Справа № 160/7353/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2023-07-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 липня 2023 року Справа № 160/7353/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕШТ» про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків,-
10.04.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕШТ», у якому позивач просить суд:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.04.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачу 15-денний з дня отримання копії ухвали строк на подання відзиву на позов та доказів.
21.04.2023 від відповідача засобами електронного зв`язку надійшло клопотання про відмову у відкритті провадження у справі.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.04.2023 клопотання товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕШТ» про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі №160/7353/23 за позовною заявою Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕШТ» про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків повернуто заявнику без розгляду.
За даними КП «ДСС» копію вищевказаних ухвал 08.05.2023 доставлено одержувачу Головному управлінню ДПС у Дніпропетровській області в електронний кабінет, про що свідчать матеріали справи. Копію ухвал відповідачу направлено засобами телекомунікаційного зв`язку на адресу електронної пошти 09.05.2023, тобто строк на подання відзив на позов до 24.05.2023.
За правилами ст.262 КАС України розгляд адміністративної справи мав відбутись до 16.06.2023, проте оскільки головуючий суддя Юхно І.В. у період з 05.06.2023 по 23.07.2023 перебувала у відпустці та на лікарняному, суд на підстави положень ч.6 ст.120 КАС України розглядає справу по суті в перший робочий день з урахуванням вихідних днів 24.07.2023.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
27.02.2023 Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області прийнято наказ №941-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «ХЕШТ». У цей же день виписані направлення №1134 та №1135 на проведення перевірки.
З метою проведення перевірки на підставі означеного наказу посадовими особами Головного управління ДПС у Дніпропетровській області здійснено вихід за податковою адресою ТОВ «ХЕШТ», однак його директором до проведення перевірки їх не допущено, про що було складено відповідний акт від 27.02.2023 №559/04-36-07-14-04/40180408.
01.03.2023 року о 13:21 год до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕШТ».
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.03.2023 заяву Головного управління ДПС у Дніпропетровській області до Товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕШТ» про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна - залишено без розгляду.
Крім того, 08.03.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕШТ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправними не прийняття ГОЛОВНИМ УПРАВЛІННЯМ ДПС У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (Ідентифікаційний код юридичної особи 44118658) податкової звітності ТОВ «ХЕШТ» та зобов`язати ГОЛОВНЕ УПРАВЛІННЯ ДПС У ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ ДЕРЖАВНОЇ ПОДАТКОВОЇ СЛУЖБИ УКРАЇНИ (Ідентифікаційний код юридичної особи 44118658) Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітній період 2023, період, що уточнюється 01.2023, Уточнюючий розрахунок податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за звітній період 2023, період, що уточнюється 12.2022, поданих ТОВ «ХЕШТ» (Ідентифікаційний код юридичної особи 44118658) 21.02.2023 датою (днем) їх фактичного подання;
- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ГОЛОВНОГО УПРАВЛІННЮ ДПС у ДНІПРОПЕТРОВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (Ідентифікаційний код юридичної особи 44118658) на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ХЕШТ» (Ідентифікаційний код юридичної особи 40180408) судові витрати у розмірі 8052,00 грн. (Двадцять дві тисячі сімсот гривень 00 коп.).
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25.04.2023 у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "ХЕШТ" до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування наказу, повідомлення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

Станом на день судового розгляду справи вищеозначенене рішення перебуває на перегляді Третього апеляційного адміністративного суду, рішенні по суті апеляційної скарги не прийнято.

Зважаючи на відмову платника податків від проведення документальної планової виїзної перевірки за наявності законних підстав для її проведення та відмову платника податків від допуску посадових осіб контролюючого органу до її проведення податковий орган звернувся із даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема: визначають вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулює Податковий кодекс України.

За змістом пункту 16.1 статті 16 Податкового кодексу України, платник податків зобов`язаний: не перешкоджати законній діяльності посадової особи контролюючого органу під час виконання нею службових обов`язків та виконувати законні вимоги такої посадової особи (підпункт 16.1.6); допускати посадових осіб контролюючого органу під час проведення ними перевірок до обстеження приміщень, територій (крім житла громадян), що використовуються для одержання доходів чи пов`язані з утриманням об`єктів оподаткування, а також для проведення перевірок з питань обчислення і сплати податків та зборів у випадках, встановлених цим Кодексом (підпункт 16.1.9).

Підпунктом 191.1.21 пункту 191.1 статті 19 Податкового кодексу України, унормовано, що контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 Кодексу виконують функцію по організації роботи та здійснення контролю за застосуванням арешту майна платника податків, що має податковий борг, та/або зупинення видаткових операцій на його рахунках у банку.

Відповідно до статті 20 Податкового кодексу України, контролюючі органи, визначені підпунктом 4.1.1 пункту 4.1 статті 41 цього Кодексу мають право, проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення (підпункт 20.1.4); звертатися до суду щодо зупинення видаткових операцій платника податків на рахунках такого платника податків у банках та інших фінансових установах (крім операцій з видачі заробітної плати та сплати податків, зборів, єдиного внеску, а також визначених контролюючим органом грошових зобов`язань платника податків, погашення податкового боргу), у тому числі при недопущенні посадових осіб контролюючих органів до обстеження територій та приміщень (підпункт 20.1.31).

За визначенням пункту 94.1 статті 94 ПК України адміністративний арешт майна платника податків (далі - арешт майна) є винятковим способом забезпечення виконання платником податків його обов`язків, визначених законом.

Пунктом 94.2 цієї статті передбачені підстави для застосування адміністративного арешту майна, серед яких - відмова платника податків від проведення документальної або фактичної перевірки за наявності законних підстав для її проведення або від допуску посадових осіб контролюючого органу. Перелік таких підстав є вичерпним.

За наявності однієї з обставин, визначених у пункті 94.2 цієї статті, згідно пунктом 94.6 статті 94 ПК України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу приймає рішення про застосування арешту майна платника податків, яке надсилається платнику податків з вимогою тимчасово зупинити відчуження його майна.

При цьому відповідно до положень пункту 94.10 статті 94 ПК України обґрунтованість рішення про арешт майна має бути перевірена судом протягом 96 годин.

У разі відсутності протягом строку, визначеного пунктом 94.10, рішення суду про визнання арешту обґрунтованим згідно з підпунктом 94.19.1 пункту 94.19 цієї статті адміністративний арешт майна платника податків припиняється в силу закону.

Отже, у разі коли минуло 96 годин з моменту застосування адміністративного арешту, він припиняється в силу закону безвідносно до причин, з яких рішення суду про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту не було прийнято.

Оскільки рішення про застосування адміністративного арешту майна платника податків №1757/04-336-07-14 було прийнято контролюючим органом 28.02.2023 о 13:00 год, то рішення про підтвердження його обґрунтованості мало бути прийняте до 03.03.2023 о 13:00 год.

Такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, що була висловлена неодноразово у його постановах, зокрема, але не виключно, від 25.05.2018 у справі №820/2040/17, від 28.03.2019 у справі № П/811/1722/17, від 27.08.2019 у справі №520/11050/18, та підтримана судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 16.12.2020 у справі № 820/5045/18.

Крім цього, Судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.02.2023 у справі № 640/17091/21 виснувала, що незважаючи на наявність у податкових органів права на звернення до суду з вимогою про підтвердження обґрунтованості адміністративного арешту майна в загальному порядку шляхом подання позовної заяви, фактична реалізація інституту, встановленого статтею 94 ПК України, можлива виключно протягом 96-ти годин, тобто, у разі звернення податкового органу в спеціальному (терміновому) порядку, встановленому статтею 283 КАС України, з відповідною заявою.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволенні позовних вимог.

За положеннями частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з частинами 1 та 4 статті 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Відповідно до приписів статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 1 статті 77 КАС України закріплено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Аналогічна позиція стосовно обов`язку доказування була висловлена Європейським судом з прав людини у пункті 36 справи «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), від 01 липня 2003 року №37801/97, в якому він зазначив, що хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення).

Дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку про необґрунтованість позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки в задоволенні позову було відмовлено, то судові витрати в сулу вимог ст.139 КАС України розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд.17-а; ) до товариства з обмеженою відповідальністю «ХЕШТ» (місцезнаходження: 50027, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пр. Металургів, буд.36; ) про підтвердження адміністративного арешту майна платника податків відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Юхно