Справа № 280/8385/24
Суддя: Мінаєва Катерина Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ АДМІНІСТРАТИВНОГО ПОЗОВУ

10 вересня 2024 рокуСправа № 280/8385/24 м.Запоріжжя

Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Мінаєва К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, подану до подання позовної заяви

ВСТАНОВИВ:

09.09.2024 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 (далі - заявник) про забезпечення позову до подачі позовної заяви, відповідно до якої заявник просить суд:

- вжити заходи забезпечення адміністративного позову, шляхом зупинення дії наказу керівника Запорізької обласної прокуратури № 117в від 03.09.2024, до набрання законної сили рішенням суду за позовом про визнання протиправним та скасування наказу № 117в від 03.09.2024;

- стягнути з Запорізької обласної прокуратури кошти, витрачені на сплату судового збору у розмірі 908,40 грн.

В обґрунтування поданої заяви зазначено, що заявник займає посаду Першого заступника керівника Шевченківської окружної прокуратури м. Запоріжжя Запорізької області. 12.08.2024 відносно заявника керівником Запорізької обласної прокуратури був прийнятий наказ про призначення службового розслідування, який наразі оскаржується у суді. При цьому судом було забезпечено позов шляхом зупинення зазначеного наказу до набрання законної сили судовим рішенням по справі. Разом з тим, 04.09.2024 до відома позивача доведено наказ керівника обласної прокуратури № 117в від 03.09.2024, яким вирішено направити ОСОБА_1 до Запорізької спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону (на правах окружної) м.Запоріжжя терміном на 30 днів з 05 вересня по 04 жовтня 2024 року включно. Заявник наголошує, що відсутність законних підстав для мого звільнення та бажання примусити звільнити займану посаду ймовірно призвело до прийняття наказу № 117в від 03.09.2024. Вважає, що з огляду на прийняття зазначеного наказу, наявні очевидні підстави його протиправності, а застосування заходів забезпечення позову є єдиним доступним та достатнім засобом для зупинення протиправних дій, які порушують права заявника.

Розглянувши вказану заяву та додані до неї матеріали, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 153 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - до суду, до якого має бути подано позов за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

За змістом частини першої статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

За приписами частини першої-другої статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Отже, законодавцем визначено чіткі підстави, за наявності яких допустимо вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Суд зазначає, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому заходи забезпечення мають вживатись лише в межах позовних вимог, бути співмірними з ними, а необхідність їх застосування повинна обґрунтовуватись поважними підставами й підтверджуватись належними доказами. При цьому співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Таким чином, суд, розглядаючи заяву про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, з огляду на докази, надані заявником для підтвердження своїх вимог, має пересвідчитись, зокрема, у тому, що існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також у очевидності ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

У постанові Верховного Суду у справі від 22.08.2024 у справі № 140/5720/24 зазначено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Щодо наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то вони повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною 2 статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. Твердження про «очевидність» порушення до розгляду справи по суті, яке фактично ґрунтується на тих самих аргументах, які покладені в підстави позову, є висновком, який свідчить про правову позицію суду наперед. Тому застосування заходів забезпечення позову з цієї підстави допускається у виключних випадках.

Отже, вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, суд має встановити наявність саме таких ознак, які свідчать про протиправність оскаржуваного рішення поза обґрунтованим сумнівом, а не встановлювати правомірність/протиправність оскаржуваного рішення на цій стадії.

Так, в обґрунтування наявності підстав для вжиття заходів забезпечення позову заявник посилається на очевидну протиправність наказу керівника Запорізької обласної прокуратури № 117в від 03.09.2024. По-перше, заявник зазначає, що наказ прийнято поза межами повноважень керівника обласної прокуратури та його зміст суперечить вимогами Порядку виїзду працівників органів прокуратури України та Тренінгового центру прокурорів України у службові відрядження в межах України, затвердженого наказом Генерального прокурора 21.07.2020 № 326. Також вказує, що всупереч положенням Порядку наказ прийнято за відсутності рапорту керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя. По-друге, заявник наголошує, що наказ № 117в від 03.09.2024 прийнятий з порушенням норм трудового законодавства та спрямований на дискримінацію у сфері праці у зв`язку із тим, що він звернувся до суду з позовом про скасування наказу про призначення службового розслідування (справа № 280/8029/24). Крім того, посилається на те, що керівництвом обласної прокуратури вже майже 2 роки систематично вживаються заходи, спрямовані на здійснення на нього тиску, заявник є інвалідом дитинства і має ІІІ групу інвалідності довічно. Водночас специфіка роботи спеціалізованої прокуратури у оборонній сфері в умовах воєнного стану вимагає цілодобового оперативного здійснення прокурором покладених на прокуратуру функцій.

Щодо міркувань ОСОБА_1 про відсутність правових підстав прийняття наказу № 117в від 03.09.2024 суд зазначає, що вмотивованість і обґрунтованість наказу підлягає дослідженню та оцінці судом в межах розгляду справи по суті. Зокрема, твердження заявника про відсутність рапорту керівника Шевченківської окружної прокуратури м.Запоріжжя, який за Порядком № 326 повинен бути підставою для винесення наказу про направлення працівників місцевих (окружних) прокуратур, має бути перевірено під час судового розгляду справи.

Також судом не встановлено ознак дискримінації у сфері праці у діях Запорізької обласної прокуратури при прийнятті наказу № 117в від 03.09.2024 з огляду на оскарження ОСОБА_1 наказу про призначення службове розслідування у судовому порядку. Питання і твердження про те, що стан здоров`я заявника не дає можливості виконувати функціональні обов`язки під час перебування в Запорізькій спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Східного регіону (на правах окружної) м. Запоріжжя не відноситься до компетенції суду, оскільки відноситься до медичного критерію. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження погіршення стану здоров`я заявника за час перебування у Запорізькій спеціалізованій прокуратурі у сфері оборони Східного регіону до заяви не долучено.

Отже, ОСОБА_1 не доведено, що невжиття таких заходів, як зупинення дії наказу, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів заявника, за захистом яких він має намір звернутися до суду.

Дослідивши заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви та наведені в обґрунтування для вжиття відповідних заходів підстави в їх сукупності, провівши аналіз положень чинного законодавства України, що регулює порядок забезпечення позову, суд дійшов висновку, що доводи заяви про забезпечення адміністративного позову фактично зводяться до незгоди заявника з наказом керівника Запорізької обласної прокуратури № 117в від 03.09.2024.

Водночас забезпечення позову шляхом зупинення дії наказу керівника Запорізької обласної прокуратури № 117в від 03.09.2024, до набрання законної сили рішенням суду за позовом про визнання протиправним та скасування наказу № 117в від 03.09.2024 може свідчити про передчасний висновок суду щодо протиправності рішення, дій або бездіяльності відповідача, без з`ясування всіх обставин справи, що є неприпустимим та не узгоджується з метою застосування правового інституту забезпечення позову.

Слід зазначити, що обраний заявником захід забезпечення позову фактично за своїм змістом є вирішенням спору до початку його розгляду по суті, що не узгоджується із завданнями адміністративного судочинства та інституту забезпечення позову. Правова оцінка дій відповідача підлягає встановленню під час судового розгляду.

З огляду на викладене, суд вважає, що у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позовної заяви слід відмовити, оскільки вона є необґрунтованою, відсутні ознаки очевидної протиправності наказу № 117в від 03.09.2024, та не доведено існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам заявника.

Керуючись статтями 150-154, 241, 243, 248, 256, 293-297 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, поданої до подання позовної заяви, відмовити.

Копію ухвали направити заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали у повному обсязі.

Ухвала виготовлена у повному обсязі та підписана 10.09.2024.

Суддя К.В.Мінаєва