Справа № 161/3059/24
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 161/3059/24 пров. № А/857/19351/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Ільчишин Н.В., Коваля Р.Й.

за участі секретаря судового засідання: Скрутень Х.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради,

на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 липня 2024 року (суддя Присяжнюк Л.М., час ухвалення 15:12 год., місце ухвалення м.Луцьк, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №161/3059/24 за позовом ОСОБА_1 до Департамент муніципальної варти Луцької міської ради,

про визнання протиправною і скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

У лютому 2024 року позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із адміністративним позовом до відповідача Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради (далі відповідач), в якому просила: 1) визнати протиправною та скасувати постанову відповідача у справі про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за постановою серії MVA №2309584 19.11.2023 року; 2) провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в діях позивача складу адміністративного правопорушення; 3) стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн..

Відповідач позовних вимог не визнав, вважаючи такі необґрунтованими та безпідставними, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву, у якому просив суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 липня 2024 позов задоволено частково. Скасовано постанову Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради від 19.11.2023 серії MVA №2309584 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст122 КУпАП. Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 направлено на новий розгляд до Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради. В решті позову відмовлено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає апелянт, що судом першої інстанції рішення постановлене з порушенням чинного законодавства, яке підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що суд першої інстанції сформував помилковий висновок, що відповідач не у повному обсязі зібрав докази стосовно можливого порушення, передбаченого частиною 1 статті 122 КУпАП, оскільки всі умови для винесення постанови за порушення знаку 3.34 «Зупинка заборонена» наявні. Наявні фото знаку 3.34 «Зупинка заборонена», який забороняє зупинку на ділянці від встановленого знаку до перехрестя, наявні фото автомобіля саме по тій стороні, на якій припарковано автомобіль позивача та відсутні знаки, які скасовують дію знаку 3.34 «Зупинка заборонена», чи знаки які дозволяють паркування. Вважає скаржник, що інспектором з паркування департаменту муніципальної варти було всебічно, з урахуванням усіх обставин, які мають значення для прийняття рішення, неупереджено, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими наслідками для прав, свобод та інтересів особи, з урахуванням вимог чинного законодавства винесено спірну постанову на відповідальну особу, за якою зареєстровано транспортний засіб марки Shoda Felecia д.н.з. НОМЕР_1 .

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене рішення суду від 04.07.2024 року і прийняти нове рішення, яким відмовити повністю в позовних вимогах.

Суд апеляційної інстанції заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважає, що дану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судом встановлено такі фактичні обставини справи.

19 листопада 2023 року відносно ОСОБА_1 інспектором з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради винесена постанова серії MVA 2309584, якою визнано ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень (а.с. 21, 53).

Як зазначено у вказаній постанові, 18 листопада 2023 року о 12 год. 02 хв. за адресою м. Луцьк, вул. Замкова, 1, особа, яка керувала автомобілем Skoda Felicia, НОМЕР_1 , порушила вимоги дорожнього знаку, а саме здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушила п.3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР. На цій підставі, на власника транспортного засобу ОСОБА_1 , на підставі ч.1 ст.122 КУпАП накладено штраф у розмірі 340,00 грн. Фотозйомка (відеозапис) проводився спецзасобом марки SM-A525F/DS.

Не погодившись із винесенням вказаної постанови, позивач звернулася до суду з цим адміністративним позовом.

Суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Предметом судового дослідження у цій справі за спірними правовідносинами є протиправність постанови інспектора з паркування Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері дотримання правил дорожнього руху.

Колегія суддів враховує, що згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 10 КУпАП визначає, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положеннями статей 245, 252, 280 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Стаття 14 Закону України «Про дорожній рух» зобов`язує учасників дорожнього руху знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки на території України відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» регулюються Правилами дорожнього руху (далі - ПДР), затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Пунктом 1.3 ПДР визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України (ст.53 Закону України «Про дорожній рух»).

Також, згідно із п.1.9 ПДР, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до додатку 1 розділу 33 ПДР, дорожній знак 3.34 «Зупинку заборонено» забороняє зупинку і стоянку транспортних засобів, крім таксі, що здійснює посадку або висадку пасажирів (розвантаження чи завантаження вантажу). При цьому, Дія знаків 3.9, 3.10, 3.34-3.37 поширюється лише на той бік дороги, на якому вони встановлені.

Частиною 1 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, що тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з положеннями ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1 279-8 цього Кодексу.

Частинами 3-5 ст.279-1 КУпАП встановлено, якщо адміністративне правопорушення, передбачене частинами першою, третьою та сьомою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки), частинами першою, другою та восьмою статті 152-1 цього Кодексу, зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції або інспектор з паркування зобов`язані розмістити на лобовому склі транспортного засобу копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення) або повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності (якщо технічні можливості не дозволяють встановити відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 142 цього Кодексу, на місці вчинення правопорушення). Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити відомості, передбачені частинами другою - четвертою статті 283 цього Кодексу, крім відомостей про особу, стосовно якої розглядається справа. Повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності має містити також інформацію про порядок виконання адміністративного стягнення, у тому числі реквізити для сплати 50 відсотків розміру штрафу протягом 10 банківських днів з дня вчинення відповідного правопорушення, що вважатиметься виконанням адміністративного стягнення у повному обсязі. Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно з приміткою до статті 14-2 КУпАП, режим фотозйомки (відеозапису) передбачає здійснення уповноваженою посадовою особою фото/відеофіксації обставин порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів, а саме: дати, часу (моменту), місця розташування транспортного засобу по відношенню до нерухомих об`єктів та/або географічних координат, інших ознак наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною статтею Особливої частини цього Кодексу. При здійсненні фотозйомки обов`язковою є наявність не менше двох зображень транспортного засобу, отриманих з різних або протилежних ракурсів, а в разі фіксації порушення, що полягає у неоплаті вартості послуг з користування майданчиком для платного паркування в межах населеного пункту, в якому не впроваджена автоматизована система контролю оплати паркування, обов`язковою є наявність додаткового зображення (зображень), що фіксує відсутність документа про оплату послуг з користування майданчиком для платного паркування під лобовим склом транспортного засобу.

Приписами ч.1 ст.72 та ст.73 КАС України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Апеляційний суд враховує, що відносно позивача інспектором Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради винесена спірна постанова від 19.11.2023, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 340 гривень за те, що вона 18.11.2023 року о 12 год. 02 хв. за адресою м. Луцьк, вул. Замкова, 1, особа, яка керувала автомобілем Skoda Felicia, НОМЕР_1 , порушила вимоги дорожнього знаку, а саме здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку 3.34 «Зупинку заборонено», чим порушила п.3.34 додатку 1 розділу 33 ПДР.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд першої інстанції вірно вказав, що як слідує з матеріалів фотофіксації події, транспортний засіб Skoda Felicia, НОМЕР_1 дійсно був припаркований з тої сторони дороги по вул. Замкова, де встановлений знак 3.34, але цей автомобіль був обернений у зворотному напрямку, тобто рухався з протилежної сторони до вул. Глушець.

При цьому надані фотоматеріали, які були надані відповідачем, містять у собі лише фіксацію дорожнього знаку 3.34 на виїзді з вул. Глушець, але з протилежної сторони, звідки рухався автомобіль Skoda Felicia, НОМЕР_1 , така фото/відео фіксація відсутня.

Також відсутні будь-які об`єктивні дані про те чи має вул. Замкова наскрізний проїзд, тобто, чи можливо на неї заїхати транспортним засобом будь-яким іншим чином, інакше, як з вул. Глушець, де можливо спостерігати дорожній знак 3.34 на тій стороні вулиці, де припаркований транспортний засіб позивача.

Отже, з наданих відповідачем доказів (копій фотозображень місця знаходження ТЗ) неможливо достовірно встановити, що припаркувавши транспортний засіб Skoda Felicia, НОМЕР_1 , водій однозначно зобов`язаний був бачити встановлений знак 3.34 ПДР та виконати його вимоги.

Тому правильним є висновок суду першої інстанції, що зазначені недоліки в оформленні справи про адміністративне правопорушення призвели до неповноти її розгляду з боку посадової особи відповідача та передчасного висновку про накладення адміністративного стягнення, які, однак, можливо виправити в ході нового розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч.3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, суд першої інстанції прийняв правильне рішення про часткове задоволення позову, яке не спростоване доводами апеляційної скарги.

Колегія суддів також враховує, що рішення суду першої інстанції не оскаржене позивачем в частині відмови у задоволенні решта позовних вимог, а тому у відповідності до вимог статті 308 КАС України у цій частині рішення суду не є предметом апеляційної перевірки.

З врахуванням наведених вище норм законодавства та фактичних обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції при розгляді адміністративної справи всебічно і об`єктивно встановлено обставини справи, оскаржене рішення суду винесене з дотриманням норм матеріального права та основ процесуального права, наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, а тому немає підстав для скасування рішення суду.

Оскільки суд апеляційної інстанції залишає без змін рішення суду першої інстанції, то відсутні підстави для перерозподілу понесених сторонами судових витрат.

Керуючись ст.ст. 243, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Департаменту муніципальної варти Луцької міської ради залишити без задоволення.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04 липня 2024 року в адміністративній справі №161/3059/24 за позовом ОСОБА_1 до Департамент муніципальної варти Луцької міської ради про визнання протиправною і скасування постанови, закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і в касаційному порядку не оскаржується.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Н. В. Ільчишин
Р. Й. Коваль
Повний текст постанови суду складено 09.09.2024 року