Справа № 160/10316/24
Суддя: Загороднюк А.Г.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

09 вересня 2024 року

м. Київ

справа №160/10316/24

адміністративне провадження № К/990/33954/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Загороднюка А.Г.,

суддів: Єресько Л.О., Соколова В.М.,

перевіривши касаційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року у справі №160/10316/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 05 грудня 2022 року по 20 квітня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату за період з 05 грудня 2022 року по 20 квітня 2023 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" станом на 01 січня 2022 року, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2023 рік" станом на 01 січня 2023 року на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано скаржнику строк усунути встановлені недоліки апеляційної скарги шляхом подання до Третього апеляційного адміністративного суду: оформленого належним чином документа про повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу; документа про сплату судового збору.

Копію ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху згідно з довідкою про доставку документа в електронному вигляді через систему "Електронний суд" доставлено до електронного кабінету скаржника - 02 серпня 2024 року о 16:46 год.

На виконання умов вказаної ухвали, 12 серпня 2024 року військова частина НОМЕР_1 подала заяву про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої долучено документи про повноваження ОСОБА_2 як особи, яка подала апеляційну скаргу від імені військової частини НОМЕР_1 . Також, від скаржника надійшло клопотання про відстрочення сплати судового збору, в обґрунтування клопотання зазначив, що фінансування скаржника здійснюється виключно з державного бюджету та скаржником подано заявку на отримання коштів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги по цій справі.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року відмолено в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги; апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі №160/10316/24 повернуто скаржнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169, частини другою статті 298 КАС України.

03 вересня 2024 року не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду апеляційної інстанції про повернення апеляційної скарги, військова частина НОМЕР_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою.

У поданій касаційній скарзі скаржник, з посиланням на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Пункт 8 частини 2 статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Вирішуючи питання щодо обґрунтованості касаційної скарги, Верховний Суд виходить з наступного.

Повертаючи апеляційну скаргу суд апеляційної інстанції виходив з того, що скаржником не виконано вимоги ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року про залишення апеляційної скарги без руху.

Так, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишено без руху та встановлено скаржнику строк для усунення виявлених недоліків апеляційної скарги - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, шляхом подання: оформленого належним чином документа про повноваження особи, яка підписала апеляційну скаргу; документа про сплату судового збору.

Згідно з частиною другою статті 298 КАС України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 296 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, відповідно до яких апеляційна скарга підлягає поверненню скаржнику.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України апеляційна скарга повертається скаржнику, якщо останній не усунув недоліки апеляційної скарги, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Суд апеляційної інстанції зазначив, що копія ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року отримана апелянтом 02 серпня 2024 року о 16:46 год, що підтверджується довідкою про доставку зазначеної ухвали суду до електронного кабінету скаржника через підсистему «Електронний суд».

На виконання умов вказаної ухвали, військова частина НОМЕР_1 подала клопотання про відстрочення сплати судового збору.

В обґрунтування клопотання зазначається, що фінансування скаржника здійснюється виключно з державного бюджету та скаржником подано заявку на отримання коштів для сплати судового збору за подання апеляційної скарги по цій справі.

Розглянувши клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги та відмовляючи у його задоволенні, суд апеляційної інстанції виходив з того, що відповідно до частини першої статті 133 КАС України єдиною підставою для відстрочення сплати судового збору є майновий стан сторони. Суд апеляційної інстанції зауважив, що особа, яка має намір подати апеляційну скаргу, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії для виконання процесуального обов`язку дотримання вимог процесуального закону стосовно форми і змісту такої скарги, в тому числі щодо оплати судового збору. Окрім того, суд апеляційної інстанції звернув увагу на те, що це стосується і суб`єктів владних повноважень, які фінансується з Державного бюджету України, зокрема, в частині видатків на оплату судового збору, а тому держава повинна створити належні фінансові можливості і заздалегідь передбачити відповідні кошти на вказані цілі у кошторисах установ. Разом з тим, обмежене фінансування з державного бюджету бюджетної установи, яка діє як суб`єкт владних повноважень, не є безумовною підставою для відстрочення сплати судового збору.

Отже, станом на 23 серпня 2024 року вимоги ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 01 серпня 2024 року апелянтом не виконані.

Враховуючи викладене, ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року відмовлено в задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про відстрочення сплати судового збору. Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 26 червня 2024 року у справі №160/10316/24 повернуто скаржникові, на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169, частини другою статті 298 КАС України, оскільки останнім недоліки апеляційної скарги зазначені в ухвалі суду від 01 серпня 2024 року у встановлений судом строк скаржником усунуто не було.

Таким чином, станом на час постановлення цієї ухвали строк для усунення недоліків апеляційної скарги, встановлений ухвалою суду про залишення апеляційної скарги без руху, сплинув, і скаржником такі недоліки не усунуті.

При цьому, Суд зауважує, що статтею 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Тобто, особа, зацікавлена у поданні апеляційної скарги, повинна вчиняти усі можливі та залежні від неї дії, використовувати у повному обсязі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Це стосується і заявників, які діють як суб`єкти владних повноважень й, до того ж, є бюджетними установами, фінансування яких здійснюється з Державного бюджету України, в тому числі щодо видатків на сплату судового збору, а тому кошти на вказані цілі повинні бути передбачені у кошторисі такої установи своєчасно і у повному обсязі.

Відтак, органи влади, що діють як суб`єкти владних повноважень від імені Держави та є учасниками процесу, мають діяти вчасно та в належний спосіб, вони не повинні допускати затримки та невиправданого зволікання при виконанні своїх процесуальних обов`язків.

Отже, колегія суддів констатує, що суд апеляційної інстанції, повертаючи апеляційну скаргу з підстав не усунення недоліків, вірно застосував положення пункту 1 частини четвертої статті 169, частини другою статті 298 КАС України, правильне їх застосовування є очевидним, а доводи касаційної скарги не викликають сумніву щодо застосування чи тлумачення зазначених норм процесуального права.

При цьому, Суд зауважує, що військова частина НОМЕР_1 не позбавлена можливості звернутися повторно до суду апеляційної інстанції з відповідними вимогами у передбачений КАС України спосіб звернення.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо суд у порядку, передбаченому частинами 2, 3 цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

За змістом пункту 2 частини другої статті 333 КАС України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Дія цієї норми поширюється, серед іншого, на ухвали судів апеляційної інстанції, перелік яких наведений у частині третій статті 328 КАС України.

За такого правового регулювання та обставин справи у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 333 КАС України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Третього апеляційного адміністративного суду від 23 серпня 2024 року у справі №160/10316/24 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Копію цієї ухвали разом із касаційною скаргою та доданими до неї матеріалами направити особі, яка її подала у спосіб її надсилання до суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач судді А.Г. Загороднюк Л.О. Єресько В.М. Соколов