Справа № 140/5849/24
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5849/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати недоодержаної пенсії її чоловіка ОСОБА_2 , яка б мала бути нарахована та виплачена на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду у справі від 13 листопада 2023 року №140/25443/23; зобов`язання провести з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату недоодержаної пенсії чоловіка ОСОБА_2 , яка б мала бути нарахована та виплачена на виконання рішення суду у справі від 13 листопада 2023 року №140/25443/23.

В обґрунтування позову позивач зазначила, що її чоловік ОСОБА_2 отримував пенсію відповідно до Закону України від 09 квітня 1992 року №2262-XII Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі Закон №2262-XII) та рішенням суду від 13 листопада 2023 року №140/25443/23 зобов`язано ГУ ПФУ у Волинській області здійснити ОСОБА_2 перерахунок пенсії з 01 квітня 2019 року на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 січня 2022 року №ХА16175. Проте заборговану пенсію за період з 01 квітня 2019 року виплачено не було. Після смерті чоловіка позивачка звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про нарахування і виплату недоодержаної її чоловіком за життя пенсії, але відповідач безпідставно відмовив їй у здійсненні таких дій.

Позивач вважає дії відповідача протиправними, бо відповідно до статті 61 Закону №2262-ХІІ вона має право на одержання недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю чоловіка як член його сім`ї (дружина), яка проживала з ним за однією адресою та звернулася із відповідною заявою протягом встановленого строку.

З наведених підстав позивач просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 10 червня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Відповідач відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до частини шостої статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Дослідивши письмові докази, перевіривши доводи позову, суд встановив такі обставини.

Позивач ОСОБА_3 перебувала у шлюбі із ОСОБА_2 , що підтверджено копією свідоцтва про одруження від 21 лютого 1997 року серії НОМЕР_1 (а.с.9).

ОСОБА_2 перебував на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі №140/25443/23 ГУ ПФУ у Волинській області зобов`язано здійснити ОСОБА_2 з 01 квітня 2019 року перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27 січня 2022 року №ХА16175 (з урахуванням раніше виплачених сум) (а.с.23-26). Рішення набрало законної сили 14 грудня 2023 року.

Згідно із свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16 грудня 2023 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.10).

Листом від 08 травня 2024 року №0300-0504-8/27606 на заяву позивача щодо виплати сум нарахованої її чоловікові пенсії ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2023 року у справі №140/25443/23 не виконувалося, оскільки на момент смерті позивача була відсутня інформація про набрання законної сили цим рішенням (а.с.8).

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Відповідно до преамбули Закону №2262-XII цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом. Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Як установлено статтею 1 Закону №2262-XII, особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Державному бюро розслідувань та на службі на посадах начальницького складу в Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Бюро економічної безпеки України, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років. Військовослужбовці, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали особами з інвалідністю за умов, передбачених цим Законом, набувають право на пенсію по інвалідності. Члени сімей військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти, мають право на пенсію в разі втрати годувальника.

Отже, право на пенсію пов`язане безпосередньо з особою та воно не може бути передане іншим особам.

Статтею 55 Закону №2262-XII передбачено, що нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Згідно зі статтею 58-1 Закону №2262-XII припинення та поновлення виплати пенсії військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей проводиться в порядку, встановленому цим Законом та статтею 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Так відповідно до пунту 3 частини першої статті 49 Закону України від 09 липня 2003 року №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: у разі смерті пенсіонера, визнання його безвісно відсутнім або оголошення померлим у встановленому законом порядку.

Питання виплати неотриманої пенсії за життя в разі смерті пенсіонера врегульоване статтею 61 Закону №2262-XII.

За приписами частин першої - четвертої статті 61 Закону №2262-XII суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Відповідно до частини першої статті 1227 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом (пункт 4 частини першої статті 1219 ЦК України).

У статті 1219 ЦК України йде мова про неможливість передати право вимоги на отримання пенсії, тобто зі смертю спадкодавця припиняється обов`язок з виплати йому пенсії. Натомість за змістом статті 1227 ЦК України до складу спадщини входять суми вже нарахованої, але своєчасно не виплаченої за життя пенсіонера пенсії.

