Справа № 333/5566/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

10 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 333/5566/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті

на рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 травня 2024 року (суддя Кулик В.Б.) у справі №333/5566/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору начальник Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Державної служби України з безпеки на транспорті Романенко Анатолій Юрійович про визнання протиправною та скасування постанови по справах про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті № 0003106 від 23.06.2023 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 .

В обгрунтування заявлених вимог посилався на те, що спірною постановою на позивача, як на керівника ПрАТ «ЗАБЗ», накладено адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 132-2 КпАП України у вигляді штрафу у сумі 17 000 гривень за внесення відомостей до ТТН на вантаж, що перевищує нормативно встановлені законодавством вагові параметри за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні. Незаконність спірної постанови пов`язував з тим, що відповідачем порушено процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення не було повідомлено позивача; відповідачем не обгрунтовано застосування штрафних санкцій до позивача, яким не вносилась жодна інформація до ТТН; у відповідача був відсутній акт перевірки, який би стосувався позивача, а не іншої особи перевізника.

Рішенням Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 травня 202 року позов задоволено.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено та необгрунтовано наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КпАП України. З цього приводу суд зазначив, що об`єктивна сторона вказаного правопорушення передбачає вчинення дії по внесенню до ТТН відомостей про вантаж, що перевищує встановлені вагові параметри, за відсутності оформленого дозволу проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів. У спірному випадку, як зазначив суд, здійснювалося перевезення подільного вантажу, що взагалі не передбачає можливості отримання перевізником такого дозволу, що виключає склад правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить

рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач фактично посилається на ті обставини, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності та яким, за позицією відповідача, судом першої інстанції не було надано належної оцінки.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить рішення суду першої інстанції залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.2 ч.1 ст.311КАС Україи.

Перевіривши, в межах доводів апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення, оцінивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що постановою по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті № 0003106, яка винесена 23.06.2023 року начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Запорізькій області Романенком А.Ю., позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-2 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

В цій постанові зазначено, що 25.04.2023 року був проведений габаритно-ваговий контроль т/з FORD д/н НОМЕР_1 та встановлено, що вантажовідправником ПрАТ «ЗАБЗ», керівник якого ОСОБА_1 , було внесено відомості про масу вантажу до ТТН № 206 від 25.04.2023 року, що не відповідають фактичним даним, що перевищує нормативно встановлені законодавством вагові норми понад 10%, але не більше 20%. Включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, а саме: внесені відомості, що загальна маса автомобіля FORD д/н НОМЕР_1 з вантажем складає 31,2 т., при нормі 26 т., перевищення склало 14,85%, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 132-2 КУпАП.

Правомірність та обґрунтованість вказаної постанови є предметом спору, який передано на вирішення суду.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, частиною 2 статті 132-2 КУпАП передбачена відповідальність за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу, а так само внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Тобто, вказаною нормою права визначено відповідальність за два окремі адміністративні правопорушення об`єктивна сторона яких полягає в:

внесенні (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що не відповідають фактичним даним, які перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, крім вантажовідправника, який одночасно є перевізником цього вантажу;

внесенні (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

У спірному випадку, як зазначає сам відповідач в апеляційній скарзі, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за внесення (зазначення) вантажовідправником відомостей про масу або габарити вантажу до товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж, що перевищують нормативно встановлені законодавством вагові або габаритні параметри 10 відсотків, але не більше 20 відсотків включно, за відсутності оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Таким чином, виходячи з підстав притягнення позивача до адміністративної відповідальності, обов`язковою умовою об`єктивної сторони цього правопорушення є відсутність оформленого дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 за №1306 (в редакції на час виникнення спірних відносин) рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують, зокрема, б) фактичної маси: Вантажні автомобілі: трьохвісний автомобіль - 26 тон.

При цьому, цим же пунктом ПДР визначено, що рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами б та в цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Отже, з огляду на положення вказаної норми, оскільки рух транспортних засобів з перевищенням встановлених вагових норм, у разі перевезення подільних вантажів, автомобільними дорогами забороняється, то відповідно відсутня і можливість отримання дозволу на перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених вагових норм.

У спірному випадку, що не заперечувалось відповідачем, здійснювалося перевезення подільного вантажу асфальтобетонна суміш.

Таким чином, як правильно зазначив суд першої інстанції, оскільки у спірному випадку здійснювалося перевезення подільного вантажу, що взагалі не передбачає можливості отримання перевізником дозволу, то вказане виключає склад правопорушення, за яке позивача притягнуто до відповідальності.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо неправомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст.316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення, а рішення Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 06 травня 2024 року у справі №333/5566/23 без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ч.3 ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 10.09.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк