Справа № 400/15289/23
Суддя: Вербицька Н.В.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/15289/23

Перша інстанція: суддя Устинов І. А.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Вербицької Н.В.,

суддів Джабурії О.В.,

- Кравченка К.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року по справі за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправної дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

20 грудня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просив:

- визнати протиправними дії ВЧ НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 30.01.2020 по 27.11.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 42 невикористаних календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 2020 роки, одноразової грошової допомоги при звільнені за 4 календарних дні без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2020 рік від 14.11.2019 № 294-IX станом на 01.01.2020;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 здійснити перерахунок грошового забезпечення позивача з 30.01.2020 по 27.11.2020 грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 42 невикористаних календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 2020 роки, одноразової грошової допомоги при звільнені за 4 календарних дні з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2020 рік станом на 01.01.2020, на відповіднии? тарифнии? коефіцієнт та провести і?х виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 25.02.2022 по 31.12.2022 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2022 рік станом на 01.01.2022;

- зобов`язати відповідача здіи?снити перерахунок грошового забезпечення з 25.02.2022 по 31.12.2022 з урахуванням посадового окладу та окладу за віи?ськовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии?? бюджет Украі?ни на 2022 рік станом на 01.01.2022, на відповіднии? тарифнии? коефіцієнт та провести і?х виплату з урахуванням раніше виплачених сум

- визнати протиправними дії відповідача щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення з 01.01.2023 по 28.11.2023 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2023 рік станом на 01.01.2023;

- зобов`язати відповідача здіи?снити перерахунок грошового забезпечення з 01.01.2023 по 28.11.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за віи?ськовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии??? бюджет Украі?ни на 2023 рік станом на 01.01.2023, на відповіднии? тарифнии? коефіцієнт та провести і?х виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що з 02.09.2016 по 27.11.2020 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 , з якої звільнено. 25.02.2022 року позивача призвано по мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 , де він проходив службу по 28.11.2023 року. При цьому позивач вважає, що при встановленні розміру посадового окладу та окладу за військовим званням в період проходження служби, відповідачем мав бути застосований прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений законом станом на 01.01.2020, 01.01.2022 та 01.01.2023, проте було застосовано прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений законом станом на 01.01.2018.

Відповідач заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України. В даному випадку грошове забезпечення позивача врегульовано постановою Кабінетом Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка прийнята на виконання положень ст. 9 Закону №2011 - XII та установлює розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб, визначеним в Законі №2011 - XI, а також розраховує посадови оклади виходячи з розміру 1762 гривні та визначає шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14 (п. 4 Постанови №704). Оскільки станом на час звільнення позивача діяла нова редакція п.4 постанови №704, позовні вимоги про визнання протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо обчислення та виплати позивачу грошового забезпечення в спірний період всіх видів грошового забезпечення, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року та зобов`язання здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум є безпідставними.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 30.01.2020 по 27.11.2020, грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 42 невикористаних календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 2020 роки, одноразової грошової допомоги при звільнені за 4 календарних дні без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2020 рік від 14.11.2019 № 294-IX станом на 01.01.2020.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здіи?снити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 30.01.2020 по 27.11.2020 грошової допомоги на оздоровлення за 2020 рік, грошової компенсації за 42 невикористаних календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 2020 роки, одноразової грошової допомоги при звільнені за 4 календарних дні з урахуванням посадового окладу та окладу за віи?ськовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2020 рік станом на 01.01.2020, на відповіднии? тарифнии? коефіцієнт та провести і?х виплату з урахуванням раніше виплачених сум;

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 25.02.2022 по 31.12.2022 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2022 рік станом на 01.01.2022;

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здіи?снити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 25.02.2022 по 31.12.2022 з урахуванням посадового окладу та окладу за віи?ськовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2022 рік станом на 01.01.2022, на відповіднии? тарифнии? коефіцієнт та провести і?х виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення та виплати ОСОБА_1 грошового забезпечення з 01.01.2023 по 19.05.2023 без врахування розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2023 рік станом на 01.01.2023.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здіи?снити перерахунок грошового забезпечення ОСОБА_1 з 01.01.2023 по 19.05.2023 з урахуванням посадового окладу та окладу за віи?ськовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом Украі?ни Про Державнии? бюджет Украі?ни на 2023 рік станом на 01.01.2023, на відповіднии? тарифнии? коефіцієнт та провести і?х виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог. Зокрема, апелянт зазначив, що на момент подачі ОСОБА_1 позовної заяви пункт 4 постанови № 704 викладено в редакції постанови № 481 від 20.05.2023, відповідно якого розмір прожиткового мінімуму, який враховується при обчисленні окладів військовослужбовців складає 1 762 грн. Апелянт зазначив, що судом фактично вирішено питання замість Кабінету Міністрів України щодо відновлення дії постанови Уряду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційних скарг, матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, правової оцінки обставин у справі, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції встановлені та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини.

ОСОБА_1 з 02.09.2016 по 27.11.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до наказу від 27.11.2020 № 259 позивачу при звільнені виплачено грошову допомогу на оздоровлення за 2020 рік, грошову компенсацію за 42 невикористаних календарні дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2018 2020 роки, одноразову грошову допомоги при звільнені за 4 календарних дні.

25 лютого 2022 року позивача призвано на військову службу по мобілізації і він у період з 25.02.2022 по 28.11.2023 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

У період з 30.01.2020 по 27.11.2020 та з 25.02.2022 по 28.11.2023 нарахування та виплата віи?ськовою частиною НОМЕР_1 грошового забезпечення, на думку позивача здіи?снювалося не в повному обсязі, оскільки проводилось без урахування посадового окладу та окладу за військовим званням, додаткових видів грошового забезпечення (грошовоі? допомоги для оздоровлення, матеріальноі? допомоги для вирішення соціально- побутових питань, та інших), визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України про Державний бюджет на відповідний рік.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо розрахунку грошового забезпечення за період з 30.01.2020 по 28.11.2023 з розміру прожиткового мінімуму 1762, а не чинного на 01.01.2020, 01.01.2022 та 01.01.2023 року, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з 29.01.2020 року положення пункту 4 постанови № 704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою № 704 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів. Через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня відповідного календарного року, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на перерахунок грошового забезпечення, а саме розміру посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови № 704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний календарний рік).

Відмовляючи в задоволенні частини позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що 12.05.2023 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №481 "Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704", яка набрала чинності 20.05.2023 та якою по-іншому врегульовані спірні правовідносини.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII до складу грошового забезпечення, окрім іншого, входять посадовий оклад та оклад за військовим званням.

Частиною 4 статті 9 Закону № 2011-XII вказано, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

30 серпня 2017 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (постанова № 704), яка передбачала з 01.03.2018 збільшення розмірів посадових окладів та окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців.

Пунктом 2 постанови № 704, установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 1 до постанови № 704, встановлено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 4 постанови №704 (в первинній редакції) передбачалось, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

21 лютого 2018 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб".

Пунктом 6 постанови №103 внесено зміни постанови №704, внаслідок яких пункт 4 постанови №704 викладено у новій редакції, а саме: установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.

При цьому, зміни до додатків 1, 12, 13 і 14 не вносилися.

Отже, станом на 01.01.2018 та 01.01.2019 пункт 4 постанови № 704 визначав, що при обчисленні розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу використовується такий показник, як розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року.

Проте, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано п. 6 постанови Кабінету Міністрів України №103, яким були внесені зміни до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704.

Вказаною постановою скасовані зміни, у тому числі до п. 4 постанови Кабінету Міністрів України №704, та відновлено його попередню редакцію (станом на 30.07.2018), згідно якої розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Відповідно до частини другої статті 265 Кодексу адміністративного судочинства України нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду.

Таким чином, саме з 29.01.2020 - дня набрання законної сили рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду у справі №826/6453/18 - діє редакція пункту 4 постанови №704, яка діяла до зазначених змін.

Враховуючи викладене, оскільки зміни внесені постановою №103, зокрема, до пункту 4 постанови №704, визнані у судовому порядку нечинними, з 29.01.2020 діє редакція пункту 4 постанови №704, яка діяла до зазначених змін, в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням застосовується не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2018, а прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, але з гарантією того, що такий показник прожиткового мінімуму повинен становити не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року.

При вирішенні питання щодо можливості застосування мінімальної заробітної плати, в даному випадку не менше її 50 відсотків, як розрахункової величини при обрахунку посадового окладу, судова колегія враховує, що пунктом 3 розділу II «;Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності 01 січня 2017 року, встановлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.

Норми пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII були чинними та на дату прийняття постанови №704 і станом після 29.01.2020 неконституційними не визнавалися.

Враховуючи юридичну силу законів та підзаконних нормативно-правих актів, яким є постанова №704, місце таких в системі нормативно-правових актів, оскільки всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм, перевагу слід надати положенням Закону, як акту вищої юридичної сили з урахуванням принципу верховенства права, закріпленого у статті 8 Конституції України.

Крім того, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, які викладені у постанові від 11.12.2019 року у справі №240/4946/18, щодо застосування норм права, а саме пункту 3 розд. ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 06.12.2016 року №1774-VІІІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», за якою після набрання чинності цим Законом положення нормативно-правових актів щодо обчислення виплат у процентному співвідношенні до мінімальної заробітної плати застосуванню не підлягають, судова колегія доходить висновку, що п.4 постанови № 704 з 29.01.2020 року має застосовуватись у наступній редакції:

«Розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14».

Матеріалами справи підтверджено та визнається сторонами, що з 01.01.2020 відповідач виплачував позивачу посадовий оклад та оклад за військовим званням, обчислюючи його розмір в порядку, визначеному п.4 постанови № 704 в редакції, яка втратила чинність, а саме виходячи із прожиткового мінімуму 2018 року, чим допустив протиправну бездіяльність, а тому, позовні вимоги в даній частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум для працездатних осіб установлено 2 102 гривні, Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" 2 481 гривні, Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" 2 684 гривні, в той час коли Законом України "Про Державний бюджет України на 2018 рік", прожитковий мінімум встановлювався у розмірі 1 762 грн.

З вищевикладеного слідує, що з 30.01.2020 у позивача виникло право на обчислення розміру посадового окладу та окладу за військовим званням шляхом застосування пункту 4 постанови №704 в первинній редакції, а саме множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, а саме 2 481 грн та 2 684 грн, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду Верховним Судом, зокрема, у справах №440/6017/21 від 02.08.2022, № 320/9431/21 від 30 березня 2023 року, відповідно до висновків яких посадовий оклад позивача підлягає перерахунку саме з 01 січня 2020 року.

З викладеного вбачається, що доводи апеляційної скарги ВЧ НОМЕР_1 не знайшли свого підтвердження.

Крім того, суд першої інстанції, частково задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо перерахунку грошового забезпечення по 19 травня 2023 року вірно зазначив, що з 20 травня 2023 року п.4 постанови № 704 передбачає сталу розрахункову величину для посадового окладу та окладу за військове звання 1 762 грн, а не прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 01 січня 2023 року.

Так, 12 травня 2023 року постановою Кабінету Міністрів України №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704» скасовано дію підпункт 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанови №103 та внесені зміни до пункту 4 постанови №704, відповідно до яких абзац перший зазначеного пункту викладено у наступній редакції:

«Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Зазначені зміни набули чинності 20 травня 2023 року.

Отже, з дати набуття чинності зазначених змін, розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб є стала величина у розмірі 1762 гривні.

Оцінюючи викладене в сукупності, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно та у достатньому обсязі встановив обставини справи, і ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до ст.316 КАС України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, що підтверджується ухвалою суду про відкриття провадження від 22 грудня 2023 року, постанова суду апеляційної інстанції може бути оскаржена до Верховного Суду лише з підстав, передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Керуючись ст.ст.308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, судова колегія

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення з підстав, передбачених ст.328 КАС України.

Головуючий: Н.В.Вербицька

Суддя: О.В.Джабурія

Суддя: К.В.Кравченко