Справа № 420/33430/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/33430/23

Категорія:108020000 Головуючий в 1 інстанції: Левчук О.А.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 05.02.2024р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута згідно п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Чернівецької митниці на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТАМАН І К" до Чернівецької митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування та картки відмови,

В С Т А Н О В И Л А :

У грудні 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "АТАМАН І К" звернулося до суду з позовом до Чернівецької митниці про:

- визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000227/2 від 02 червня 2023 року;

- визнання противоправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2023/000803 від 02 червня 2023 року.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що в п.4.6 Контракту зазначено, що товар поставляється окремими партіями на підставі і відповідно до замовлень покупця, які направляються покупцем постачальнику електронною поштою. Замовлення не складаються у вигляді окремого документу, замовлення це текстове повідомлення, яке надсилається електронною поштою, в якому узгоджуються умови та номенклатура поставки, та за підсумками такого листування, відповідно п.4.8 Контракту, складається інвойс, який підтверджує замовлення та відображає усі необхідні дані стосовно певної поставки товару. У випадку постачання товарів за контрактом для його сторін замовлення виконує виключно інформаційну та погоджувальну функції, з точки зору документа, який має юридичну значущість, замовлення сторонами контракту не розглядається. Юридично значущим документом є інвойс, який закріплює підсумки перемовини щодо поставки певної партії товару та відображає дані щодо такої поставки повною мірою. При цьому, у нормах ст. 53 МК України взагалі не згадується такий документ, як замовлення, або подібний до нього за сутністю, але митний орган визначив ненадання замовлення як підставу винесення рішення про коригування, при цьому, ч.5 ст. 53 МК України передбачено, що митному органу забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті, а саме в ч.ч.2-4 ст. 53 МК України. Інвойс від 29 травня 2023 року №INVT 59, який був наданий до митного оформлення, містить такі умови оплати "кредит" (мовою оригіналу (англійська): "Payment: Credit"). Слово "кредит" є загальновідомим та таким, що використовується в українській мові, яке має такі синоніми: позика, позичка, розстрочка. Відповідно до Великого тлумачного словника сучасної української мови слово "кредит" має таке значення надання в борг матеріальних цінностей, грошей; позика (Великий тлумачний словник сучасної української мови : 250 000 / уклад. та голов. ред. В. Т. Бусел. Київ; Ірпінь: Перун, 2005. VIII, С. 584). Таким чином, зрозуміло, що в даному контексті умова "кредит", яку зазначено в Інвойсі в якості умови оплати, значить, що товар було придбано "в борг", тобто на умовах післяплати, яка має бути здійснена протягом строку, передбаченого Контрактом. Також, відповідач не пояснив та не обґрунтував, яким чином на митну вартість товару впливає місце переходу права власності на нього з урахуванням того, що всі значущі умови, які можуть вплинути на митну вартість товару, конкретизовані в Контракті. Правила Інкотермс не стосуються моменту переходу права власності на продані товари. Крім того, дані щодо виду товару, які були зазначені в митній декларації, були отримані з: сертифікату походження товару (movement certificate EUR.1 № A gk 0190419 від 28 травня 2023 року), де зазначено "капуста свіжа" ("FRESH CABBAGE"), який надавався до митного оформлення; фітосанітарного сертифікату на товару (№MK5903811 від 28 травня 2023 року), де зазначено "качанна капуста" (зазначена ботанічна назва капусти качанної "brassica oleracea capitata") та який надавався до митного оформлення; фотографії ящика з білокачанною капустою, на якій було нанесено стікер з інформацією про товар. Фото було надіслано позивачу постачальником під час навантаження товару в місці поставки м. Струміца, Пн. Македонія. Дані, щодо року врожаю товару були отримані позивачем безпосередньо від постачальника засобами телекомунікаційного зв`язку, з вищезазначеного фото товару та з листа постачальника, де було зазначено, що врожай датований 2023 роком. Дані щодо виробника товару були отримані позивачем безпосередньо від постачальника засобами телекомунікаційного зв`язку, листа постачальника, фітосанітарного сертифікату та сертифікату походження, де було зазначено, що виробником товару є "SAFIR-PROMET" DOO. Отже, відповідачу було надано повний пакет документів, що передбачений ч.2 