Справа № 340/3127/24
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/3127/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд в складі:

головуючої-судді Казанчук Г.П., секретаря судового засідання Бакшеєвої М.В.

за участю: позивача - ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 майстер сержанта ОСОБА_2 про відмову в перетинанні державного кордону України, громадянину України, який досяг 16 років, а саме: ОСОБА_3 за формулюванням «не підтвердження мети поїздки за кордон...» від 03.04.2024 протиправним;

- скасувати рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії З групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 майстер сержанта ОСОБА_2 про відмову в перетинанні державного кордону України, громадянину України, який досяг 16 років, а саме: ОСОБА_3 за формулюванням «не підтвердження мети поїздки за кордон...» від 03.04.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому протиправно відмовили у перетині державного кордону України та винесли незаконне рішення від 03.04.2024 року за формулюванням «не підтвердження мети поїздки за кордон...», оскільки ним були надані усі необхідні документи, які підтверджують мету його виїзду як волонтера.

Ухвалою судді від 20.05.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, сторонам встановлено порядок та строки для виконання процесуальних дій.

На позовну заяву відповідачем до суду відзив не подано.

19.07.2024 року суд ухвалою залишив без руху позовну заяву та встановив п`ятиденний строк для усунення недоліків, а саме надання суду рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_1 майстер сержанта ОСОБА_2 про відмову в перетинанні державного кордону України, громадянину України, який досяг 16 років, а саме: ОСОБА_3 за формулюванням «не підтвердження мети поїздки за кордон...» від 03.04.2024 року (спірного рішення).

22.07.2024 року клопотанням про усунення недоліків ОСОБА_1 надано оскаржувану відмову від 03.04.2024 року про відмову в перетинанні державного кордону України (а.с. 45-48).

Ухвалою суду 29.07.2024 року відмовлено в задоволені клопотання позивача щодо розгляду справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та продовжено розгляд справи.

01.08.2024 року суд виніс ухвалу про витребування у справі додаткових доказів, а саме у Державної Служби України з безпеки на транспорті інформацію про те, чи було внесено до інформаційної системи ''Шлях'' інформацію про ОСОБА_1 (РПОКПП НОМЕР_1 ) паспорт громадянина України для виїзду за кордон НОМЕР_2 від 04.11.2016 року, виданий органом 3502 у період з 00 год 00 хв 03 квітня 2024 року по 23 год 00 хв 03 квітня 2024 року та у ОСОБА_1 інформацію про те чи були внесені відомості стосовно нього до інформаційної системи ''Шлях''.

Ухвалою від 12.08.2024 року досліджуючи письмові пояснення, викладені сторонами у заявах по суті справи, а також усі подані докази та письмові пояснення, суд дійшов висновку про здійснення подальшого розгляду цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, з метою з`ясування всіх фактичних обставин справи та витребувати додаткові докази у справі.

Розгляд справи призначено на 23.08.2024 року об 10 год 00 хв.

15.08.2024 року до суду надійшло клопотання ІНФОРМАЦІЯ_1 про залишення позову без розгляду, яке обґрунтоване тим, що позивачу на кордоні було вручено спірне рішення 03.04.2024 року. Згідно ст.14 ЗУ "Про прикордонний контроль" строк на оскарження вказаного рішення становить один місяць, а з позовом до суду він звернувся 14.05.2024 року, тобто з пропуском строку звернення до суду (а.с.73-78).

Ухвалою від 23.08.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліку. Оголосити перерву в судовому засіданні до 05.09.2024 року 10 год 00 хв.

23.08.2024 позивачем подано клопотання про усунення недоліків та надано додаткові пояснення (а.с. 111-119).

05.09.2024 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду та продовжено розгляд справи по суті.

В судове засідання відповідач по справі не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомлено.

У період з 18.06.2024 року по 05.07.2024 року, з 11.07.2024 року по 12.07.2024 року суддя ОСОБА_4 тимчасово не здійснювала правосуддя у зв`язку з перебуванням у відпустці.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені сторонами у заявах по суті справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

03.04.2024 позивач перебуваючи разом з водієм транспортного засобу NISSAN Rogue (vin НОМЕР_3 ), який є іноземцем, прибув для перетину кордону до пункту пропуску «Краківець» (тип А) з метою транспортування гуманітарної допомоги, у вигляді транспортного засобу мікроавтобус Volkswagen Crafter у Федеративній Республіці Німеччині.

Відповідно до довідки Управління Комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної військової адміністрації №32-25/640/0.32 від 07.10.2022 року ОСОБА_1 є волонтером та здійснює збір, транспортування благодійної та гуманітарної допомоги для підрозділів Збройних Сил України, територіальної оборони Кіровоградської області, а також переселенців (а.с. 18).

