Справа № 300/2792/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" вересня 2024 р. справа № 300/2792/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Григорука О.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного підприємства "Солодар" до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії
ВСТАНОВИВ:
Приватне підприємство «Солодар» звернулося до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України, у якому просить:
- зобов`язати Державну податкову службу України здійснити реєстрацію податкової накладної № 75 від 28.12.2023 в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її фактичного подання.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ПП Солодар направлено на реєстрацію до Єдиного державного реєстру податкову накладну № 75 від 28.12.2023. Згідно отриманою квитанцією товариству було повідомлено, що відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація вищевказаних ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі додаткових накладних.
У подальшому Комісією, яка приймає рішення щодо реєстрації або відмову в такій реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування було винесено оскаржуване рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.
Позивач вважає, що оскаржуване рішення Комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській області є безпідставним, а відмова в реєстрації податкових накладних, не узгоджується із фактичними обставинами.
На думку позивача, наданих копій первинних документів, які направлялися разом із повідомленнями про надання пояснень та документів на вимогу податкового органу достатньо для реєстрації податкової накладної.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду відкрито провадження у даній адміністративній справі та вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в справі матеріалами (а.с.100, 101).
Представник відповідачів надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. У відзиві на позовну заяву представник відповідачів зазначив таке.
За отриманою квитанцією відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України реєстрація ПН/РК від в Єдиному реєстрі податкових накладних була зупинена, оскільки платник податку, яким подано для реєстрації ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних, відповідає п.1 Критеріїв ризиковості платника податку.
Запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі додаткових накладних.
15.01.2024 ПП Солодар надіслано повідомлення про надання пояснень щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено.
Платнику податків було направлено повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією рішення про реєстрацію податкової накладної, які позивач не надав.
Оскільки ПП Солодар у підтвердження реальності відображених у податкових накладних господарських операцій не надало документів щодо придбання товару, актів звірки взаєморозрахунків з покупцем та постачальниками, документальне підтвердження щодо транспортування реалізованого товару комісією ГУ ДПС в Івано-Франківської області, яка приймає рішення щодо реєстрації або відмову в такій реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування, було винесено рішення № 10442043/36983528 від 25.01.2024 про відмову в реєстрації вищезазначеної податкової накладної (а.с. 114-121).
На адресу суду надійшла відповідь на відзив, згідно якого представник позивача вказала, що податковий орган не довів наявності правових підстав для відмови в реєстрації податкової накладної (а.с. 134-144).
Правом подання заперечення на відповідь представник відповідачів скористалась, згідно якого зазначила, що платникові податків було додатково запропоновано подати документи, які стосуються постачання товару, однак такі документи у встановлений строк подано не було. В задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі (а.с.153-159).
Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив наступні обставини.
Товариство з обмеженою відповідальністю ПП Солодар 29.03.2010 зареєстроване як юридична особа та перебуває на обліку як платник податків в Головному управлінні ДПС в Івано-Франківській області та є платником податку на додану вартість. Основний вид діяльності: 46.18 Діяльність посередників, що спеціалізуються в торгівлі іншими товарами.
12.01.2024 на адресу позивача з Автоматизованої системи Єдине вікно подання електронних документів ДПС України надійшла Квитанція про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в ЄРПН, згідно з якою податкова накладна № 75 від 28.12.2023 доставлена до ДПС України. Документ прийнято. Реєстрація зупинена (а.с. 56).
Як підставу зупинення реєстрації ПН зазначено: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку, коригування, в Єдиному реєстрі податкових накладних реєстрація ПН/РК від 02.02.2023 № 1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуг 43.99, перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
15.01.2024 позивачем надано письмові пояснення та долучено копії документів (а.с. 57).
17.01.2024 Головним управління ДПС в Івано-Франківській області надіслано позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної, яким запропоновано позивачу на дати документи на підтвердження інформації зазначеної в податковій накладній, а саме документи щодо придбання реалізованого товару (договір з постачальником, податкові накладні, акти прийому-передачі, ТТН), акти звірки взаєморозрахунків з покупцем та постачальниками, а також документальне підтвердження щодо транспортування реалізованого товару (а.с. 58-60).
25.01.2024 податковим органом прийнято рішення № 10442043/36983528, яким відмовлено в реєстрації податкової накладної № 75 від 28.12.2023 з мотивів ненадання/часткового надання позивачем додаткових пояснень, копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних (а.с. 61, 62).
Позивач скористався правом адміністративного оскарження, однак рішенням від 07.02.2024 залишено скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування без змін (а.с. 63, 64).
Не погодившись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду із даним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до п.201.7 ст.201 ПК України податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс). У разі якщо частка товарів/послуг, послуг не містить відокремленої вартості, перелік (номенклатура) частково поставлених товарів/послуг зазначається в додатку до податкової накладної у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, та враховується при визначенні загальних податкових зобов`язань.
Згідно п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.
Так, механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі (далі - комісії контролюючих органів), права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. № 1165 (далі за текстом - Порядок № 1165).
Пунктами 5, 6 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2). Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).
У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.
Механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України (далі - Кодекс) зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено Порядком прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України 12 грудня 2019 року №520, п.5 якого встановлено, що перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати: договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них; договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції; первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/ інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні; розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків; документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.
Як встановлено судом, відповідно до квитанції податкового органу податкова накладна № 75 від 28.12.2023 прийнята, але її реєстрацію зупинено. Як підставу зупинення реєстрації ПН вказано: «Відповідно до п.201.16 ст.201 Податкового кодексу України, реєстрація ПН/РК в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуг дорівнює, або перевищує величину залишку, визначеного як різниця обсягу придбання такого товару та обсягу його постачання, що відповідає п.1 Критеріїв ризиковості платника податку. Запропоновано надати пояснення та копії документів достатніх для прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних».
Суд зазначає, що квитанція не містить конкретно визначених документів, які просить подати податковий орган, а також які обставини вказані документи повинні підтвердити чи спростувати.
Таким чином, з 28.12.2023, враховуючи уже зареєстровані податкові накладні № 45 від 08.11.2023 на суму 130240,00 грн., та № 74 від 27.12.2023 на загальну суму 150000,00 грн., у позивача наявні підстави на складення податкової накладної на загальну суму 148208,90 грн., що становить різницю між вартістю переданого товару та сумою товару, на які зареєстровані податкові накладні № 45 від 08.11.2023 та № 74 від 27.12.2023.
Саме цими документами підтверджується виникнення права позивача на складення податкової накладної у зв`язку з настанням першої події, згідно із ст. 187 Податкового кодексу України та на виконання приписів п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України.
Водночас податковим органом запропоновано позивачу надати додаткові пояснення та додаткові документи, які позивачем не надано до податкового органу до прийняття оскаржуваного рішення.
Відносно пропозиції надати додаткові пояснення та додаткові докази, а також складу документів, які пропонував надати податковий орган, суд зазначає наступне.
Зі змісту повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної, запропоновано позивачу надати документи на підтвердження інформації зазначеної в податковій накладній, а саме документи щодо придбання реалізованого товару (договір з постачальником, податкові накладні, акти прийому-передачі, ТТН), акти звірки взаєморозрахунків з покупцем та постачальниками, а також документальне підтвердження щодо транспортування реалізованого товару (а.с. 58-60).
Суд зазначає, що при розгляді цієї справи встановленню підлягає факт настання обставин, якими обумовлено обов`язок платника податків скласти податкову накладну та її зареєструвати в ЄРПН.
Положеннями п.201.10 ст.201 Податкового кодексу України визначено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту. Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 1 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Відповідно до п.187.1 ст.187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку - дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої - дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів - дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг - дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.
Таким чином, враховуючи досліджені докази, судом встановлено наявність обов`язку у позивача станом на 28.12.2024 скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Заперечуючи щодо задоволення позовних вимог представником відповідача зазначено у відзиві на позов про обов`язок платника податків мати відповідні первинні документи, які мають бути належним чином оформленні, а недоведеність фактичного здійснення господарської операції позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкової вигоди. Крім цього представник вказала про те, що податковим органом надано запити до Головного управління Національної поліції України в Київській області та Головного управління Національної поліції України в Івано-Франківській області щодо встановлення маршруту руху транспортного засобу, зазначеного у товарно-транспортній накладній №РІ19/12-03 від 23.12.2023, що свідчить про те, що відповідачем у межах процедури моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків вчинені дії, які можуть бути здійснені під час проведення відповідної документальної перевірки платника податків.
Суд зазначає, що Верховний Суд неодноразово, зокрема у постановах від 12 листопада 2019 року у справі № 816/2183/18, від 18 лютого 2020 року у справі № 360/1776/19, від 27 квітня 2020 року у справі № 360/1050/19, від 18 червня 2020 року у справі № 824/245/19-а, наголошував на тому, що здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинно підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу. Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарської операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарської операції може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. У свою чергу, при реєстрації податкової накладної фактично проводиться моніторинг операції чи платника податків лише за зовнішніми (формальними) критеріями.
При цьому, податковий орган під час вирішення питання про реєстрацію податкової накладної чи відмову у її реєстрації не має права здійснювати аналіз господарської операцій платника податків на предмет її реальності (нереальності).
Така оцінка може надаватись контролюючим органом виключно у межах проведення відповідної документальної перевірки платника податків.
В оскаржуваному рішенні Комісією Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, як підставу для прийняття рішення вказано ненадання/часткового надання позивачем додаткових пояснень, копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Суд зазначає, що відсутність певного документа чи ненадання його контролюючому органу не може бути підставою для відмови в реєстрації податкових накладних чи розрахунку коригування без наведення відповідного обґрунтування, а також за умови, якщо інші надані документи підтверджують проведення господарської операції. Приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності.
Суд вважає, що позивач виконав свій обов`язок щодо надіслання відповідачу пояснень та первинних документів, необхідних для реєстрації податкової накладної.
Таким чином, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову в такій реєстрації, яким позивачу відмовлено в реєстрації податкової накладної № 75 від 28.12.2023 прийнято без врахування поданих позивачем документів, які є достатніми для реєстрації податкової накладної.
На підставі частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як зазначив Верховний Суд у постанові від 23.10.2018 року у справі № 822/1817/18 загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення податковим органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.
Отже, відповідачами, як суб`єктом владних повноважень, не надано суду доказів, які спростовували б твердження позивача, та не наведено обґрунтованих мотивів прийняття оскаржуваного рішення, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, неупереджено, добросовісно та розсудливо.
Враховуючи встановлені судом обставини, суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення Комісії ГУ ДПС про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН є протиправним та підлягає скасуванню.
Щодо позовних вимог про зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну в Єдиному реєстрі податкових накладних суд зазначає наступне.
Дискреційні повноваження - це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Отже, у разі відсутності у суб`єкта владних повноважень законодавчо закріпленого права адміністративного розсуду при вчиненні дій/прийнятті рішення, та встановлення у судовому порядку факту протиправної поведінки відповідача, зобов`язання судом суб`єкта прийняти рішення конкретного змісту не можна вважати втручанням у дискреційні повноваження, адже саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним та направлений на недопущення свавілля в органах влади.
Суд зазначає, що дискреційні функції ДПС України як суб`єкта владних повноважень під час прийняття рішення щодо реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних чітко визначені законом, оскільки чинним законодавством України визначений вичерпний перелік документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.
Оскільки під час розгляду справи у суді позивачем доведено надання ним до ГУ ДПС в Івано-Франківській області документів, які є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, суд вважає, що у даному випадку, у ДПС України відсутня дискреція як можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, у зв`язку з чим повний та ефективний захист порушеного права позивача може бути забезпечений шляхом зобов`язання ДПС України здійснити реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних з дня її фактичного подання.
Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
У відповідності до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Зважаючи на задоволення позовних вимог у повному обсязі, судові витрати зі сплати судового збору, понесені позивачем при зверненні до суду з цією позовною заявою у розмірі 3028,00 грн., підлягають відшкодуванню на користь останнього шляхом стягнення цієї суми коштів з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС в Івано-Франківській області про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних № 10442043/36983528 від 25.01.2024.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Григорук О.Б.