Справа № 420/17021/24
Суддя: Аракелян М.М.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Аракелян М.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65012) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

31 травня 2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надіслана засобами поштового зв`язку) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, у якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, а саме: ненадання в повному обсязі інформації на запит про надання інформації ОСОБА_1 від 01.04.2024 р.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надати в повному обсязі інформацію згідно запиту ОСОБА_1 від 01.04.2024 р.;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області виплатити грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно витягу з протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями адміністративна справа розподілена на суддю Аракелян М.М.

Ухвалами Одеського окружного адміністративного суду:

- від 05.06.2024 року позовну заяву залишено без руху;

- від 17.06.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (ст.262 КАС України).

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 01.04.2024 р позивач звернулася до начальника Управління Пенсійного фонду України в м.Ізмаїл та Ізмаїльському районі із запитом про надання інформації, однак від відповідача за вих. № 12186-11029/К-02/8-1500/24 від 16.04.2024 р. було отримано відповідь про те, що відповідь на її звернення направлена на поштову адресу: 68604, Одеська обл., м. Ізмаїл, вул. Маріупольска (колишня вулиця Платова), буд. 9. Однак, станом на теперішній час відповіді на її поштову адресу від відповідача не надходило.

02.07.2024 року відповідач подав суду відзив на позов, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначив, що представник позивача за довіреністю ОСОБА_2 звернувся до Головного управління з заявою, зареєстрованою за вх. № 11029/К-1500-24 від 02.04.2024, в якій просив виплатити їй 10 місячних пенсій та надати інформацію щодо розміру пенсії та її складових. Відповідно до абзацу 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Головним управлінням 16.04.2024, тобто у строки, встановлені ст. 20 Закону України "Про звернення громадян", було надано представнику Позивача відповідь на електронну пошту за вих. № 1500-0506-8/46158, в якій заявнику з посиланнями на норми чинного законодавства було роз`яснено, що відповідь по суті порушеного питання неможливо направити через електронну пошту, тому така відповідь направлена на адресу позивача, а саме за адресою: АДРЕСА_2 . Детальна відповідь щодо порушених у зверненні питань, була надана листом Головного управління № 12187-11029/К-02/8-1500/24 від 16.04.2024 та направлена на поштову адресу Позивача, що підтверджується реєстром відправлених листів № 158-Г від 17.04.2024. Зазначена відповідь містить інформацію про розмір пенсії позивача та з чого такий розмір складається. Відповідь містить обґрунтування відсутності у позивача права на виплату одноразової грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій у зв`язку з тим, що позивачу з 01.12.2015 призначався інший вид пенсії. Відтак, Головне управління у 15-денний строк, як це передбачено ЗУ «Про звернення громадян», надало позивачу детальну відповідь по суті всіх порушених питань, а отже в діях Головного управління відсутні ознаки протиправної бездіяльності. Відповідно до пункту 7 п. 1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № особи, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж для чоловіків 35 років на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Тобто, виходячи з наведеної норми права, грошова допомога у розмірі десяти місячних пенсій виплачується виключно в момент першого призначення пенсії за умови наявності у чоловіків на день призначення пенсії 35 років стажу на посадах, що дають право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Враховуючи те, що позивачу 01.12.2015 призначалася пенсі за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» №1788, у позивача відсутнє право на виплату одноразової грошової допомоги.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, що мають значення для вирішення справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 01.12.2015 року отримувала пенсію за вислугу років відповідно до ст.55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», з 21.02.2022 року ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком, обчислену як працюючій особі (а.с.21,48), що нею не запеерчується.

Представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до начальника Управління Пенсійного фонду України в м, Ізмаїл та Ізмаїльському районі із запитом від 01.04.2024 року про надання інформації, у якому на підставі ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ЗУ «Про звернення громадян» просив:

1. Виплатити 10 місячних пенсій за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

2. Надати інформацію щодо розміру пенсії за віком, яка була призначена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

3. З чого складається діючий розмір пенсії за віком, яка була призначена ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідь на запит просив надіслати засобами поштового зв`язку на адресу: АДРЕСА_3 , а також продублювати на електронну адресу (а.с.22-23) представника.

Запит зареєстрований в ГУПФ України в Одеській області 02.04.2024 року.

16.04.2024 року відповідач надіслав на електронну адресу ОСОБА_2 , зазначену у запиті, ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідь на електронне звернення, у якій повідомлено, що у зв`язку із наявністю інформації з обмеженим доступом відповідь на звернення надсилається на поштову адреса: АДРЕСА_2 (а.с.24).

17.04.2024 року ГУПФ України в Одеській області надіслало представнику ОСОБА_2 на адресу, АДРЕСА_4 лист 12187-11029/К-02/8-1500/24 від 16.04.2024 року, у якому зазначило, що з 01.12.2015 ОСОБА_1 призначено пенсію за вислугу років відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Частиною 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон) визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. З 21.01.2022 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком, обчислену як працюючій особі при страховому стажі 37 років 1 місяць (враховано по 30.09.2021), середньомісячній заробітній платі 6580,68 грн, визначеній за період з 01.07.2000 по 30.09.2021 згідно даних персоніфікованого обліку, та її розмір з 21.01.2022 становив 2515,49 грн, з 01.03.2022 - 2857,13грн, з 01.03.2023 - 3405,18 грн та з 01.03.2024 - 3670,25 грн, де: розмір пенсії за віком - 3595,07 грн; доплата за 7 років понаднормового стажу - 75,18грн. Розмір пенсії відповідає нормам чинного законодавства, набутому страховому стажу та отриманій заробітній платі. Умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону визначені Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191 (далі - Порядок). Пунктом 2 Порядку визначено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення". Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону, передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Оскільки ОСОБА_1 була призначена пенсія за вислугу років з 01.12.2015 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення», то для призначення одноразової грошової допомоги у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення підстав немає (а.с.48-49).

