Справа № 287/1855/24
Суддя: Винар Л. В.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1855/24
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Левчук Мирослав Іванович до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Силюванова Вадима Володимировича про скасування постанови серії ББА №321282 від 09.08.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ :

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Левчук Мирослав Іванович до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Силюванова Вадима Володимировича про скасування постанови серії ББА №321282 від 09.08.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Винару Л.В.

Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

Разом з тим, право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року.

Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом врегульований Кодексом адміністративного судочинства України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов, які в цьому Кодексі встановлені.

Всупереч вимогам ст. 160 КАС України в позовній заяві:

- не зазначено відомостей про наявність або відсутність електронного кабінету позивача, представника позивача та відповідача;

- не зазначено повного найменування посади відповідача по справі;

- не зазначено місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) відповідача по справі;

- відсутні відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відсутні відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися.

Також, у вступній частині позовної заяви представник позивача ОСОБА_1 адвокат Левчук М.І. зазначає відповідачем інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Силюванова Вадима Володимировича, проте з копії оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА №321282 від 09.08.2024 року вбачається, що вона винесена інспектором СРПП Садовніковим Вадимом Володимировичем, тому в цій частині адміністративний позов слід уточнити.

У мотивувальній частині позовної заяви адвокат Левчук М.І. вказує про те, що у відповідності до п. 8 ч. 5 ст. 160 КАС України викладені ним у позовній заяві обставини підтверджуються доказами копіями документів зазначених у додатках, оригінали яких знаходяться у позивача та оригіналом постанови серії ЕНА №2774954 від 07.08.2024 року. При цьому, до матеріалів справи додано копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА №321282 від 09.08.2024 року.

У прохальній частині позовної заяви міститься дві вимоги з проханням поновити пропущений строк на оскарження постанови та скасувати постанову інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Силюванова Вадима Володимировича серії ББА №321282 від 09.08.2024 року, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн. 00 коп. за ч. 2 ст. 126 КУпАП. Проте, з копії оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення серії ББА №321282 від 09.08.2024 року вбачається що вона винесена відносно ОСОБА_1 за ч. 1, 6 ст. 121, ч. 2 ст. 122 та ч. 2 ст. 126 КУпАП. Таким чином, адміністративний позов в цій частині також слід уточнити.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до правової позиції у постанові по справі № 543/775/17 від 18.03.2020 Велика Палата Верховного Суду вирішила за необхідне відступити від висновку Верховного Суду України в постанові від 13.12.2016 (провадження №21-1410а16), вказавши, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. В контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні положень ст. ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону № 3674-VІ, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають.

Разом з тим, з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що станом на 01.01.2024 року становить 605 грн. 60 коп.

Проте, до позовної заяви не додано документу про сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Таким чином, позивач має сплатити судовий збір за позовну вимогу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, що становить 605,60 грн. або надати докази того, що він відповідно до чинного законодавства звільнений від сплати судового збору.

У мотивувальній частині адміністративного позову представник позивача вказує, що за подання позовної заяви сплачено судовий збір в сумі 1211 грн. 20 коп., проте жодних підтверджуючих документів матеріали справи не містять.

При цьому, суд звертає увагу позивача (його представника), що за практикою ЄСПЛ вимога про сплату зборів судам у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (рішення від 19.06.2001 року у справі «Креуз проти Польщі» (Case of Kreuz v. Poland), заява №28249/95, п. 60).

Слід зазначити, що особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до частини другої статті 286 Кодексу адміністративного судочинства України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Таким чином, строк звернення до суду з цим позовом становить десять днів, який обчислюється з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

У контексті наведеного слід зазначити, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі шляхом встановлення строків для звернення до суду.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки ж звернення до адміністративного суду з позовом обмежують у часі, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними.

При цьому підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк подання, заяви (скарги).

Враховуючи викладене, лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права звернення із позовом у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Слід зазначити, що норми КАС України не містять виключень або підстав для звільнення учасників процесу від обов`язку надавати докази до суду та доводити обставини, які є підставами для поновлення пропущеного строку звернення до суду. Особа, яка заявляє клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що пропуск такого строку дійсно пов`язаний з об`єктивно непереборними обставинами чи істотними перешкодами.

Судом встановлено, що позивачем (його представником) не надано суду жодного доказу, який би підтверджував неможливість направлення позовної заяви до суду у встановлений процесуальним законом строк.

На обґрунтування причин пропуску строку для звернення до суду з адміністративним позовом адвокат Левчук М.І. вказав на те, що його клієнт нібито вчасно звернувся до нього за наданням правової допомоги, проте через значну завантаженість в роботі він не встиг скласти позовну заяву раніше.

Такі пояснення представника позивача не підтверджують відсутність у останнього можливості вчасного звернення до суду, а також не підтверджують наявність обставин непереборної сили, що перешкоджали зверненню позивача (його представника) до суду.

При цьому, неналежна організація роботи не є поважною причиною пропуску процесуальних строків, оскільки дотримання вимог норми процесуального права є обов`язком для всіх учасників адміністративного процесу.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про необхідність залишення позовної заяви без руху та надання строку позивачу (його представнику) для усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст.12,160-167,169-170,286 КАС України, суддя -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Левчук Мирослав Іванович до інспектора сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №2 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області старшого лейтенанта поліції Силюванова Вадима Володимировича про скасування постанови серії ББА №321282 від 09.08.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності - залишити без руху.

Надати позивачу (його представнику) строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, роз`яснивши, що в іншому випадку позовна заява буде вважатись неподаною та буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Л.В. Винар