19 Порядку №260, військовослужбовцям, які під час проходження служби здійснюють розшук, піднімання, розмінування та знешкодження (знищення) вибухових предметів, а також тралення і знешкодження мін, залежно від характеру робіт виплачується винагорода у відсотках від посадового окладу за 13 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови № 704, за кожним актом, але не більше 20 відсотків на день: кожному військовослужбовцю групи розмінування або групи знищення - за кожне знешкодження (знищення) вибухонебезпечних предметів.
Виплата винагороди за розшук і знешкодження (знищення) вибухонебезпечних предметів на місці здійснюється в таких розмірах (у відсотках посадового окладу за 13 тарифним розрядом, установленим у додатку 1 до постанови № 704):
- різноманітні підривники, снаряди калібру до 50 мм - 3 відсотки;
- гранати (ручні, протитанкові, до підствольних та автоматичних гранатометів), артилерійські снаряди, мінометні міни калібру від 50 до 150 мм, реактивні боєприпаси калібру від 73 до 158,5 мм, інженерні боєприпаси - 5 відсотків;
- артилерійські снаряди калібру від 150 до 420 мм, мінометні міни калібру від 150 до 170 мм, реактивні боєприпаси калібру від 158,5 до 320 мм, авіаційні бомби масою від 2 до 500 кг -7 відсотків;
- авіаційні бомби масою 500 кг і більше, скупчення різноманітних вибухових предметів (25 одиниць і більше) - 10 відсотків.
Підставою для виплати винагороди за розшук і знешкодження (знищення) вибухонебезпечних предметів на місці є:
витяг з розпорядчого документа вищого штабу на виконання завдання з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів або знищення вибухонебезпечних предметів;
наказ командира військової частини (виконавця робіт) на виконання робіт з очищення місцевості від вибухонебезпечних предметів, у якому зазначаються місце, дата, поіменно особовий склад, який залучається до складу групи розмінування;
акт виконаних робіт з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів), затверджений командиром військової частини (виконавця робіт).
З аналізу викладеного вбачається, що винагорода у відсотках від посадового окладу військовослужбовцям, які під час проходження служби здійснюють розшук, піднімання, розмінування та знешкодження (знищення) вибухових предметів, а також тралення і знешкодження мін, залежно від характеру робіт та кількості виявлених та знешкоджених предметів здійснюється за кожним актом.
Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач у період з 12.03.2024 по 28.04.2024 виконував роботи з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів), про що складені відповідні акти.
Разом з тим, з вказаних актів виконаних робіт вбачається, що вибухонебезпечних предметів під час обстеження території виявлено не було. При цьому, на кожному з яких також міститься підпис позивача.
Отже, підстави для нарахування позивачу винагороди за здійснення розшуку, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, а також тралення і знешкодження мін, відсутні.
Жодних доказів того, що того, що позивач окрім розшуку, здійснював і знешкодження (знищення) вибухонебезпечних предметів на місці, матеріали справи не містять.
Таким чином, позивачем не доведено в ході розгляду справи протиправної бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати винагороди за здійснення розшуку, піднімання, розмінування та знешкодження вибухових предметів, а також тралення і знешкодження мін, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги в частині не нарахування та не виплати додаткової винагороди, за здійснення розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій, виходячи з розміру 30 000,00 грн, щомісячно, починаючи з 01.07.2023 по час вирішення цієї справи, суд зазначає наступне.
Наказом Міністерства оборони України № 566 від 26.09.2023 затверджено зміни до «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» № 260 від 07.06.2018. Грошове забезпечення, згідно з цим Порядком виплачується, в тому числі, військовослужбовцям Державної спеціальної служби транспорту, до якої належить також відповідач.
Підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойові (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: - бойовий наказ (бойове розпорядження); - журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); - рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
З довідки про суми грошового забезпечення №2334 від 18.06.2024 вбачається, що у період з липня 2023 року по березень 2024 року, ОСОБА_1 не здійснювалась виплата додаткової винагороди у розмірі 30 000,00 грн, що на думку позивача є протиправною бездіяльністю з боку відповідача.
Разом з тим, під час розгляду справи судом встановлено, що позивач починаючи з 19 вересня 2023 року проходження курсу фахової підготовки за спеціальністю «сапер розмінування» з КП Ржищів до Військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_1 .
При цьому, позаштатну групу розмінування Військової частини НОМЕР_1 , командиром якої призначено позивача, створено було лише 12.03.2024, що підтверджується копією наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.03.2024 №342.
Відповідно до наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 12.03.2024 №92 молодший сержант ОСОБА_1 вибув для здійснення заходів з обстеження та очищення від вибухонебезпечних предметів деокупованих територій України з КП батальйону розмінування с. Розкопанці до с. Соколівка, Чернігівської області.
Отже, з доказів наявних в матеріалах справи вбачається, що позивач виконував роботи з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів) починаючи саме з 12 березня 2024 року, що також підтверджується копіями актів виконаних робіт, складеними у період з 12.03.2024 по 28.04.2024.
У зв`язку з виконанням бойових завдань, позивачу у березні 2024 року, у квітні 2024 року та у травні 2024 року, нараховано додаткову винагороду у розмірі 30 000,00 грн з розрахунку на місяць пропорційно до часу виконання бойових (спеціальних) завдань у сумі 17 419,35 грн, 28 000,00 грн та 4 838,71 грн відповідно, що підтверджується копіями наказів командира Військової частини НОМЕР_1 .
Будь-яких доказів того, що позивач виконував роботи з очищення місцевості (акваторії, об`єкта) від вибухонебезпечних предметів (розшук, піднімання, знешкодження та (або) знищення виявлених вибухонебезпечних предметів) за період з липня 2023 року по березень 2024 року, матеріали справи не містять,
Таким чином, суд доходить висновку, що підстави для нарахування позивачу додаткової винагороди за здійснення розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій, виходячи з розміру 30 000,00 грн, щомісячно, починаючи з 01.07.2023 по 12.03.2024, відсутні.
Щодо подальшого періоду, а саме починаючи з 12.03.2024, судом встановлено, що у період з березня 2024 року по травень 2024 року така додаткова винагорода позивачу була нарахована.
Враховуючи викладене, підстави для визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди за здійснення розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів поза районами ведення бойових дій, виходячи з розміру 30 000,00 грн, щомісячно, починаючи з 01.07.2023 по час вирішення цієї справи, відсутні, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.
Щодо позовної вимоги в частині не нарахування та не виплати матеріальної допомоги за 2023 рік та за 2024 рік для вирішення соціально-побутових питань у розмірі місячного грошового забезпечення, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 передбачене право командирів військових частин у межах наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України, надавати один раз на рік військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам рядового й начальницького складу матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їхнього місячного грошового забезпечення.
Перелік обставин, коли військовослужбовцю надається матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, регламентується окремим дорученням Міністра оборони України № 2683 від 1 лютого 2023 року.
Згідно із п. 1, 2, 7, 9 розділу XXIV «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, один раз на рік надається матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань у розмірі, що не перевищує їх місячного грошового забезпечення.
Розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, порядок її виплати встановлюються за рішенням Міністра оборони України виходячи з наявного фонду грошового забезпечення, передбаченого в кошторисі Міністерства оборони України.
До місячного грошового забезпечення, з якого визначається розмір матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, включаються посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років і щомісячні додаткові види грошового забезпечення (крім винагород) за займаною посадою, на які військовослужбовець має право на день підписання наказу про надання цієї допомоги.
Виплата матеріальної допомоги здійснюється за рапортом військовослужбовця на підставі наказу командира (начальника), а командиру (начальнику) - наказу вищого командира (начальника) за підпорядкованістю із зазначенням у ньому розміру допомоги.
З аналізу викладеного вбачається, що виплата матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань здійснюється виключно за рапортом військовослужбовця з обґрунтуванням наявності визначених підстав, а умовами проведення означеного платежу є окреме рішення Міністра оборони України та фізична наявність видатків на асигнування у кошторисі Міністерства оборони України.
Тобто, основою виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань є звернення військовослужбовця до командира військової частини з рапортом.
Під час розгляду справи судом встановлено, що 09.06.2024 позивач звернувся до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про нарахування і виплату, передбачених діючим законодавством України виплат, пов`язаних з розмінуванням, в якому просив, у тому числі, виплатити матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.
Листом від 19.05.2024 №112 Військова частина НОМЕР_1 повідомила, що матеріальна допомога для вирішення соціально побутових питань за 2023 рік не виплачувалась через відсутність фінансування.
Таким чином, суд доходить висновку, що відповідач протиправно не здійснив позивачу виплату матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік, оскільки посилання на відсутність фінансування не є належною підставою для не виплати матеріальної допомоги, у зв`язку з чим вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу матеріальну допомогу для вирішення соціально побутових питань за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення.
Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази щодо звернення позивача до відповідача з відповідним рапортом щодо виплати матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2024 рік, як підстави для виплати вказаного грошового забезпечення, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для визнання протиправною бездіяльності відповідача в частині щодо не нарахування та не виплати позивачу матеріальної допомоги для вирішення соціально побутових питань за 2024 рік, а також відсутні підстави для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату такої допомоги, у зв`язку з чим, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню, так як є передчасними.
Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а за змістом ст. 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є частково обґрунтованими, у зв`язку з чим адміністративний позов підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи, що позивач, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішувалось.
Відповідно до ч. 4 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.
Згідно із ч. 5 ст. 250 Кодексу адміністративного судочинства України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Керуючись ст. ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 241-246, 250, 251, 257-262, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_11 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_12 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_13 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 матеріальну допомогу для вирішення соціально-побутових питань за 2023 рік у розмірі місячного грошового забезпечення.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Є. Сліпець