Справа № 307/3803/24
Суддя: Ніточко В. В.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 307/3803/24
Провадження № 2-а/307/23/24
ТЯЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Закарпатської області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

10 вересня 2024 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого - судді Ніточко В.В.,

з участю секретаря судового засідання Заяць Т.П., представника позивача Панфілова П.Г. та третьої особи Голубки В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тячів адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління Національної поліції в Закарпатській області, треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області та поліцейський ОСОБА_2 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

І. Виклад позиції сторін.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до головного управління Національної поліції в Закарпатській області, треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області та поліцейський ОСОБА_2 , про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовні вимоги мотивує тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року, його притягнуто до адміністративної відповідальності, за те що, він 28 серпня 2024 року, о 19 год. 12 хв., в с-щі Тересва, по вул. Дружби, керував мопедом з електромотором до 4-х кВт, не користувався мотошоломом, без посвідчення водія відповідної категорії та не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1."а" Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 гривень.

Вважає дану постанову протиправною, необґрунтованою, необ`єктивною, упередженою і такою, що винесена з порушенням норм Кодексу України про адміністративні правопорушення та інших нормативно-правових актів, виходячи з наступного.

Зазначає, що він не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п. 2.1. "а" Правил дорожнього руху України може нести виключно водій механічного транспортного засобу, а він керував електроскутером "Yadea E8S 2000 Вт" з потужністю електромотора 2 кВт. Обов`язок мати посвідчення водія на право керування ТЗ категорії А1, А поширюється лише на водіїв, що керують відповідним ТЗ, які відносяться до механічних, тобто з потужністю електродвигуна понад 3 кВт.

Просить: постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адмінстягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 гривень 00 копійок визнати протиправною та скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; стягнути з відповідача в його користь сплачений судовий збір та витрати за правничу допомогу в сумі 8 000 гривень 00 копійок.

Представник відповідача правом на подання відзиву не скористався.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві.

Представник відповідача головного управління Національної поліції в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Третя особа поліцейський Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Голубка В.В. в судовому засіданні проти позову заперечив.

Представник третьої особи Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

ІІІ. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 05 вересня 2024 року дану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Крім цього, до участі в справі в якості третіх осіб на стороні відповідача залучено Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області та поліцейського ОСОБА_2 .

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за те що, він 28 серпня 2024 року, о 19 год. 12 хв., в с-щі Тересва, по вул. Дружби, керував мопедом з електромотором до 4-х кВт, не користувався мотошоломом, без посвідчення водія відповідної категорії та не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив п. 2.1."а" Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 гривень.

Із посвідчення водія серії НОМЕР_1 відомо, що ОСОБА_1 має право керувати транспортними засобами категорій В, С1 та С.

Згідно рахунку № 40-19811348 від 10 липня 2023 року та технічного паспорта на електричний скутер, електричний скутер "Yadea E8S 2000 Вт", яким керував позивач, має електричний двигун потужністю 2 кВт.

V. Оцінка Суду.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є питання щодо протиправності постанови поліцейського про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху.

Стаття 14 Закону України "Про дорожній рух" зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України "Про дорожній рух" регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Пунктом 1.3. ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України "Про дорожній рух").

Також, згідно із п.1.9. ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як визначено пунктом 2.1."а" ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.13. Правил дорожнього руху встановлено, що право на керування транспортними засобами особам може бути надано:

мототранспортними засобами і мотоколясками (категорії А1, А) - з 16-річного віку;

автомобілями, колісними тракторами, самохідними машинами, сільськогосподарською технікою, іншими механізмами, які експлуатуються на вулично-дорожній мережі, всіх типів (категорії В1, В, С1, С), за винятком автобусів, трамваїв і тролейбусів, - з 18-річного віку;

автомобілями з причепами або напівпричепами (категорії ВЕ, С1Е, СЕ), а також тими, що призначені для перевезення великогабаритних, великовагових і небезпечних вантажів, - з 19-річного віку;

автобусами, трамваями і тролейбусами (категорії D1, D, D1Е, DЕ, Т) - з 21-річного віку.

Транспортні засоби належать до таких категорій:

А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт;

А - мотоцикли, у тому числі з боковим причепом, та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом 50 куб.см і більше або електродвигун потужністю 4 кВт і більше;

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) мототранспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, состав транспортних засобів з тягачем категорії В та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С1 - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких становить від 3500 до 7500 кілограмів (від 7700 до 16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

С - призначені для перевезення вантажів автомобілі, дозволена максимальна маса яких перевищує 7500 кілограмів (16500 фунтів), состав транспортних засобів з тягачем категорії С та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D1 - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, не перевищує 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D1 та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

D - призначені для перевезення пасажирів автобуси, у яких кількість місць для сидіння, крім сидіння водія, більше 16, состав транспортних засобів з тягачем категорії D та причепом, повна маса якого не перевищує 750 кілограмів;

ВЕ, С1Е, СЕ, D1E, DE - состави транспортних засобів з тягачем категорії В, С1, С, D1 або D та причепом, повна маса якого перевищує 750 кілограмів;

Т - трамваї та тролейбуси.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст.245 КУпАП).

За приписами частини 1 статті 8 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон №580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Як слідує зі змісту положень п.п.3, 8, 11 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII, поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Як передбачено приписами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як відомо зі змісту ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст.283 КУпАП, постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (ПІБ, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (ПІБ (за наявності) дата народження, місце проживання чи перебування); опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд враховує, що частиною 2 статті 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Як було встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, спірною постановою серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП, за керування мопедом з електромотором до 4-х кВт (марку, модель не зазначено) без права керування таким транспортним засобом.