ст. 53 МК України, який був достатнім для того, щоб упевнитись в правильності визначення декларантом митної вартості товару. Щодо даних стосовно виду, року врожаю та виробника товару вони підтверджуються документально, проте відповідач взагалі не пояснив, яким чином вищезазначені дані впливають на митну вартість товару за умови того, що ціна товару зазначена в інвойсі та вона узгоджується з усіма іншими документами та задекларованими даними. Жодним українським, грецьким або міжнародним нормативно-правовим актом не закріплена форма прайс-листа, тож відповідач не може посилатися на те, що в прайс-листі зазначена лише одна позиція серед всього асортименту постачальника, як на підставу для ігнорування цього додаткового документу. В той час, як в прайс-листі зазначена ціна товару, по якій в подальшому і було придбано товар та відображено цю вартість в інвойсі, що додатково доводить, що митна вартість товару визначена вірно, піддається обчисленню та підтверджується документально. Відповідачем не було зазначено будь-яких об`єктивних, аргументованих та підкріплених доказами причин, з яких прайс-лист не міг розглядатися як додатковий документ, що підтверджує задекларовану декларантом митну вартість товару. Також, відповідачем не наведено обґрунтованих підстав, які відповідають дійсності, на користь того, що висновок експерта не може братися до уваги під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості. Тож відповідач неправомірно проігнорував висновок експерта під час митного оформлення товару, хоча такий висновок містив дані, що підтверджують заявлену декларантом митну вартість товару. Калькуляція є безпосередньо тим документом, що підтверджує числові значення складових ціни товару та митної вартості такого товару. Калькуляція складається постачальника на підставі даних, які є в його наявності, стосовно чисельних значень складових ціни товару та він не має обов`язку надавати ще інші додаткові документи на підтвердження вже й так підтверджених даних. Відповідач не конкретизував, взагалі які дані з калькуляції вимагають додаткового документального підтвердження та чому дані з тієї ж калькуляції не підтверджують заявлену митну вартість. До того ж МК України не передбачено обов`язку надавати додаткові документи, що підтверджують чисельні значення в калькуляції. Експортна декларація не містить посилання на інвойс тому, що вона складена виробником товару, а інвойс постачальником. В експортній декларації зазначаються лише ті документи, що стосуються господарських відносин між виробником товару та постачальником, а позивача безпосередньо з виробником товару жодні відносини не пов`язують, контрагентом позивача є виключно постачальник. Відмінність фактурної вартості товару в експортній декларації від ціни, що зазначена в інвойсі, спричинена об`єктивними чинниками оформлення експортної декларації здійснювалося виробником товару та вантажовідправником юридичною особою "SAFIR-PROMET" DOO, а не постачальником. Тобто в експортній декларації вказана та сума, яку постачальник мав сплатити виробнику (що підтверджується листом постачальника), але до позивача це жодного стосунку не має, адже контрагентом позивача є саме постачальник, який здійснив поставку товару позивачу із закладенням своєї доданої вартості, що і відобразилося в інвойсі у вигляді вищезгаданої різниці. Тобто факт наявності різниці між фактурною вартістю товару в експортній декларації та ціни товару, що вказана в інвойсі, жодним чином не свідчить на користь того, що декларантом було невірно визначену митну вартість товару. Відповідачем було формально запитано документи, які передбачені ст. 53 МК України без зазначення конкретних розбіжностей задекларованої позивачем митної вартості, тому такий запит відповідача не мав на меті та не стосувався визначення митної вартості товару. При цьому, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що при аналізі поданих до митного оформлення документів, виявлені розбіжності та неточності, що викликало у митного органу обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення складових митної вартості товару та їх числові значення, а тому не видавалось можливим здійснити перевірку правильності проведення декларантом розрахунку митної вартості товару, відтак, декларантом не підтверджено у встановленому МК України порядку заявлений рівень митної вартості товарів.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року позов ТОВ "АТАМАН І К" до Чернівецької митниці про визнання протиправними та скасування рішення про коригування та картки відмови, - задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Чернівецької митниці про коригування митної вартості товару №UA408000/2023/000227/2 від 02 червня 2023 року.

Визнано протиправною та скасовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Чернівецької митниці №UA408020/2023/000803 від 02 червня 2023 року.

Стягнуто з Чернівецької митниці за рахунок її бюджетних асигнувань на користь ТОВ "АТАМАН І К" судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4 294,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000 грн.

В апеляційній скарзі Чернівецької митниці ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права.

Доводи апеляційної скарги:

- при аналізі поданих до митного оформлення документів, виявлені розбіжності та неточності, що викликало у митного органу обґрунтовані сумніви щодо правильності визначення складових митної вартості товару та їх числових значень;

- суд першої інстанції невмотивовано прийшов до висновку, що у митного органу не було правових підстав та обґрунтованих сумнівів для витребування додаткових документів на підставі ч.3 ст. 53 МК України;

- за основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість товару за МД №ІІА807200/2023/5954 від 24 травня 2023 року "Капуста головчаста, свіжа білоголова 15 660 кг. Не має у складі ГМО. Країна виробництва МК. Виробник - "АGROTIM" DOOEL. Торгівельна марка не має даних". Рівень митної вартості 0,91 ШБ/кг; 0,8521 євро/кг. Зазначену митну декларацію взято за основу при визначенні рівня митної вартості, оскільки оформлюваний за нею товар максимально відповідає за фізичними характеристиками (капуста білоголова), обсягом (16 577 кг і 15 660кг), країною походження (Пн. Македонія), часом митного оформлення (різниця у 6 днів) та умовами поставки (FСА Strumica).

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Чернівецької митниці, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Судом першої інстанції встановлені, судом апеляційної інстанції підтверджені, учасниками апеляційного провадження неоспорені наступні обставини.

20 березня 2023 року між компанією "FRUTOPOLIS S.A" (постачальник) та ТОВ "АТАМАН І К" (покупець) укладено контракт на поставку №01/23 товару капуста білоголова свіжа (а.с.48-53).

01 червня 2023 року декларантом ТОВ "АТАМАН І К" подано до митного оформлення митну декларацію № 23UA71U1 щодо товару: капуста білоголова свіжа, у пластикових ящиках 1 688 шт. на 26 дерев`яних палетах, врожаю 2023 року. призначена для громадського харчування. Торговельна марка: немає даних. Виробник: SAFIR-PROMET DOO. Країна виробництва: Республіка Північна Македонія (а.с.42, 91-92, 127-128).