Аналіз наведених норм дає підстави виснувати, що статтею 61 Закону №2262-XII визначено спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю. Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті. Тобто, у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону №2262-ХІІ зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (вказані висновки щодо застосування норм права відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 16 травня 2023 року у справі №420/288/21).

Однією з умов виплати пенсії, що не включається до складу спадщини, вказаним вище особам є те, що пенсія повинна бути призначена, обчислена, нарахована до виплати, але недоодержана за життя померлого пенсіонера. Суми пенсії передаються членам сім`ї пенсіонера незалежно від того, чи виступають вони одночасно спадкоємцями після його смерті. При цьому сумами пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, слід вважати і суми пенсії, які не були отримані пенсіонером за життя, внаслідок неправомірних дій органу Пенсійного фонду України, що встановлено судовим рішенням. Про належність пенсіонерові сум пенсії, що підлягають виплаті внаслідок перерахунку пенсії за рішенням суду, можна стверджувати лише після набрання таким судовим рішенням законної сили. До цього моменту суми пенсії (доплати, що виникли через обов`язок ГУ ПФУ провести перерахунок) не належать пенсіонеру.

Предметом спору у цій справі є право позивачки ОСОБА_1 на отримання пенсії після смерті чоловіка ОСОБА_2 , про проведення перерахунку і виплату якої останньому ГУ ПФУ у Волинській області зобов`язано рішенням суду від 13 листопада 2023 року у справі №140/25443/23.

При цьому на момент набрання судовим рішенням законної сили (14 грудня 2023 року) ОСОБА_2 помер.

Як свідчать матеріали справи, рішення суду до набрання ним законної сили відповідачем у добровільному порядку не виконувалося, про що вказано у листі від 08 травня 2024 року №0300-0504-8/27606 (а.с.8). Тобто, на день смерті пенсіонера ОСОБА_2 відсутні нараховані (присуджені) йому та не виплачені суми пенсії, на які можуть претендувати члени сім`ї померлого пенсіонера відповідно до приписів статті 61 Закону №2262-XII, зокрема дружина ОСОБА_1 .

Згідно з частиною першою статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників.

Відповідно до частин другої, четвертої статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.

Завершальною стадією судового провадження за змістом статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року №1404-VIII Про виконавче провадження (далі - Закон №1404-VIII) є виконавче провадження - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону.

Однак позивач ОСОБА_1 не є правонаступником ОСОБА_2 у відносинах з примусового виконання судового рішення у справі №140/25443/23, яке за життя ОСОБА_2 відповідач у добровільному порядку не виконав (та не мав такого обов`язку до набрання рішенням законної сили).

Суд зауважує, що право на призначення та перерахунок пенсії має особистий характер, оскільки має забезпечити наявність засобів для існування конкретної особи і такі відносини не допускають правонаступництва (такий же висновок викладено у постанові Верховного Суду від 15 липня 2021 року у справі №2-а-2691/2009).

Отже, виплаті в порядку статті 61 Закону №2262-XII підлягають лише конкретні суми пенсії, які належали пенсіонеру за життя і залишилися недоотриманими у зв`язку з його смертю. Кошти, які не були нараховані померлому, не є належною йому пенсійною виплатою. За таких умов відсутня недоотримана пенсія (нарахована сума, яка може бути виплачена членам сім`ї померлого).

У цій справі, заявляючи вимоги до органу Пенсійного фонду про здійснення перерахунку їй пенсії, який мав би бути проведений на виконання рішення суду чоловіку ОСОБА_2 , позивачка помилково вважає, що приписи статті 61 Закону №2262-XII передбачають проведення перерахунку пенсії померлого пенсіонера на користь членів його сім`ї.

На підставі системного аналізу положень законодавства України, встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що взаємопов`язані позовні вимоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок ОСОБА_1 пенсії, яка мала б бути нарахована чоловіку ОСОБА_2 на виконання судового рішення, та виплатити недоодержані суми пенсії є безпідставними та не підлягають задоволенню.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позову судові витрати не підлягають відшкодуванню позивачу.

Керуючись статтями 2, 72-77, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22В, ідентифікаційний код юридичної особи 13358826) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк