Справа № 520/37395/23
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 р.Справа № 520/37395/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Подобайло З.Г.,

Суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М. ,

за участю секретаря судового засідання Кривенка Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш" на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2024, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., повний текст складено 06.03.24 по справі № 520/37395/23

за позовом Акціонерного товариства "Завод "Електроважмаш"

до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про скасування податкових повідомлень-рішень

ВСТАНОВИВ

Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" звернулось до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить суд: скасувати податкове повідомлення-рішення від 05.12.2023 №1 та податкове повідомлення-рішення від 05.12.2023 №1; судові витрати стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 27.12.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 року заяву Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про закриття провадження задоволено. Закрито провадження у справі №520/37395/23.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Акціонерне товариство "Завод "Електроважмаш" подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне встановлення обставин справи та порушення норм процесуального права, просить суд скасувати ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 року та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що з поданого адміністративного позову, відповіді на відзив у даній справі серед підстав позову були, зокрема, наступні: відповідачем не надано позивачу жодної інформації про скасування податкових повідомлень-рішень від 22.06.2021 року №1, від 22.06.2021 року №1; вірогідність застосування подвійної відповідальності до позивача, згідно як прийнятих раніше податкових повідомлень-рішень від 22.06.2021 №1 та №1, так і оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 05.12.2023 №1 та №1; застосування підпункту 69.40 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України. Звертає увагу, що вищезазначені підстави не були підставами позову у справі №520/12550/21 та не могли бути, оскільки на момент подання позову у тій справі не виникли. Вважає, що позов у даній справі та позов у справі №520/12550/21 не є тотожними.

Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків подало до суду відзив на апеляційну скаргу позивача, вважає доводи та обґрунтування апеляційної скарги помилковими та безпідставними, ухвалу суду першої інстанції вважає законною та обґрунтованою, просить суд апеляційної інстанції апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 року без змін. Зазначає, що спірні податкові повідомлення-рішення, що є предметом спору у справі №520/37395/23, прийняті за результатами часткового скасування грошового зобов`язання в судовому порядку попередніх податкових повідомлень-рішень №1 та №1 від 22.06.2021 року, які набули статусу узгоджених з дня набрання законної сили постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі №520/12550/21. Вказує, що позивачем у справі №520/37395/24 не змінювались підстави позову порівняно із справою №520/12550/21, а лише доповнено підстави позову новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин.

Учасники справи про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені заздалегідь та належним чином.

Представник позивача в судовому засіданні підтримував доводи поданої апеляційної скарги, просив суд апеляційної інстанції задовольнити вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив суд апеляційної інстанції відмовити у її задоволенні.

Апеляційна скарга розглядається у судовому засіданні згідно приписів ст. 229 КАС України.

Згідно з ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши ухвалу суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Закриваючи провадження по справі, суд першої інстанції виходив з того, що спірні податкові повідомлення-рішення, що є предметом спору у справі №520/37395/23, прийняті за результатами часткового скасування грошового зобов`язання в судовому порядку попередніх податкових повідомлень-рішень №1 та №1 від 22.06.2021 року, які набули статусу узгоджених з дня набрання законної сили постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі №520/12550/21, тому наявні підстави для закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про закриття провадження по справі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.4 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктом 4 ч.1 ст.238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до ч.2 ст.239 КАС України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Із аналізу норм встановлено, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників судового процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Отже, достатньою та необхідною правовою підставою для закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України є одночасна сукупність таких умов: тотожність спору (підстави, предмет позову та сторони співпадають); наявність постанови чи ухвали, якими завершено розгляд справи; набрання судовим рішенням в іншій справі законної сили.

Згідно позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 11.04.2018 року у справі №11-257заі18, неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення. Після набрання рішенням законної сили сторони та інші особи, які брали участь у справі, а також їх правонаступники не можуть знову заявляти в суді ті ж позовні вимоги й з тих же підстав.

Верховний Суд, надаючи оцінку наявності підстав для застосування пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, наслідком якого є закриття провадження у справі, неодноразово, зокрема у постановах від 31.03.2021 року у справі №240/6357/20, від 27.08.2021 року у справі №580/3966/20, від 15.12.2020 року у справі №804/5759/17, від 17.08.2022 року у справі №520/9008/2020, зазначав, що закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Згідно з позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у вищевказаній постанові, яка застосовується судом при перегляді судових рішень, якими закрито провадження у справі на підставі пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, тотожними визнаються позови, у яких збігаються сторони, предмет і підстава, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників адміністративного процесу, вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Підстава позову - це ті обставини і норми права, які дозволяють особі звернутися до суду, а предмет позову це матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, стосовно яких він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Верховний Суд у постанові від 09.10.2018 року у справі №809/487/18 зазначив, що підстави адміністративного позову це фактичні та юридичні обставини публічно-правового спору, які обґрунтовують можливість подання такого позову, це факти, які відповідно до норм матеріального права вказують на наявність (відсутність) між позивачем та відповідачем спірних правовідносин. Відтак, для встановлення тотожності підстав позову визначальне значення має коло обставин та фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги. Не є зміною підстав адміністративного позову викладення одних і тих же обставин, але в іншій стилістичній формі або із зазначенням обставин, які були відомі заявникові під час подання ним первісної заяви, але були названі ним інакше.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судовим розглядом встановлено, що Північним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків проведено документальну планову виїзну перевірку АТ «Завод «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» (код 00213121), за результатами якої складено акт від 26.05.2021 №177/35-00-07/00213121 з питання дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства за період з 01.10.2017 по 30.09.2020 та правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період з 01.10.2017 по 30.09.2020.

На підставі акту перевірки від 26.05.2021 №177/35-00-07/00213121 прийнято податкові повідомлення-рішення: - за формою «В1» від 22.06.2021 №1, яким зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану до відшкодування на рахунок платника у банку у сумі 1 400 244 грн. та застосовано штрафну (фінансову) санкцію в розмірі 25% в сумі 350 061 грн; - вимога про сплату боргу (недоїмки) по єдиному внеску від 22.06.2021 № 1 на суму 40 0089,12 грн - за формою «В4» від 22.06.2021 № 1, яким зменшено розмір від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду по податку на додану вартість за вересень 2020 року в сумі 26 458 грн; - за формою «ПН» від 22.06.2021 №1, яким визначено суму штрафних санкцій з податку на додану вартість у сумі 399 780,58 грн за відсутність складання та реєстрації податкових накладних в ЄРПН в терміни, передбачені ст.201 ПКУ, на суму ПДВ 799561,16 грн; - за формою «П» від 22.06.2021 №1, яким зменшено від`ємне значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за період з 01.10.2017 по 30.09.2020 року на суму 65895 848 грн; - рішення від 22.06.2021 №1 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним податковим органом або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску, яким донараховано штрафні санкції у сумі 20 044,56 грн.

Позивачем проведено процедуру судового оскарження вищенаведеного ППР, що винесені за встановленими порушеннями в акті перевірки від 26.05.2021 №177/35-00- 07/00213121, справа №520/12550/21.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 у справі №520/12550/21 позов АТ «Завод «ЕЛЕКТРОВАЖМАШ» задоволено. Скасовано податкове повідомлення-рішення ПМУ ДПС по роботі з ВПП №1 від 22.06.2021. Скасовано податкове повідомлення-рішення ПМУ ДПС по роботі з ВПП №1 від 22.06.2021. Скасовано податкове повідомлення-рішення ПМУ ДПС по роботі з ВПП №1 від 22.06.2021. Скасовано податкове повідомлення-рішення ПМУ ДПС по роботі з ВПП №1 від 22.06.2021. Скасовано рішення ПМУ ДПС по роботі з ВПП №1 від 22.06.2021. Скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) ПМУ ДПС по роботі з ВПП від 22.06.2021 №Ю-1.

Північне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків, не погоджуючись з судовим рішенням, подало апеляційну скаргу, в якій просило його скасувати та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі №520/12550/21 апеляційну скаргу задоволено частково. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 по справі №520/12550/21 скасовано в частині задоволення позовних вимог про скасування податкових повідомлень-рішень №1 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану до відшкодування на рахунок платника податку у сумі 1098197,00 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 25% в сумі 274549,25 грн, №1 від 22.06.2021 року про застосування штрафної (фінансової) санкції на підставі п.120-1.2 ст.120-1 Податкового кодексу у розмірі 399780,58 грн та №01 в частині зменшення від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток за період з 01.10.2017 по 30.09.2020 на суму 65135082,0 грн. В цій частині прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні позову АТ Завод "Електроважмаш відмовлено. Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року по справі №520/12550/21 змінено в частині мотивів задоволення позову про скасування податкового повідомлення-рішення №1 в частині зменшення суми бюджетного відшкодування з податку на додану вартість, задекларовану до відшкодування на рахунок платника податку у сумі 176353,0 грн та застосування штрафної (фінансової) санкції у розмірі 25% в сумі 44088,25 грн, викладено його в редакції цієї постанови. В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 01.12.2021 року по справі №520/12550/21 залишено без змін.

У постанові Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 по справі №520/12550/21 встановлена суть та обставини відносно необхідності проведення нарахувань податкових зобов`язань з ПДВ за операціями з надання послуг з гарантійного ремонту продукції власного виробництва та проведення капіталізації фінансових витрат.

Контролюючим органом, на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023, з урахуванням вимог Порядку, шляхом опрацювання інформації щодо прийнятих рішень за результатами розгляду скарги в судовому порядку, прийнято:

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2023 року №1, яке містить зменшену суму від`ємного значення об`єкта оподаткування податком на прибуток у розмірі 65 135 082 грн (в частині не проведення позивачем капіталізації фінансових витрат при створенні кваліфікаційного активу у розмірі);

- податкове повідомлення-рішення від 05.12.2023 року №1, яке містить зменшену суму бюджетного відшкодування податку на додану вартість у розмірі 1 098 197 грн (в частині не нарахування податкових зобов`язань з ПДВ за операціями з надання послуг з гарантійного ремонту продукції власного виробництва).

Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2023 року №1 та податковим повідомленням-рішенням від 05.12.2023 року №1, позивач ініціював даний спір.

У контексті наведеного слід зазначити, що за змістом пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання протиправним та/або скасування рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Відповідно до підпункту 60.1.5 пункту 60.1 статті 60 ПК України податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо рішенням суду, що набрало законної сили, зменшується сума грошового зобов`язання, визначена у податковому повідомленні-рішенні контролюючого органу, або сума податкового боргу, визначена в податковій вимозі.

Таке ж правило міститься і у підпункті 4 пункту 1 розділу V Порядку надіслання контролюючими органами податкових повідомлень рішень платникам податків, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 28 грудня 2015 року №1204.

Згідно з пунктом 60.4 статті 60 ПК України у випадках, визначених підпунктами 60.1.3 і 60.1.5 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня надходження до платника податків податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги, які містять зменшену суму грошового зобов`язання або податкового боргу.

Зміст наведених положень дає підстави для висновку, що грошові зобов`язання підлягають сплаті протягом десяти днів саме з дня їх узгодження, а не отримання нового податкового повідомлення-рішення, яким за результатами судового оскарження фактично фіксується сума узгодженого грошового зобов`язання, правомірність нарахування якого підтверджена судом. Норми ПК України хоча і передбачають направлення нового податкового повідомлення-рішення у випадку зменшення в судовому порядку суми грошового зобов`язання, однак воно має інше юридичне значення та наслідки. Зокрема, на таке рішення не розповсюджується процедура узгодження грошового зобов`язання та/або виникнення права на його повторне оскарження.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.12.2020 року у справі №826/15527/17, від 12.08.2021 року у справі №804/3114/16, від 27.09.2022 року у справі №380/7694/20, від 21.09.2023 року у справі №420/7190/22, від 08.02.2024 року у справі №200/3119/21-а, які є обов`язковими для врахування в силу приписів ч.5ст.242 КАС України.

У спірних правовідносинах судом встановлено, що факт того, що податкові повідомлення-рішення від 05.12.2023 №1 та №1 направлені Акціонерному товариству "Завод "Електроважмаш" на суми податкових зобов`язань, щодо яких йому відмовлено в задоволенні позову згідно з постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 у справі №520/12550/21, позивачем не заперечується.

Натомість, позивач вказує, що позов у даній справі та позов у справі №520/12550/21 не є тотожними, оскільки у даній справі серед підстав позову були, зокрема, наступні: відповідачем не надано позивачу жодної інформації про скасування податкових повідомлень-рішень від 22.06.2021 року №1, від 22.06.2021 року №1; вірогідність застосування подвійної відповідальності до позивача, згідно як прийнятих раніше податкових повідомлень-рішень від 22.06.2021 №1 та №1, так і оскаржуваних податкових повідомлень-рішень від 05.12.2023 №1 та №1; застосування підпункту 69.40 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України.

Колегія суддів вважає такі посилання позивача безпідставними, оскільки податкове повідомлення-рішення, сума грошового зобов`язання за яким є зменшеною за рішенням суду, що набрало законної сили, вважається відкликаним, а податкове повідомлення-рішення, яке містить зменшену суму грошового зобов`язання, є рішенням, що складається на виконання вимог законодавства у зв`язку зі зменшенням судом суми грошового зобов`язання і не містить в собі нових підстав для визначення такого зобов`язання.

У даному випадку позивачем у справі №520/37395/24 не змінювались підстави позову порівняно із справою №520/12550/21, а лише доповнено підстави позову новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин.

З матеріалів справи слідує, що позивач по суті звернувся до суду повторно зі спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що був вирішений судом у справі №520/12550/21, судове рішення у якій набрало сили, а зобов`язання стало узгодженим за результатом судового оскарження.

Оскільки спірні податкові повідомлення-рішення, що є предметом спору у справі №520/37395/23, прийняті за результатами часткового скасування грошового зобов`язання в судовому порядку попередніх податкових повідомлень-рішень №1 та №1 від 22.06.2021 року, які набули статусу узгоджених з дня набрання законної сили постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 30.11.2023 по справі №520/12550/21, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі п.4 ч.1 ст.238 КАС України.

Колегія суддів вважає, що наведені в апеляційній скарзі позивачем мотиви та доводи не спростовують висновків суду першої інстанції, ґрунтуються на помилковому тлумаченні норм прав і не дають підстав вважати, що судом допущено порушення норм процесуального права при постановленні оскаржуваної ухвали.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (№ 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (№ 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Частиною 1 ст. 315 КАС України визначено, що за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Згідно ч. 1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, переглянувши ухвалу суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали, суд першої інстанції дійшов правильних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував норми матеріального та процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 01.03.2024 по справі № 520/37395/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя (підпис)З.Г. Подобайло
Судді(підпис) (підпис) І.С. Чалий І.М. Ральченко
Повний текст постанови складено 09.09.2024 року