02 червня 2023 року за результатами опрацювання поданої ЕМД митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA408000/2023/000227/2, у зв`язку з тим, що подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості, не підтверджують числові значення складових митної вартості товару та містять розбіжності, а саме: - відповідно п.1.1. контракту від 20 березня 2023 року №01/23 постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар, зазначений в замовленні покупця та у виставлених на його підставі Інвойсах, що є невід`ємною частиною цього Контракту. Відповідно п.1.2 контракту кількість кожної партії Товару узгоджується Сторонами і визначається в Замовленнях. Відповідно п.2.1 Контракту загальна сума контракту складається з сум всіх Інвойсів, що будуть виставлені Постачальником на підставі Замовлень покупця. Відповідно п.2.2 Покупець зобов`язаний оплатити вартість тільки тієї кількості Товару, яку він замовив відповідно до узгоджених Замовлень. Замовлення до митного оформлення не подано. Вказане могло мати вплив на рівень митної вартості товару; - відповідно п.3.1 контракту від 20 березня 2023 року №01/23 оплата за товар здійснюється Покупцем за однією з наступних умов: - 100% від вартості партії Товару у якості передоплати; - 100% протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення Товару Покупцем, що підтверджується ВМД. Згідно п.3.2 Контракту зазначено, що якщо у товаросупровідних документах та/або Інвойсі або в інших документах, що стосуються поставки Товару, яка здійснюється відповідно до певного Інвойсу, не зазначено умову оплати поставки такого товару відповідно до п. 3.1 цього Контракту, то вважається, що 100% вартості такого Товару, що поставляється на підставі певного Інвойсу має бути сплачено Постачальнику протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення Товару Покупцем, що підтверджується ВМД, що і мало місце у даному випадку. Проте, згідно з інвойсом від 29 травня 2023 року №INVT 59 зазначено: "кредит", що ускладнює тлумачення товаросупровідних документів. Роз`яснень та документів, які б підтверджували чи роз`яснювали обставини з даного приводу не надано; - згідно п.13 контракту від 20 березня 2023 року №01/23 право власності на Товар переходить від Постачальника до Покупця з дати митного оформлення Товару в країні Покупця, що підтверджується ВМД. При цьому, згідно з умовами поставки FCA продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару. Згідно з CMR від 28 травня 2023 року б/н місце завантаження товару Strumica, Republic of North Macedonia, що свідчить про те, що право власності до Покупця перейшло з моменту завантаження товару у вказаному в CMR місці, що суперечить умовам контракту; - у гр. 31 поданої до митного оформлення МД зазначено: "капуста білоголова свіжа"; "врожай 2023 року", "Виробник: SAFIR-PROMET DOO", при цьому у жодному з поданих до митного оформлення товаросупровідних документів не зазначено відомостей щодо виду товару, до врожаю якого року відноситься дана продукція та виробника. Згідно ч.ч.2, 3 ст. 53 МК України та враховуючи положення пп.1 ч.5 ст. 54 МКУ, що позиціонується з положеннями ст. 17 Угоди про застосування статті VII ГАТТ, декларанту слід надати додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів (для підтвердження умов оплати за товари, що постачаються); - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів; - транспортні (перевізні) документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (для підтвердження умов перевезення та числових значень транспортних витрат, які є складовими митної вартості товару); - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування (для підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари); - договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається (для підтвердження даних щодо виробника товару, умов поставки та ціни); - рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом) (для підтвердження даних щодо виробника товару, умов поставки та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товар); - виписку з бухгалтерської документації (для деталізації умов оплати); - висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (для підтвердження даних щодо виробника товарів та ціни); - копію митної декларації країни відправлення (для підтвердження даних щодо виробника товару і ціни, та для деталізації умов поставки). Також, відповідно до ч. 6 ст. 53 МКУ декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої митної вартості товару. Декларантом додатково подано (9000) Лист від 02 червня 2023 року №02/06-23-1 з додатками: - (3014) прайс-лист від 26 травня 2023 року б/н не може бути взятий до уваги митним органом, оскільки згідно мережі Інтернет дана компанія орієнтована на закупівлю та реалізацію овочів і фруктів. А отже, прайс-лист такого виробника повинен містити відомості по всьому асортименту товарів. Даний документ не являється прайсом, оскільки містить відомості лише по товару, оформлення якого здійснюється; - (3016) Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією ТОВ Одеський аукціонний центр №20-32/05-2023 від 30.05.2023 - не може бути взятий до уваги митним органом, оскільки вартість товару визначалась на підставі середньоринкових цін, тобто в рамках порівняльного підходу. Водночас, пунктами 36 та 37 Національного Стандарту №1 Загальні засади оцінки майна і майнових прав, затвердженого ПКМУ від 10 вересня 2003 року №1440 передбачено, що оцінювач застосовує, як правило, кілька методичних підходів, що найбільш повно відповідають визначеним меті оцінки, виду вартості за наявності достовірних інформаційних джерел для її проведення. З метою обґрунтування остаточного висновку про вартість об`єкта оцінки результати оцінки, отримані із застосуванням різних методичних підходів, зіставляються шляхом аналізу впливу принципів оцінки, які є визначальними для мети, з якою проводиться оцінка, а також інформаційних джерел на достовірність результатів оцінки. Крім того, при визначенні середньоринкової ціни, серед інших, наведено ціни на внутрішньому ринку Поль; - (3021) калькуляція від 29 травня 2023 року б/н не може бути взята до уваги, оскільки не містить документального підтвердження щодо складових ціни товару; - (9610) копія митної декларації країни відправлення № 23MKXP40500001A090 від 28 травня 2023 року не може бути взята до уваги, оскільки не містить посилання на інвойс, та не підтверджує числові значення гр. 22 МД; - (9000) лист Frutopolis №14 від 31 травня 2023 року не може бути взятий до уваги, оскільки вказаний у ньому інвойс №173/2023 не подано митному органу, а отже не містить документального підтвердження. Враховуючи, що надані декларантом документи не спростовують вищезазначені розбіжності та не підтверджують заявлену митну вартість, відповідно ч.6 ст. 54 МКУ заявлена митна вартість товарів не може бути визнана митним органом. За основу для визначення митної вартості взято раніше визнану (визначену) митними органами митну вартість товару: МД №UA807200/2023/5954 від 24 травня 2023 року "Капуста головчаста, свіжа білоголова 15 660 кг. Не має у складі ГМО. Країна виробництва MK. Виробник - "AGROTIM" DOOEL. Торгівельна марка немає даних". Рівень митної вартості - 0,91 USD/кг; 0,8521 євро/кг. (а.с.28, 43)

02 червня 2023 року Чернівецькою митницею прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA408020/2023/000803, якою відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів (а.с.35, 44).

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не підтверджено належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та, як наслідок, не доведено правомірності коригування митної вартості товарів за резервним методом.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення про коригування митної вартості від 02 червня 2023 року №UA408000/2023/000227/2 підлягає скасуванню.

