Справа № 516/203/24
Суддя: Под'ячева І. Д.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №516/203/24
Провадження №2-а/516/2/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 рокум.Теплодар

Теплодарський міський суд Одеської області в складі

головуючого судді Под`ячевої І.Д.,

при секретарі Прущак С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови № 1583 від 27 червня 2024 року про накладення на позивача адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 22 червня 2024 року о 07:00 ранку у м. Біляївка позивача було доставлено до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час затримання інспектору було пред`явлено рішення суду, згідно якого позивач є єдиним опікуном неповнолітнього сина ОСОБА_2 , однак про рішення в жодному документі інспектором не зазначено. Позивач вважає постанову суду такою, що не відповідає вимогам закону, оскільки будь-яких викликів з`явитися до ТЦК з 2022 року не отримував, а тому будь що не порушував. Відповідно до змін до Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» допустимим періодом для оновлення даних зазначено 60 днів з моменту набрання чинності змінами до закону, тобто з 18 травня 2024 року по 16 липня 2024 року, тобто особу не може бути притягнуто до відповідальності за не поновлення даних до 16 липня 2024 року.

Позивач звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності.

Начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 в запереченнях на позов зазначив, що позов не визнає та просить відмовити у задоволенні позову, при цьому у відзиві зазначив, що оскаржувана позивачем постанова відповідає вимогам закону, а саме Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою КМУ №1487 від 30 грудня 2022 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку», а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Судом розглянуто справу за відсутності сторін, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судом встановлено, що 22 червня 2024 року інспектором ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 складено протокол № 1583 відносно ОСОБА_1 , згідно якого 22 червня 2024 року приблизно о 07:00 в м. Біляївка встановив, що гр. ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, введеного Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» не виконав вимоги п.8 Додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» затвердженого Постановою КМУ від 30.12.2022 року №1487 та яка ведеться відповідно до п.5 ст. 33 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме, після початку мобілізаційних заходів не надав документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав визначених у ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим порушив правила військового обліку.

27 червня 2024 року ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 винесено постанову № 1583, згідно якої 27 червня 2024 року приблизно о 15:00 в смт Овідіополь встановив, що гр. ОСОБА_1 в умовах особливого періоду, введеного Указом Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію» не виконав вимоги п.8 Додатку 2 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних» затвердженого ПКМУ від 30.12.2022 року №1487 та яка ведеться відповідно до п.5 ст. 33 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме, після початку мобілізаційних заходів не надав документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав визначених у ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», тим самим порушив правила військового обліку, тобто вчинив правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Постановою накладено на ОСОБА_1 стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн..

Згідно з ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом:1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року №303/2014, оголошено мобілізацію в Україні.

При цьому, починаючи з моменту оголошення Президентом України часткової мобілізації, відповідно до положень ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», законодавець пов`язує настання особливого періоду.

Також, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 в Україні з 5:30 24 лютого 2022 року введений воєнний стан.

Згідно Указу Президента України № 65/2022 від 24.02.2022 постановлено про проведення загальної мобілізації

У відповідності до положень ст. 1 ЗУ «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до п.п. 2-3 «Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. N 1487, військовий облік є складовою змісту мобілізаційної підготовки держави. Він полягає у цілеспрямованій діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій щодо: фіксації, накопичення та аналізу наявних людських мобілізаційних ресурсів за військово-обліковими ознаками; здійснення заходів із забезпечення виконання встановлених правил військового обліку призовниками, військовозобов`язаними та резервістами; подання відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів до органів ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів.

Військовий облік ведеться з метою визначення наявних людських мобілізаційних ресурсів та їх накопичення для забезпечення повного та якісного укомплектування Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення (далі - інші військові формування) особовим складом у мирний час та в особливий період.

Диспозицією ч.1 ст. 210 КУпАП передбачено відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Частиною 3 вказаної статті встановлено, що відповідальність настає за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Факт виявлення правопорушення фіксується посадовою особою в протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 22 червня 2024 року, на підставі якого, відповідно до ст. 251 КУпАП (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, в ньому не зазначено коли вчинено особою правопорушення, в чому полягало таке порушення (на підставі чого у особи є право на відстрочку) та не зазначено статус особи (військовозобов`язаний або резервіст).

Відповідно до наданої до суду копії протоколу, до нього додається лише копія паспорту особи. Про наявність інших документів в матеріалах адміністративної справи не зазначено.

В постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності, в свою чергу, також не зазначено коли вчинено особою правопорушення, в чому полягало таке порушення (на підставі чого у особи є право на відстрочку) та не зазначено статус особи (військовозобов`язаний або резервіст), крім того в постанові зазначено дату та місце виявлення правопорушення, дата та місце розгляду справи, тобто 27 червня 2024 року, смт. Овідіополь, 15:00 година, тоді як в протоколі зазначено дату виявлення правопорушення 22 червня 2024 року, м. Біляївка, 07:00 ранку, тобто постанова в цій частині протирічить протоколу на підставі якого таку постанову прийнято.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частинами 1 та 2 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У п. 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» № 36985/97 суд визначив, що адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій може суб`єкт владних повноважень.

Аналогічну правову позицію визначив у Постанові від 31.01.2019 року Верховний суд у справі №760/10803/15-а зазначивши, що один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки в протилежному випадку презюмується, що вони є протиправними.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року; п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року).

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до положень ст. 8, ст. 62 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспаніі» ЄСПЛ зазначив, що п.2 ст. 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив протиправне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що відповідач, як орган владних повноважень, в даній справі не довів вину позивача у вчинені ним правопорушення, що є підставою для скасування постанови, якою притягнуто особу до адміністративної відповідальності та накладено штраф.

На підставі викладеного позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 77, 139, 246, 286, 290 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову № 1583 від 27 червня 2024 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штраф у розмірі 17000 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП., а провадження у справі закрити.

Відповідно до ч. 4 ст. 286 КАС України рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч. 2 ст. 299 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 (адреса: АДРЕСА_2 ).

Суддя І. Д. Под`ячева