При проходженні прикордонного контролю позивачем надано для виїзду за кордон та для розуміння мети поїздки оригінали документів, а саме:

лист-звернення №5398 від 21.03.2024 до БО БФ «Мачок» військової частини НОМЕР_4 ;

звернення №1887/152 від 20.01.2024 р. до БО БФ «Мачок» військової частини НОМЕР_5 про надання благодійної допомоги у вигляді транспортного засобу для перевезення особового складу і евакуації поранених;

довіреність на контроль вибору, придбання і доставки до місця призначення транспортного засобу, згідно листа-звернення до БО БФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини №4769 №1887/152 від 20.01.2024;

розпорядження начальника Кіровоградської обласної військової адміністрації (257-р від 01.04.2024 р.) про надання дозволу на виїзду за межі України;

довідка про реєстрацію ОСОБА_1 , як волонтера, видана Відділом комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної військової адміністрації №32-25/640/0.32 від 07.10.2022 року;

посвідчення волонтера організації БО БФ «Мачок».

Крім того, додатково надано довідку про відстрочку від призову №988 від 28.12.2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_4 та посвідчення професора кафедри сільськогосподарського машинобудуваня Центральноукраїнського національного технічного університету №185 від 02.01.2023 року.

Однак, відповідачем було прийнято рішення, яким відмовлено позивачу у перетинанні державного кордону на виїзд з України у зв`язку з не підтвердженням мети поїздки за кордон.

Позивач зазначає, що в оскаржуваному рішенні не зазначено жодної підстави відмови в перетинанні державного кордону України. Вважає рішення про відмову у перетинанні державного кордону протиправним і таким, що не ґрунтується на нормах чинного законодавства, що і стало підставою звернення до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Громадянин України не може бути позбавлений права в будь-який час повернутися в Україну.

Статтею 64 Конституції України визначено, що Конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. Не можуть бути обмежені права свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61 62, 63 цієї Конституції.

З викладеного слідує, що право особи на пересування та право вільно залишати територію України, передбачене статтею 33 Конституції України може бути обмежено в умовах воєнного стану із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

В подальшому указами Президента України строк дії режиму воєнного стану неодноразово продовжувався та триває і на час розгляду цієї справи у суді.

У свою чергу, відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні військовому командуванню (зокрема, Державні прикордонній службі України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування доручено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України Про правовий режим воєнного стану заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Відповідно до п. 3 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні постановлено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30, 34, 38, 39, 41 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України Про правовий режим воєнного стану.

Згідно із статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VIII (надалі - Закон № 389-VIII), воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до пункту 6 частини 1 ст.8 Закону № 389-VIII в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: встановлювати у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, особливий режим в`їзду і виїзду, обмежувати свободу пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також рух транспортних засобів.

Згідно із пунктом 8 Порядку встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року № 1455 (далі Порядок № 1455), перетинання державного кордону в пунктах пропуску через державний кордон та пунктах контролю на території, де введено воєнний стан, здійснюється з урахуванням обмежень, встановлених законодавством.

Поряд з цим, правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України визначає Закон України «Про прикордонний контроль» від 05.11.2009 року № 1710-VI (надалі - Закон № 1710).

Згідно з частинами 1, 2 статті 2 Закону № 1710 прикордонний контроль державний контроль, що здійснюється Державною прикордонною службою України, який включає комплекс дій і систему заходів, спрямованих на встановлення законних підстав для перетинання державного кордону особами, транспортними засобами і переміщення через нього вантажів.

Прикордонний контроль здійснюється з метою протидії незаконному переміщенню осіб через державний кордон, незаконній міграції, торгівлі людьми, а також незаконному переміщенню зброї, наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, боєприпасів, вибухових речовин, матеріалів і предметів, заборонених до переміщення через державний кордон.

Відповідно до абз. 1 частини 3 статті 6 Закону № 1710 пропуск осіб через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Державної прикордонної служби України за дійсними паспортними документами, а у передбачених законодавством України випадках також за іншими документами. Пропуск транспортних засобів, вантажів через державний кордон здійснюється після проходження всіх передбачених законом видів контролю на державному кордоні.

Згідно з частиною 4 статті 6 Закону № 1710 прикордонний контроль вважається закінченим після надання уповноваженою службовою особою Державної прикордонної служби України дозволу на перетинання державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем або після доведення до відома відповідної особи рішення про відмову у перетинанні державного кордону особою, транспортним засобом, вантажем.

Відповідно до частини 1 статті 14 Закону № 1710 передбачено, що іноземцю або особі без громадянства, які не відповідають одній чи кільком умовам перетинання державного кордону на в`їзд в Україну або на виїзд з України, зазначеним у частинах першій, третій статті 8 цього Закону, а також громадянину України, якому відмовлено у пропуску через державний кордон при виїзді з України у зв`язку з відсутністю документів, необхідних для в`їзду до держави прямування, транзиту, в передбачених законодавством випадках або у зв`язку з наявністю однієї з підстав для тимчасового обмеження його у праві виїзду за кордон, визначених статтею 6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України, відмовляється у перетинанні державного кордону лише за обґрунтованим рішенням уповноваженої службової особи підрозділу охорони державного кордону із зазначенням причин відмови. Уповноважена службова особа підрозділу охорони державного кордону про прийняте рішення доповідає начальнику органу охорони державного кордону. Таке рішення набирає чинності невідкладно. Рішення про відмову у перетинанні державного кордону оформляється у двох примірниках. Один примірник рішення про відмову у перетинанні державного кордону видається особі, яка підтверджує своїм підписом на кожному примірнику факт отримання такого рішення. У разі відмови особи підписати рішення про це складається акт.

Згідно з статтею 3 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України від 21.01.1994 року № 3857-XII визначено, що перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.

Правила перетинання державного кордону громадянами України затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року № 57 (далі - Правила перетинання державного кордону) (у редакції чинній на час виникнення спірних відносин), які визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону.

Згідно з п. 2 Правил перетинання державного кордону передбачено, що у випадках, визначених законодавством, для перетинання державного кордону громадяни крім паспортних документів повинні мати також підтверджуючі документи.

Згідно з п. 2-8 Правил перетинання державного кордону у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Рішення про виїзд за межі України водіїв, що здійснюють перевезення для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами, приймається Мінінфраструктури або обласними, Київською міською військовими адміністраціями за наявності відповідного обґрунтування щодо обсягів вантажів та кількості транспортних засобів, необхідних для їх перевезення, у листах від будь-якого з таких органів, підприємств, установ, організацій, закладів: військових, правоохоронних органів; військових адміністрацій; медичних закладів; відправників чи отримувачів гуманітарної допомоги.

Рішення про виїзд за межі України, яке дає можливість перетину державного кордону, приймається на строк не більше шести місяців.

Мінінфраструктури або обласні, Київська міська військові адміністрації надсилають до Адміністрації Держприкордонслужби рішення про виїзд за межі України зазначених в абзаці першому цього пункту осіб для врахування під час їх виїзду за межі України.

Особи, зазначені в абзаці першому цього пункту, можуть безперервно перебувати за кордоном не більше 30 календарних днів з дня перетину державного кордону.

У разі перевищення строків перебування осіб за кордоном та/або зміни мети виїзду за кордон, що встановлені цим пунктом, Мінінфраструктури та військові адміністрації скасовують своє рішення про виїзд за межі України відповідних осіб протягом семи робочих днів з моменту встановлення фактів зазначених порушень.

У разі непідтвердження мети поїздки уповноважені службові особи Держприкордонслужби відмовляють особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, у перетинанні державного кордону в порядку, визначеному частиною першою статті 14 Закону України «Про прикордонний контроль».

Відповідно до п. 12 Правил перетинання державного кордону визначено що для здійснення прикордонного контролю громадяни подають уповноваженим службовим особам підрозділу охорони державного кордону паспортні, а у випадках, передбачених законодавством, і підтверджуючі документи без обкладинок і зайвих вкладень. Паспортні та підтверджуючі документи громадян, які перетинають державний кордон, перевіряються уповноваженими службовими особами підрозділу охорони державного кордону з метою встановлення їх дійсності та належності громадянину, який їх пред`являє. У ході перевірки документів під час виїзду з України з`ясовується наявність або відсутність підстав для тимчасового обмеження громадянина у праві виїзду за кордон.

З наведених законодавчих норм судом висновується, що особи (водії), що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, мають право на перетин державного кордону в умовах воєнного стану за умови наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

Розпорядженням №257-р від 01.04.2024 року Кіровоградської обласної військової адміністрації надано дозвіл Водію ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 , на виїзд за межі України з 01.04.2024 року та повернення в Україну до 20.04.2024 року. Також, Кіровоградською ОВА 01.04.2024 року внесено відомості до Єдиного комплексу інформаційних систем Укртрансбезпеки, який умовно позначається «Шлях» (далі - ЄКІС).