Надсилання листа підтверджується копією реєстру відправлених листів №158-Г від 17.04.2024 року, у якому під номером 61 зазначено « ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , № відправлень по журналу реєстрації вихідної кореспонденції - 12187-11029/К-02/8-1500/24» (а.с.50-54).

Позивач стверджує, що відповідь на її запит вона не отримала, чим порушуються її права у сфері пенсійного забезпечення та за ЗУ «Про звернення громадян».

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 ст. 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Зазначені критерії є вимогами для суб`єкта владних повноважень, який приймає відповідне рішення, вчиняє дії чи допускає бездіяльність.

Згідно ст.1 ЗУ «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, медіа, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до ст.15 ЗУ «Про звернення громадян» органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань). Заяви (клопотання) Героїв Радянського Союзу, Героїв Соціалістичної Праці, осіб з інвалідністю внаслідок війни розглядаються першими керівниками державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій особисто. Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Відповідно до ст.20 ЗУ «Про звернення громадян» звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів. На обгрунтовану письмову вимогу громадянина термін розгляду може бути скорочено від встановленого цією статтею терміну. Звернення громадян, які мають встановлені законодавством пільги, розглядаються у першочерговому порядку.

Судом встановлено, що відповідь на запит від 01.04.2024 року ГУПФ України в Одеській області є вичерпною, містить відповіді на всі порушені у ній питання, надана 16.04.2024 року, тобто у строки, встановлені приписами ЗУ «Про звернення громадян».

Та обставина, що за твердженням позивача вона не отримувала відповідь від 16.04.2024 року спростовується матеріалами справи, оскільки лист від 16.04.2024 року був направлений на адреса, зазначену у заяві від 01.04.2024 року - АДРЕСА_2 , що підтверджено відповідачем належними та допустимими доказами (копією реєстру відправлених листів від 17.04.2024 року).

Суд вважає, що за наявності доказів надсилання поштою відповіді на запит позивачки за адресою її реєстрації (а.с.8) по суті порушених питань її звернення, а також додаткового інформування її представника на його електронну адресу про це, обов`язок доведення неотримання відповіді на її запит покладається на ОСОБА_1 в силу вимог ч.1 ст.77 КАС України.

Проте такі докази у справі відсутні.

Виходячи з цього, суд не убачає підстав для задоволення відповідної частини позовних вимог, оскільки відповідач довів, що не допустив протиправної бездіяльності у відносинах, що виникли з приводу надання відповіді на запит ОСОБА_1 .

В частині позовних вимог про зобов`язання відповідача виплатити позивачу грошову допомогу у розмірі 10 місячних пенсій за віком суд зазначає наступне.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із п.«е» ст. 55 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення. Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, саме Кабінет Міністрів України визначає порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги.

Рішеннями Конституційного Суду України від 26.12.2011 №20-рп/2011 та від 25.01.2012 №3-рп/2012 підтверджена конституційність повноважень Кабінету Міністрів України щодо реалізації політики у сфері соціального захисту, в тому числі регулювання порядку та розмірів соціальних виплат і допомоги, які фінансуються за рахунок коштів Державного бюджету України, виходячи з фінансових можливостей держави.

Кабінет Міністрів України постановою від 23.11.2011 року №1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до п. 7-1 Розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

На час виникнення спірних правовідносин постанова Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 року №1191 є чинною та підлягає застосуванню відповідачем, як суб`єктом владних повноважень.

Відповідно до п. 2 Порядку №1191 встановлено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (909-93-п) «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років».

Пунктом 5 вказаного Порядку визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01 жовтня 2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «е»-«ж» статті 55 Закону №1788-ХІІ, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Таким чином, для отримання грошової допомоги при призначенні пенсії за віком, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають бути дотримані такі вимоги:

особа має досягнути пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

на день досягнення пенсійного віку особа мала працювати в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» і мати страховий стаж, зокрема для жінок - 30 років на таких посадах;

особа до цього не отримувала будь-яку пенсію.

З матеріалів справи вбачається, що до переведення 21.01.2022 року на пенсію за віком як працюючій особі та до звернення до відповідача із заявою про виплату 10 місячних пенсій, ОСОБА_1 з 01.12.2015 року отримувала пенсію за вислугу років, що визнається позивачем, тобто остання умова отримання спірної грошової допомоги у даному випадку відсутня.

Верховний Суд в постанові від 13.03.2018 року у справі №234/13835/17 зазначив, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального стажу роботи на певних, визначених законодавством, посадах й вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної або комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 будь-якого іншого виду пенсії.

Тому підстави для виплати позивачці при призначенні пенсії за віком з 21.01.2022 року грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відсутні.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті справи не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи це, суд дійшов до висновку про відмову у позові ОСОБА_1 повністю.

Згідно ч. 1 ст. 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки у позові відмовлено, підстави для відшкодування позивачці судових витрат за рахунок відповідача відсутні.

Керуючись ст. ст. 139, 241-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (; адреса: вул.Канатна, 83, м.Одеса, 65012) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст.293,295 КАС України, до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя М.М. Аракелян

.