Позивач вказує, що він керував електричним скутером "Yadea E8S 2000 Вт", з електричним двигуном потужністю 2 кВт, який не є в розумінні ПДР механічним транспортним засобом, тому позивач не повинен мати посвідчення водія на його керування. Зазначає, що транспортний засіб "Yadea E8S 2000 Вт", з електричним двигуном потужністю 2 кВт, не належить до механічних транспортних засобів (на вказаний транспортний засіб не поширюється поняття механічного транспортного засобу), а тому особа, яка ним керує, не є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки адміністративну відповідальність за порушення п.2.1."а" Правил дорожнього руху України може нести виключно водій механічного транспортного засобу.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає, що мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт, згідно п.2.13 ПДР, належать до транспортних засобів категорії А1.

Пунктом 3 Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 травня 1993 року №340 (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на категорії, серед інших, А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні (триколісні) транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. сантиметрів або електродвигун потужністю до 4 кВт.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку, що керований позивачем електричний скутер із потужністю двигуна 2 кВт належить до транспортного засобу, в розумінні наведеного вище Положення про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до транспортного засобу, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія.

При цьому, однією з кваліфікуючих ознак для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП є керування транспортним засобом такою особою, яка не має права керування певним видом транспортного засобу.

Водночас, у розглядуваній справі встановлено, що позивач 28 серпня 2024 року, о 19 год. 12 хв., в с-щі Тересва, по вул. Дружби, керував мопедом з електромотором до 4-х кВт, не користувався мотошоломом, без посвідчення водія відповідної категорії та не маючи права керувати таким транспортним засобом.

Відповідач кваліфікував допущене позивачем правопорушення за пунктом 2.1."а" ПДР.

Таку кваліфікацію допущеного позивачем правопорушення за п.2.1."а" ПДР суд вважає невірною, з урахуванням наступного.

Згідно з пунктом 2.1."а" ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 1.10. ПДР надано такі визначення:

транспортний засіб - пристрій, призначений для перевезення людей і (або) вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів;

механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Отже, електричний скутер "Yadea E8S 2000 Вт", з потужністю двигуна 2 кВт, яким керував позивач, не підпадає під ознаку механічного транспортного засобу, а являється іншим видом транспортного засобу.

Як уже було вказано вище, пункт 2.1."а" ПДР передбачає, що водій саме механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Тобто, у пункті 2.1."а" ПДР ідеться про те, що водій механічного транспортного засобу, маючи право на керування таким ТЗ, не має при собі відповідного посвідчення водія.

За порушення вимог пункту 2.1."а" ПДР наступає адміністративна відповідальність за частиною 1 ст.126 КУпАП.

Однак, у розглядуваній справі фактичними обставинами є те, що позивач взагалі не має права керування транспортним засобом - електричним скутером "Yadea E8S 2000 Вт", з потужністю двигуна 2 кВт (а не відсутність при собі посвідчення водія), а також те, що вказаний електроскутер не належить до механічних транспортних засобів.

Отже, в разі встановлення факту того, що особа керує транспортним засобом (в тому числі не механічним ТЗ) і не має права керування певним видом транспортного засобу, то така особа підлягає адміністративній відповідальності за частиною 2 ст.126 КУпАП.

Однак, дії такої особи не можуть бути кваліфіковані як порушення пункту 2.1."а" ПДР.

Тому, у оскарженій постанові поліцейського серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року невірною є визначена відповідачем кваліфікація допущеного позивачем правопорушення за пунктом 2.1."а" ПДР.

На підставі зібраних у справі доказів та наведеного правового регулювання спірних правовідносин суд приходить до висновку про протиправність оскарженої позивачем постанови серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за порушення пункту 2.1."а" ПДР, у зв`язку із невідповідністю кваліфікації дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності фактичним обставинам справи та суті порушення ПДР України.

Крім цього, у оскаржуваній позивачем постанові серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року, всупереч вимогам ч.3 ст. 283 КУпАП, не зазначено марку та модель транспортного засобу, яким керував позивач.

Також, у постанові серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року зазначено, що мопедом з електромотором керував ОСОБА_1 , однак до відповідальності притягнуто ОСОБА_1 .

Отже, з урахуванням приписів статті 286 КАС України, спірну постанову відповідача серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року належить скасувати і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 грн. 60 коп.

Подаючи позовну заяву позивач просив стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, зокрема і витрати на правничу допомогу в розмірі 8 000 гривень.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Однак представником позивача докази, які б підтверджували оплату правничої допомоги суду надані не були, тому в даній позовній вимозі слід відмовити.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, ст. ст. 7, 121, 126, 222, 245, 251, 252, 255, 256, 258, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст.2, 5-11, 13-15, 72-79, 90, 268-271, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2932736 від 28 серпня 2024 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3 400 гривень 00 копійок за порушення ч.2 ст.126 КУпАП скасувати, а справу надіслати на новий розгляд до Тячівського районного відділу поліції головного управління Національної поліції в Закарпатській області.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень головного управління Національної поліції в Закарпатській області в користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Копії рішення суду негайно вручити особам, які брали участь у справі.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі його оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: головне управління Національної поліції в Закарпатській області, адреса: 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Ф. Ракоці, 13, ідентифікаційний код юридичної особи 40108913.

Треті особи: Тячівський РВП ГУНП в Закарпатській області, адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Нересенська, 1.

поліцейський Тячівського РВП ГУНП в Закарпатській області Голубка Віталій Віталійович, адреса: 90500, Закарпатська область, Тячівський район, м. Тячів, вул. Нересенська, 1.

Суддя Ніточко В.В.