При цьому, оскільки саме прийняття рішення від 02 червня 2023 року №UA408000/2023/000227/2 слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Чернівецької митниці №UA408020/2023/000803 від 02 червня 2023 року, суд вважає, що вказана картка відмови також підлягає скасуванню.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ст.ст. 2, 6-12, 77 КАС України, ч.1 ст. 1, п.24 ч.1 ст. 4, ст.ст. 49, 50, ч.1 ст. 51, ч.2 ст. 52, ч.ч.1, 3 ст. 53, ч.ч.1-3 ст. 55, ст. 57, ч.ч.4, 5 ст. 58, ч.3 ст. 318 МК України.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

В силу вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 1 МК України передбачено, що законодавство України з питань митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Згідно п.24 ч.1 ст. 4 МК України митний контроль це сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів Україні, укладених у встановленому законом порядку.

Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України. Митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Статтею 49 МК України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно ч.ч.4, 5 ст. 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 3 ст. 318 МК України визначено, що митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Згідно ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 ст. 51 МК України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно ч.2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 МК України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товарів позивач визначив їх митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Відповідно ч.1 ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, згідно ч.2 ст. 53 МК України, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у ч.ч.5, 6 ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Статтею 58 МК України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно ч.ч.1-3 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених ч.6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст. 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Разом з тим, відповідно ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

Тобто, згідно норм МК України митним органом при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів повинна бути зазначена послідовність застосування методів визначення митної вартості та причини, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Відповідно ч.3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митного органу є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

На переконання колегії суддів, встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен був вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з п.п.1.1, 1.2 контракту №01/23 від 20 березня 2023 року, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та оплатити товар зазначений в замовленні покупця та у виставлених на його підставі інвойсах, що є невід`ємною частиною цього контракту, в порядку та на умовах, обумовлених у контракті. Поставка товару здійснюється партіями. Кількість кожної партії товару узгоджується сторонами і зазначається в замовленнях, наданих покупцеві на кожну партію товару. Загальна кількість поставленого товару складається з кількості, зазначеної в інвойсі по кожній партії товару.

Згідно п.2.1 контракту загальна сума контракту складається із сум всіх інвойсів, що будуть вставлені постачальником на підставі замовлень покупця протягом усього строку дії контракту.

Відповідно п.4.8 контракту виставлений за результатами розгляду замовлення інвойс слугує підтвердженням замовлення і має бути направлений на електронну пошту покупця протягом 5 діб з моменту отримання замовлення від покупця.

Тобто, згідно умов контракту №01/23 від 20 березня 2023 року саме інвойс, в якому вказується кількість товару підтверджує замовлення та поставку товару. При цьому, замовлення на поставку не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість товару, а тому не має жодного значення для числових визначень митної вартості.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідач, вказуючи в оскаржуваному рішенні про не надання до митного органу копій замовлень, не уточнив яким саме чином вказані обставини вплинули на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості. Вказані обставини жодним чином не свідчить про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Також, колегія суддів враховує, що в рахунку-фактурі (інвойс) від 29 травня 2023 року №INVT 59 вказано "payment credit", що дозволяло митному органу встановити обставини того, що поставляємий товар не оплачений.

Так, згідно п.3.1 контракту на поставку №01/23 від 20 березня 2023 року оплата за товар здійснюється покупцем за однією з наступних умов:

- 100 % передплата;

- 100 % протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД.

Пунктом 3.2 вказаного контракту визначено, що якщо в товаросупровідних документах та/або інвойсі або інших документах, що стосуються поставки товару, яка здійснюється відповідно до певного інвойсу, не зазначено умову оплати такого товару відповідно п.3.1 контракту, то вважається, що 100 % вартості такого товару, що поставляються на підставі певного інвойсу, має бути сплачено постачальником протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД.

Тобто, оскільки у рахунку-фактурі (інвойс) від 29 травня 2023 року №INVT 59 не вказано умови оплати за товар, згідно п.3.2 контракту №01/23 від 20 березня 2023 року, 100 % вартості товару має бути сплачено постачальником протягом 14 днів з моменту закінчення митного оформлення товару покупцем, що підтверджується ВМД (а.с.40).

Вказані обставини залишені поза увагою митним органом, незважаючи на те, що копія контракту №01/23 від 20 березня 2023 року надавалась декларантом ТОВ "АТАМАН І К" до митного органу, а тому відповідач не був позбавлений можливості дослідити умови оплати за товар, що правильно було встановлено судом першої інстанції.

Верховний Суд неодноразово у постановах від 17 квітня 2018 року по справі №815/329/17 та від 01 березня 2023 року по справі №420/18880/21 вказував, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені).

При цьому, в постанові від 11 червня 2019 року по справі №813/1755/17 Верховний Суд зазначив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.

Колегія суддів вважає необґрунтованим посилання Чернівецької митниці на те, що оскільки з CMR від 28 травня 2023 року б/н місце завантаження товару Strumica, Republic of North Macedonia, то право власності на товар до покупця перейшло з моменту його завантаження у вказаному в CMR місці, що суперечить умовам контракту, з огляду на наступне.

Так, п.4.13 контракту на поставку №01/23 від 20 березня 2023 року визначено, що право власності на товар переходить від постачальника до покупця з дати митного оформлення товару в країні покупця, що підтверджується ВДМ, тобто безпосередньо в Україні після оформлення товару.

При цьому, колегія суддів наголошує, що умови контракту не допускають будь-якого множинного трактування умов переходу права власності на товар. Здійснення завантаження товару у Strumica, Republic of North Macedonia, як зазначено у CMR від 28 травня 2023 року не змінює переходу права власності на товар та не свідчить про те, що товар пройшов митне очищення в країні покупця.

Також колегія суддів вважає необґрунтованими посилання відповідача, як на підставу для коригування митної вартості товару, на те, що у гр.31 поданої до митного оформлення МД зазначено: "капуста білоголова свіжа", "врожай 2023 року", "Виробник: SAFIR-PROMET DOO", при цьому, у жодному з поданих до митного оформлення товаросупровідних документів не зазначено відомостей щодо виду товару, до врожаю якого року відноситься дана продукція та виробника, оскільки вказані обставини не впливають на митну вартість товару, як і не свідчать про наявність розбіжностей чи відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Крім того, колегія суддів наголошує, що прайс-лист, висновок експертної організації, калькуляція, лист постачальника та копія митної декларації країни відправлення, не містяться в переліку, визначеному ч.2 ст. 53 МК України, як документи, що підтверджують митну вартість товарів, а тому посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на неможливість їх прийняття до уваги не змінюють задекларовану митну вартість товарів.

Колегія суддів також зазначає, зі змісту оскаржуваного рішення про коригування митної вартості від 02 червня 2023 року №UA408000/2023/000227/2 не вбачається, яким саме чином обставини ненадання банківських платіжних документів, інших платіжних та/або бухгалтерських документів, транспортних (перевізних) документів, страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; договору (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, рахунків про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються, виписки з бухгалтерської документації вплинули на достовірність визначення декларантом задекларованої митної вартості.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що відповідачем не надано до суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Тобто, що у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.

В той же час, Верховний Суд в постанові від 17 липня 2019 року по справі №809/872/17 зазначив, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені ст. 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Колегія суддів зазначає, що наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.

Колегія суддів відхиляє як безпідставні, посилання апелянта на те, що в Єдиній автоматизованій інформаційній системі (ЄАІС) наявна інформація про те, що рівень митної вартості товарів, митне оформлення яких вже здійснено, є більшим, оскільки: отримана з бази даних ЄАІС ДМСУ інформація про вантажні митні декларації, на які митний орган посилається при коригуванні митної вартості, не є достатнім доказом ціни, за яку відповідну партію товару було дійсно імпортовано до України, оскільки при здійсненні контролю за коригуванням митної вартості, проведеним митним органом за другорядним методом, митний орган повинен довести, що: відповідний товар за певною митною вартістю був дійсно ввезений до України: що митна вартість за відповідною вантажною митною декларацією не була відкоригована; що рішення про коригування (якщо воно приймалося) не було оскаржене до суду та скасоване судом. Матеріали справи таких доказів не містять.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 20 вересня 2023 року по справі №815/5783/17.

Верховним Судом в постановах від 19 лютого 2019 року по справі №805/2713/16-а, від 25 листопада 2020 року по справі №1.380.2019.001657, від 15 червня 2021 року по справі №804/2584/16 також визначено, що різниця між вартістю товару, задекларованого особою та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією особою чи іншими особами у попередніх періодах не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників автоматизованої системи аналізу та управління ризиками.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки позивачем надано усі передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товарів, що ввозяться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу.

При цьому, оскільки саме прийняття рішення від 02 червня 2023 року №UA408000/2023/000227/2 слугувало підставою для прийняття картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення Чернівецької митниці №UA408020/2023/000803 від 02 червня 2023 року, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказана картка відмови також підлягає скасуванню.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову ТОВ "АТАМАН І К".

Враховуючи все вищевикладене, колегія судів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Чернівецької митниці залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 10 вересня 2024 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.