Справа № 380/9107/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

06 вересня 2024 року

м. Київ

справа №380/9107/23

адміністративне провадження № К/990/32344/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області

на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року (колегія у складі: судді-доповідача Качмара В.Я., суддів Гудима Л.Я., Мікули О.І.)

у справі № 380/9107/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (далі - ГУ ПФ України в Чернівецькій області, відповідач, скаржник) та Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області (далі - ГУ ПФ України в Львівській області), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення ГУ ПФ України в Чернівецькій області від 30 березня 2023 року № 16 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу»;

- зобов`язати ГУ ПФ України у Львівській області призначити, здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-ХІІ «Про державну службу», пунктів 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» на підставі листа-довідки від 20 березня 2023 року № 2603-вих-327, виданого Управлінням соціального захисту департаменту соціального захисту Львівської міської ради в розмірі 60 відсотків від заробітку за лютий 2023 року, з часу звернення за призначенням такої пенсії, тобто з 24 березня 2023 року.

Львівський окружний адміністративний суд рішенням від 12 грудня 2023 року відмовив у задоволенні позову.

Надалі Сьомий апеляційний адміністративний суд постановою від 12 серпня 2024 року, частково задовольнивши апеляційну скаргу позивача, скасував зазначене рішення суду першої інстанції від 12 грудня 2023 року та прийняв нове - про часткове задоволення позовних вимог. А саме:

- визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФ України в Чернівецькій області від 30 березня 2023 року № 16;

- зобов`язав ГУ ПФ України в Чернівецькій області перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу», пункту 10 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державну службу» з дня звернення із заявою, - з 24 березня 2023 року;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовив.

19 серпня 2024 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ГУ ПФ України в Чернівецькій області, в якій останнє, з посиланням на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року та залишити в силі рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року.

Як на підставу касаційного оскарження відповідач покликається на те, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; крім того, вказує, що позивачу правомірно відмовлено переведенні з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV), на пенсію за віком на умовах Закону України «Про державну службу», оскільки станом на 01 травня 2016 року у ОСОБА_1 відсутні 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби та в той же час за правилами статті 21 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування здійснюється згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі також - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

У цій справі оскаржується рішення територіального органу Пенсійного фонду щодо відмови у переведенні позивача з пенсії за віком, призначеної на підставі Закону № 1058-IV, на пенсію за віком згідно із пунктами 10, 12 розд. ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» «Про державну службу».

Львівський окружний адміністративний суд в ухвалі від 24 травня 2023 року про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

У контексті наведеного Суд зазначає, що вжите законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

В той же час оцінка «значного суспільного інтересу» до розгляду справи та її винятковості може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має таке значення. Тому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Проаналізувавши наведені у касаційній скарзі обгрунтування, Суд вважає, що останні не є прийнятними в розумінні приписів підпункту «в» пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Разом з тим, питання щодо того, чи має особа право на зарахування до його стажу державної служби періоду роботи на посаді в органі місцевого самоврядування були предметом дослідження Верховного Суду під час перегляду судових рішень у касаційному порядку у справі № 351/1792/17. Так, висновки касаційного суду полягають у наступному: « Відповідно до п. 8 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

За змістом п. 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (остання діяла до набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889), робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у ст. 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби. Враховуючи наведене, вірним є висновок судів попередніх інстанцій про те, що період роботи позивача з 24.12.2002 по 04.06.2006 на посаді заступника голови районної ради (посадова особа місцевого самоврядування), що становить 3 роки 5 місяців 11 днів відповідачем незаконно не враховано у стаж роботи позивача на посадах державної служби…

Також варто зазначити, що після набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889 положення законодавства в частині механізму обрахунку стажу державної служби не змінилось. Відповідно до ст. 46 Закону України «Про державну службу» № 889 та п. 4 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.».

Суд апеляційної інстанції, переглянувши рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року відповідно до такої правової позиції Верховного Суду, виходив з того, що ОСОБА_1 станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 3723-XII досягла 60-річного віку, займала станом на 01 травня 2016 року посаду, робота на якій зараховується до державної служби, та мала стаж державної служби понад 10 років, а тому остання набула право на призначення пенсії відповідно до положень зазначеного Закону.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин ГУ ПФ України в Чернівецькій області слід відмовити у відкритті касаційного провадження.

Керуючись статтями 328, 333, 359 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12 серпня 2024 року у справі № 380/9107/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя С.Г. Стеценко