Справа № 380/23003/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/23003/23 пров. № А/857/7993/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЦБУДІНВЕСТ» на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року (суддя Потабенко В.А., ухвалене о 11:40 в м. Львові, повний текст складено 15.03.2024) у справі № 380/23003/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЦБУДІНВЕСТ» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

02 жовтня 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «СОЦБУДІНВЕСТ» звернулося в суд з адміністративним позовом до Львівської митниці про скасування рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.08.2023 № UA209000/2023/900872/2, яким митним органом самостійно класифіковано товар за кодом згідно з УКТ ЗЕД .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у задоволені позову відмовлено повністю.

Зазначене рішенням суду оскаржив позивач- товариство з обмеженою відповідальністю «СОЦБУДІНВЕСТ» подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нове, яким адміністративний позов задоволити.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Апелянт в апеляційній скарзі просив розгляд справи проводити без участі його представника.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представника відповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що між ТзОВ «СОЦБУДІНВЕСТ» та «LONGKOU DAYANG FООD СО., LTD» (Китай) укладено контракт № 182022 від 01.08.2022 на поставку товару, найменування, асортимент, одиниці виміру, кількість та ціни якого встановлюються в специфікаціях на поставку.

Декларантом позивача, ФОП ОСОБА_1 , 10.08.2023 подано митну декларацію №23UA65U5 на партію товару, в тому числі: «Риба готова до споживання. З додаванням глутамату натрію, (підсилювач смаку). Тріска солона-сушена, шматочками. Dried snailfish-pieces. Виробник: «LONGKOU DAYANG FООD СО., LTD», країна виробництва: CN».

Декларантом самостійно визначено код такого товару: .

До декларації додатково подано такі документи, як: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 01.08.2022 № 182022, специфікації, виписки з оплати за товар SWIFT, CMR, пакувальний лист, сертифікат якості товару країни походження, рахунки на оплату транспортно-експедиційних послуг тощо.

За наслідками опрацювання інформації, що міститься у поданих до митного оформлення документах, Львівською митницею прийнято рішення про коригування заявленої митної вартості товару від 15.08.2023 UA209000/2023/900872/2, відповідно до якого митну вартість скориговано на підставі наявних у митниці відомостей із застосуванням методу 2б (ст. 60 Митного кодексу України).

Львівська митниця у графі 33 свого рішення від 15.08.2023 зазначила, що відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

В рамках реалізації положень ст. ст. 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2, 3 ст. 53 Митного кодексу України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах. За результатами проведеного опрацювання встановлено наступне: відповідно п. 4.1 контракту №182022 від 01.08.2022 передбачено, що покупець здійснює 10% оплату за кожну партію товару, після отримання покупцем копії підписаного комерційного рахунку-фактури (накладної). Решта 90% покупець оплачує не пізніше ніж за 3 доби до прибуття контейнера в порт одержувача. Задекларована фактурна вартість товару становить 98625 $ (98625 $ * 10% = 9862,5 $) (98625 $ * 90% = 88762,5 $). Проте згідно наданих платіжних інструкцій від 01.08.2023 №32322 і від 03.08.2023 №32627 зазначені суми 50000 $ та 48625 $ не відповідають порядку розрахунку оплати за товар відповідно до контракту. В той же час у графі 70 «Призначення платежу» платіжних документів зазначено тільки номер та дата Контракту.

Тому дані платіжні документи не можливо ідентифікувати з даною поставкою товару.

Відтак, Львівською митницею встановлено невідповідність у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Відповідно до ст. 53 Митного кодексу України декларанту надіслано вимогу про надання додаткових документів для підтвердження числового значення заявленої митної вартості, на яку декларантом надіслано: прас-лист, експортну декларацію. Наданий прас-лист від 28.04.23 б/н адресований ТзОВ «СОЦБУДІНВЕСТ», що суперечить суті прайс-листа, який має бути адресовано необмеженій кількості потенційних покупці.

Даний прайс-лист містить суб`єктивний характер і не дає можливості зробити висновки щодо об`єктивних умов визначення ціни при здійснені зовнішньоекономічної операції. Надіслані на вимогу митного органу документи не усувають вищезазначені невідповідності. Інших документів на вимогу не надано.

Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-4 ст. 53 Митного кодексу України, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість.

Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 Митного кодексу України. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 Митного кодексу України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні. Застосовано метод 26 (ст. 60 Митного кодексу України).

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД №ІІА500490/2023/3807 від 19.06.2023. Коригування на обсяг партії та комерційні рівні не проводилось.

Позивач не погоджуючись з рішенням про коригування митної вартості товару від 15.08.2023 UA209000/2023/900872/2 в частині самостійної та безпідставної зміни коду УКТ ЗЕД товару «Риба готова до споживання. З додаванням глутамату натрію, (підсилювач смаку). Тріска солона-сушена, шматочками. Dried snailfish-pieces. Виробник: «LONGKOU DAYANG FООD СО., LTD», країна виробництва: CN», звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України від 13.03.2012 № 4495-VI, з наступними мінами та доповненнями, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин.

Згідно статті 67 МК України українська класифікація товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД) складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів та затверджується законом про Митний тариф України.

В УКТ ЗЕД товари систематизовано за розділами, групами, товарними позиціями, товарними підпозиціями, найменування і цифрові коди яких уніфіковано з Гармонізованою системою опису та кодування товарів.

Для докладнішої товарної класифікації використовується сьомий, восьмий, дев`ятий та десятий знаки цифрового коду.

Структура десятизнакового цифрового кодового позначення товарів в УКТ ЗЕД включає код групи (перші два знаки), товарної позиції (перші чотири знаки), товарної підпозиції (перші шість знаків), товарної категорії (перші вісім знаків), товарної підкатегорії (десять знаків).

Відповідно до ст. 68 МК України ведення УКТ ЗЕД здійснює центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Ведення УКТ ЗЕД передбачає: відстеження та облік змін і доповнень до Гармонізованої системи опису та кодування товарів, пояснень та інших рішень щодо її тлумачення, що приймаються Всесвітньою митною організацією; підготовку пропозицій щодо внесення змін до УКТ ЗЕД; деталізацію УКТ ЗЕД на національному рівні та введення додаткових одиниць виміру; забезпечення однакового застосування всіма митними органами правил класифікації товарів; прийняття рішень щодо класифікації та кодування товарів в УКТ ЗЕД у складних випадках; розроблення пояснень і рекомендацій до УКТ ЗЕД та забезпечення їх опублікування; своєчасне ознайомлення суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності з рішеннями та інформацією (крім тих, що є конфіденційними) щодо питань класифікації товарів та про застосування УКТ ЗЕД; здійснення інших функцій, необхідних для ведення УКТ ЗЕД.

Класифікація товарів передбачена ст. 69 МК України.

Товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Для цілей класифікації товарів під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Для цілей класифікації товарів під товарами з ідентичними характеристиками розуміються товари, які мають однакові характерні для них ознаки (фізичні характеристики, хімічний склад, призначення та порядок застосування тощо) і відмінності між цими товарами не впливають на характеристики, визначальні для класифікації таких товарів за одним класифікаційним кодом згідно з УКТ ЗЕД.

Штрафи та інші санкції за несплату митних платежів та за інші порушення, виявлені у зв`язку з неправильною класифікацією товарів, застосовуються митними органами виключно у разі, якщо прийняте митним органом рішення про класифікацію цих товарів у складному випадку було прийнято на підставі поданих заявником недостовірних документів, наданої ним недостовірної інформації та/або внаслідок ненадання заявником всієї наявної у нього інформації, необхідної для прийняття зазначеного рішення, що суттєво вплинуло на характер цього рішення.

Рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення відповідно до глави 4 цього Кодексу.

Наявність рішення митних органів щодо класифікації товарів не є підставою для відмови у прийнятті рішення щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів.

У разі якщо рішення щодо класифікації товарів суперечить рішенню щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів щодо товарів з ідентичними характеристиками, рішення щодо класифікації товарів підлягає скасуванню. У такому разі рішення щодо класифікації товарів втрачає чинність з моменту набрання чинності рішенням щодо зобов`язуючої інформації з питань класифікації товарів, а підприємство не несе відповідальності за негативні наслідки застосування рішення щодо класифікації товарів з моменту його прийняття до моменту його скасування.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер.

Згідно ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Відповідно до ч. 7 ст. 257 МК України перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно ч. 8 ст. 257 МК України митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється органами доходів і зборів на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться зазначені у цій частині відомості, у тому числі у вигляді кодів.

Класифікація товарів для цілей митного оформлення здійснюється згідно з вимогами Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності (УКТ ЗЕД), що є товарною номенклатурою Митного тарифу України.

Відповідно до ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Відтак, контрольну функцію стосовно правильності визначення декларантом коду товару за УКТ ЗЕД здійснює митний орган і в разі неправильного визначення декларантом певного коду товару за УКТ ЗЕД, митний орган самостійно приймає рішення про визначення коду товару.

Як вірно зазначено судом першої інстанції з пояснень митного органу від 30.01.2024 вх. № 7518 вбачається, що рішенням про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900872/2 від 15.08.2023 було скориговано лише митну вартість ввезеного товару. Водночас, рішення про визначення коду товару за УКТ ЗЕД митним органом не виносилося. У графі 33 «Код товару» митної декларації №23UA65U5 та митної декларації №23UA38U4 код товару є ідентичним 16041992, отже залишився незміненим.

Доказів прийняття Львівською митницею рішення про визначення коду товару «Риба готова до споживання. З додаванням глутамату натрію, (підсилювач смаку). Тріска солона-сушена, шматочками. Dried snailfish-pieces. Виробник: «LONGKOU DAYANG FООD СО., LTD», країна виробництва: CN.», позивачем не надано.

Стосовно рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900872/2 від 15.08.2023, то таке було прийнято Львівською митницею в зв`язку з встановленням, на її думку, невідповідності порядку розрахунку оплати за товар відповідно до контракту, а також в зв`язку з тим, що подані декларантом платіжні документи не можливо ідентифікувати з даною поставкою товару, неналежним оформленням прайс-листа від 28.04.23 б/н, недостатністю надісланих на вимогу митного органу документів на підтвердження митної вартості товарів тощо, а не в зв`язку із визначенням іншого коду товару згідно УКТ ЗЕД.

За таких обставин колегія суддів погоджується з судом першої інстнції, що позивач просить скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 15.08.2023 № UA209000/2023/900872/2, яким митним органом самостійно класифіковано товар за кодом згідно з УКТ ЗЕД , а такої самостійної класифікації товару не відбулось, то судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні позову.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «СОЦБУДІНВЕСТ» залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 05 березня 2024 року у справі № 380/23003/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 09.09.24