Судом встановлено, що 03.04.2024 року позивач при проходженні прикордонного контролю надав лист-звернення №5398 від 21.03.2024 до БО БФ «Мачок» військової частини НОМЕР_4 ; звернення №1887/152 від 20.01.2024 р. до БО БФ «Мачок» військової частини НОМЕР_5 про надання благодійної допомоги у вигляді транспортного засобу для перевезення особового складу і евакуації поранених; довіреність на контроль вибору, придбання і доставки до місця призначення транспортного засобу, згідно листа-звернення до БО БФ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » військової частини №4769 №1887/152 від 20.01.2024; розпорядження начальника Кіровоградської обласної військової адміністрації (257-р від 01.04.2024 р.) про надання дозволу на виїздза межі України; довідка про реєстрацію ОСОБА_1 , як волонтера, видана Відділом комунікацій з громадськістю та інформаційної діяльності Кіровоградської обласної військової адміністрації №32-25/640/0.32 від 07.10.2022 року; посвідчення волонтера організації БО БФ «Мачок»; довідку про відстрочку від призову №988 від 28.12.2023 року видану ІНФОРМАЦІЯ_6 та посвідчення професора кафедри сільськогосподарського машинобудуваня Центральноукраїнського національного технічного університету №185 від 02.01.2023 року.

Зі змісту оскарженого рішення слідує, що ОСОБА_1 відмовлено у виїзді з України з підстав не підтвердження мети поїздки за кордон в період дії на території України воєнного стану у відповідності до Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про ведення воєнного стану в Україні», Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та постанови Кабінету Міністрів України № 57 (зі змінами та доповненнями).

Водночас, суд критично оцінює вказані доводи відповідача та зазначену у оскаржуваному рішенні підставу для відмови у перетині державного кордону.

Суд вважає, що визначальним у спірних правовідносинах є встановлення того, чи мав право позивач для перетину державного кордону та чи належним чином це право на час проходження паспортного контролю було ним підтверджено.

Суд наголошує, що згідно пункту 2-8 Правил перетинання державного кордону у разі введення в Україні воєнного стану пропуск водіїв, що здійснюють перевезення медичних вантажів, вантажів гуманітарної допомоги автомобільними транспортними засобами для потреб Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також населення України, через державний кордон здійснюється уповноваженими службовими особами Держприкордонслужби за наявності відповідних рішень про виїзд за межі України, виконання правил перетину державного кордону України та за наявності інформації про особу у відповідній інформаційній системі, адміністратором якої є Укртрансбезпека.

У свою чергу, розпорядженням начальника Кіровоградської ОСОБА_5 №257-р від 01.04.2024 року «Про надання дозволу на виїзд за межі України ОСОБА_1 » надано дозвіл на виїзд за межі України в умовах правового режиму воєнного стану.

Отже, наявність усіх необхідних дозволів та внесення інформації стосовно позивача до системи "Шлях", свідчить про дотримання позивачем вимог чинного законодавства стосовно реалізації права на перетин державного кордону України в період дії воєнного стану.

Позивач в судовому засіданні зазначив, що раніше за автомобілями їздили інші волонтери-жінки, але при придбанні автомобіля волонтери центру "Мачок" жінки-волонтери, нажаль, не можуть перевірити технічний стан автомобіля, що призводить до додаткових витрат після придбання автомобіля на його ремонт. Позивач вказав, що він має і освіту, і досвід здійснити візуальну перевірку агрегатів автомобіля, саме тому, він був відправлений фондом для придбання автомобіля (мікроавтобуса) для військових.

У довіреності БФ "Мачок" зазначено, що вона видана з метою контролю вибору, придбання, транспортування ідоставки до місця призначення ТК міікроавтобуса (а.с.16).

Позивач є професором кафедри сільськогосподарського машинобудування, що як на переконання суду, свідчить про можливість позивача здійснити технічний огляду автомобіля та визначення стан його придатності до використання.

За цих обставин суд доходить висновку, що рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » майстер сержанта ОСОБА_6 від 03.04.2024 про відмову в перетинанні державного кордону України, яким відмовлено у виїзді з України громадянину України ОСОБА_1 є протиправним та підлягає до скасування.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною першою статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до частини 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Тому, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений ним при зверненні до суду із цим позовом судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 255, 262, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення інспектора прикордонної служби вищої категорії 3 групи інспекторів прикордонного контролю відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (тип А) відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_7 від 03.04.2024 про відмову в перетинанні державного кордону України ОСОБА_7 .

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1211,20 гривень за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_6 .

Рішення суду направити сторонам.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Повний текст ухвали суду складено 09.09.2024.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК