Справа № 930/2312/24
Суддя: Войницька Т. Є.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 930/2312/24
Провадження №2-а/930/12/24
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
06.09.2024 року м. Немирів
Суддя Немирівського районного суду Вінницької області Войницька Т.Є., вирішуючи питання про відкриття провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Відповідно до пунктів 3, 6 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи:відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160,161,172цьогоКодексу; немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.
У ході з`ясування вищенаведених питань суддею встановлено наступне.
Судом встановлено, що подана заява не відповідає вимогам ст. 160 КАС України, а саме:
- всупереч вимогам п. 2 ч. 5 ст. 160 КАС України, не зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) ;
- всупереч вимогам п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України, не зазначено щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;
- всупереч вимогам п. 11 ч. 5 ст. 160 КАС України, відсутнє власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.
Також, частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Під строком звернення до адміністративного суду розуміється строк, протягом якого особа має право звернутися з адміністративним позовом і розраховувати на одержання судового захисту. Дотримання цього строку є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах, яка дисциплінує учасників цих відносин, запобігає зловживанням, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій. Відсутність цієї умови приводила б до постійного збереження стану невизначеності та неостаточності у відносинах.
Суд звертає увагу, що практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа «Стаббігс та інші проти Великобританії», справа «Девеер проти Бельгії»).
Відтак, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.
Відповідно до ч.2 ст. 268 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).
Таким чином, у даній категорії справи позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а не з моменту отримання її копії.
В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.
Верховним Судом у постанові від 25 лютого 2021 року у справі № 580/2987/20 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Судом встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення, яка оскаржується позивачем винесена 16.07.2024. З позовом до суду позивач звернувся 05.09.2024. Поважною причиною пропуску строку на оскарження постанови позивач зазначив те, що він отримав постанову не в день її винесення, а про її існування йому стало відомо 30.08.2024 при її врученні працівником ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З протоколу №230 про адміністративне правопорушення за ч.3 ст.210 КУпАП встановлено, що ОСОБА_1 12.07.2024 отримав другий примірник зазначеного протоколу, на підтвердження чого проставлено його підпис. ОСОБА_1 було повідомлено про те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться о 10 год. 16.07.2024 в кабінеті №4 ІНФОРМАЦІЯ_2 за адресою: АДРЕСА_1 та міститься запис про те, що гр. ОСОБА_1 просить розглядати справу за його відсутності, про що також проставлено його підпис.
Суд дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 були відомі дата та час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього та який він просив провести у його відсутність, однак результатами розгляду не цікавився, причин об`єктивної неможливості дізнатися про результати розгляду справи, судом не встановлено.
Незнання позивача про результати розгляду справи про адміністративне правопорушення щодо нього через власну байдужість не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
З наданих матеріалів не вбачається поважних та об`єктивно нездоланних причин, які спричинили несвоєчасне звернення позивача до суду, та існування імперативного причино-наслідкового зв`язку між ними.
Аналізуючи вищевказані обставини в їх сукупності, суд доходить висновку, що позивач ОСОБА_1 , будучи достовірно обізнаним про складення щодо нього вищевказаних матеріалів, повинен був розуміти наслідки своїх дій та мав можливість оскаржити постанову в межах строків її оскарження.
Однак, ОСОБА_1 , звернувшись до суду 05.09.2024 з даним позовом, суттєво пропустив строк звернення до суду, який закінчився 29.07.2024, при цьому причини пропуску цього строку судом визнаються неповажними.
Відповідно до ч. 1ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Відповідно до ч. 1, 2 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160,161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи вищевикладене, суддя дійшла висновку, що подана позовна заява не відповідає вимогам ч. 2ст. 286 та ст.160, 161 КАС України та вважає, що відповідно до ч. 1ст. 123 , ч.1,2 ст.169 КАС України її слід залишити без руху, запропонувавши позивачу усунути зазначені недоліки позовної заяви.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст.122, 123, 286, 160,161,169, 294 КАС України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без руху.
Запропонувати позивачеві протягом п`яти календарних днів з дня отримання цієї ухвали усунути зазначені в ухвалі недоліки позовної заяви шляхом надання до суду уточненої позовної заяви, приведеної у відповідність до вимог статті 160 КАС України та із зазначенням поважних причин пропуску строку звернення до суду.
У разі неусунення вказаних недоліків у встановлений термін позовну заяву буде повернуто позивачеві.
Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати позивачу.
Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до частини третьої статті 293 КАС України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.Є. Войницька