Справа № 420/12717/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/12717/24

Головуючий в 1 інстанції: Юхтенко Л.Р. Дата і місце ухвалення: 11.07.2024р., м. Одеса
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А :

В квітні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не здійснення нарахування та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від суддівської винагороди у розмірі 141885,00 грн. на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020р.;

- здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від суддівської винагороди у розмірі 141885,00 грн. на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 03.04.2018р. він є суддею у відставці Приморського районного суду м.Одеси та йому було призначено державне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 24.07.2018р. На виконання судового рішення по справі №420/4734/20 ГУ ПФУ в Одеській області здійснило перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020р. про суддівську винагороду, однак при здійсненні такого перерахунку незаконно визначило довічне грошове утримання позивача на рівні 60% від суддівської винагороди, а не 90%, як це було визначено чинним законодавством на дату призначення 24.07.2018р. щомісячного довічного грошового утримання. Враховуючи, що на момент виходу ОСОБА_1 у відставку чинним на той час Законом України «Про судоустрій і статус суддів» розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача був обрахований 90% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, тому в силу приписів ст.58 Конституції України щодо незворотності дії закону у часі, до позивача не може бути застосоване положення ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, яке погіршує становище судді у відставці.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не повне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення від 11.07.2024р. з ухваленням по справі нового судового рішення про задоволення його позову у повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що при вирішенні спору суд першої інстанції залишив поза увагою той факт, що на момент виходу ОСОБА_1 у відставку чинним на той час Законом України «Про судоустрій і статус суддів» розмір щомісячного довічного грошового утримання позивача був обрахований 90% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, тому в силу приписів ст.58 Конституції України щодо незворотності дії закону у часі, до позивача не може бути застосоване положення ч.3 ст.142 Закону №1402-VIII, яке погіршує становище судді у відставці, оскільки зменшує розмір щомісячного довічного грошового утримання з 90% до 60% від суддівської винагороди.

Також, апелянт посилається на те, що при судом першої інстанції не враховано правові висновки Верховного Суду, викладені у зразковій адміністративній справі №620/1116/20.

ГУ ПФУ в Одеській області подало письмовий відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу позивача залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін. Відповідач зазначає, що для застосування розміру 90% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, про який просить позивач, немає підстав, оскільки зазначений розмір був передбачений Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 07.07.2010р. №2453-VI. Однак, з 18.02.2020р. (з моменту проголошення Рішення КСУ №2-р/2020 від 18.02.2020р.) Закон №2453-VI в частині регулювання щомісячного грошового утримання втратив чинність. Діючим Законом про судоустрій №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування щомісячного грошового утримання. Головне управління зазначає про неможливість використання для обрахунку щомісячного грошового утримання одночасно складових, які передбачені для різних формул обрахунку грошового утримання.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення скарги виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є суддею у відставці Приморського районного суду м. Одеси відповідно до рішення Вищої ради правосуддя від 03.04.2018р. №981/0/15-18 та йому було призначено державне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 90% заробітної плати працюючого на відповідній посаді судді, починаючи з 24.07.2018р. без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Стаж роботи позивача на посаді судді становить 25 років 5 місяців 17 днів.

20.03.2020р. ОСОБА_1 звернувся до Київського управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про здійснення перерахунку його щомісячного довічного грошового утримання судді з 19.02.2020р., враховуючи суддівську грошову винагороду у розмірі 141885,00 грн. на підставі довідки №5-780/20/ від 19.03.2020р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданої Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Одеській області.

Рішенням №80 від 23.03.2020р. орган ПФУ відмовив ОСОБА_1 у перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці на підставі вказаної довідки.

Зазначену відмову позивач оскаржив в судовому порядку.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2020р. по справі №420/4734/20 визнано неправомірним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Одеській області №80 від 23.03.2020р. про відмову у проведенні перерахунку судді у відставці ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020р.; зобов`язано ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від суддівської винагороди у розмірі 141885,00 грн., на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020р.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020р. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2020р. було змінено, шляхом викладення абзацу третього його резолютивної частини у наступній редакції:

«Зобов`язати ГУ ПФУ в Одеській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020р.».

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 06.07.2020р. залишено без змін.

На виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020р. по справі №420/4734/20 ГУ ПФУ в Одеській області здійснило перерахунок довічного грошового утримання позивача на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, починаючи з 19.02.2020р., проте в розмірі 60% від суддівської винагороди.

Постановою Верховного Суду від 28.08.2023р. змінено постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2020р., виключивши з її мотивувальної частини висновки щодо відсоткового розміру суддівської винагороди працюючого судді, що має застосовуватись відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача.

Верховний Суд обґрунтував своє рішення тим, що встановивши відсутність на час звернення позивача до суду спору щодо відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання, апеляційний суд безпідставно вдався до надання правової оцінки питанню, який відсотковий розмір має застосовуватись відповідачем при здійсненні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання.

Враховуючи висновки Верховного Суду, 10.10.2023р. та 12.01.2024р. представник позивача звернувся до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою щодо здійснення перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 90% від суддівської винагороди у розмірі 141885,00 грн., на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020р.

Листами від 01.11.2023р. та від 05.03.2024р. ГУ ПФУ в Одеській області відмовило у здійснені перерахунку та виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 саме у розмірі 90% від суддівської винагороди, зазначеної у довідці ТУ ДСА в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020р. Зазначило, що відсоткове значення 60% суддівської винагороди відповідає вимогам чинного Закону №1402-VIII.

Вважаючи протиправною бездіяльність ГУ ПФУ в Одеській області щодо не здійснення нарахування та не виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90% від суддівської винагороди, зазначеної у довідці №5-780/20 від 19.03.2020р., ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Суд першої інстанції визнав необґрунтованими позовні вимоги та відмовив у їх задоволенні, зазначивши, що для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою цього ж Закону.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Спір у цій справі виник через те, що позивач вважає протиправними дії пенсійного органу щодо визначення під час перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 на підставі довідки ТУ ДСА в Одеській області №5-780/20 від 19.03.2020р. відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці 60 %.

Позивач вважає, що перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці має бути здійснений йому виходячи з 90% від суддівської винагороди працюючого судді.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у межах доводів та вимог апеляційної скарги (застосування відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в розмірі 90%) колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно частин першої, третьої - четвертої статті 142 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016р. №1402-VIII суддя, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання. Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII встановлено, що право на отримання щомісячного довічного грошового утримання у розмірі, визначеному цим Законом, має суддя, який за результатами кваліфікаційного оцінювання підтвердив відповідність займаній посаді (здатність здійснювати правосуддя у відповідному суді) або призначений на посаду судді за результатами конкурсу, проведеного після набрання чинності цим Законом, та працював на посаді судді щонайменше три роки з дня прийняття щодо нього відповідного рішення за результатами такого кваліфікаційного оцінювання або конкурсу.

В інших випадках, коли суддя іде у відставку після набрання чинності цим Законом, розмір щомісячного довічного грошового утримання становить 80% суддівської винагороди, обчисленої відповідно до положень Закону №2453-VI. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді, але не може бути більшим ніж 90% суддівської винагороди судді, обчисленої відповідно до зазначеного Закону.

Разом з цим, рішенням Конституційного Суду України від 18.02.2020р. №2-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України, положення пункту 25 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII зі змінами.

Статтею 152 Конституції України передбачено, що закони та інші акти за рішенням Конституційного Суду України визнаються неконституційними повністю чи в окремій частині, якщо вони не відповідають Конституції України або якщо була порушена встановлена Конституцією України процедура їх розгляду, ухвалення або набрання ними чинності.

Отже, з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення від 18.02.2020 №2-р/2020 Закон №1402-VIII не містить норм, які б по-різному визначали порядок обчислення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці.

Колегія суддів наголошує на тому, що Конституційний Суд України визнав неконституційним увесь пункт 25 розділу XII Прикінцевих та перехідних положень Закону №1402-VIII, у тому числі й щодо можливості обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання відповідно до положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» №2453-VI.

На час виникнення спірних відносин у цій справі, право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці, його розмір, а також його перерахунок врегульовано положеннями статті 142 Закону №1402-VIII, частиною четвертою якої передбачено, що у разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання.

Водночас, частиною третьою статті 142 цього Закону визначено, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

За такого правового регулювання, на переконання колегії суддів, до відносин з визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці при проведенні його перерахунку відповідно до частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII повинні застосовуватись виключно норми цього Закону.

Отже, для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402-VIII у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою цієї норми.

Аналогічна правова позиція, висловлена Верховним Судом у справах, що виникли у подібних правовідносинах, зокрема, у постановах від 21.09.2023р. у справі №340/645/21, від 09.11.2023р. у справі №340/5809/20, від 13.12.2023р. у справі №420/9332/21.

У вказаних вище постановах Верховний Суд дійшов висновку, що перерахунок грошового утримання судді у відставці, виходячи із розміру відсоткового значення, визначеного частиною третьою статті 141 Закону №2453-VI від заробітної плати працюючого судді, ставить діючих суддів та суддів, які вийшли у відставку за Законом №1402-VIII, у нерівне становище з тими суддями, які вийшли у відставку за Законом №2453-VI, що не відповідає базовому принципу єдності статусу суддів, який означає однаковий підхід до встановлення рівня матеріального забезпечення судді.

Таким чином, оскільки чинним Законом №1402-VIII передбачені інші розміри суддівської винагороди та розмір відсотків від неї для нарахування довічного щомісячного грошового утримання, а також виходячи із принципу єдності статусу суддів, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності правових підстав для застосування при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання позивача відсоткового розміру 90%.

Апелянт посилається на рішення Верховного Суду від 16.06.2020р. у зразковій справі №620/1116/20, якою підтверджено право на перерахунок довічного грошового утримання.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за правовим висновком Верховного Суду, викладеним у рішенні від 16.06.2020р. у зразковій справі №620/1116/20 (провадження Пз/9901/5/20), у судді у відставці, який отримує щомісячне довічне грошове утримання у розмірі, обчисленому згідно з положеннями Закону №2453-VI, дійсно наявне право (підстава) на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді відповідно до Закону №1402-VIII.

У цьому випадку при перерахунку довічного грошового утримання судді слід застосовувати норму закону, яка визначає суддівську вислугу і є чинною на час виникнення спірних правовідносин. Тобто, особи, яким щомісячне довічне грошове утримання призначено на підставі Закону №2453-VI, мають право на перерахунок щомісячного довічного грошового утримання суддів у відставці у розмірі та у порядку, визначеному чинним на час здійснення такого перерахунку законом. У цій справі такими нормами є положення Закону №1402-VIII.

Висновки колегії суддів щодо застосування до спірних правовідносин рішення Верховного Суду від 16.06.2020р. у зразковій справі №620/1116/20 відповідають правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 13.12.2023р. у справі №420/9332/21.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 висновків суду не спростовують, а тому підстав для задоволення скарги позивача та скасування рішення від 24.06.2024р. колегія суддів не вбачає.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

З огляду на залишення рішення суду першої інстанції без змін, відповідно до приписів статті 139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 11 липня 2024 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 09 вересня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук