Справа № 439/1597/24
Суддя: Войтюк Т. Л.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 439/1597/24
Провадження № 2-а/439/22/24
11 версеня 2024 року м. Броди
Бродівський районний суд Львівської області у складі
головуючого судді Войтюк Т.Л.,
з участю секретаря судового засідання Полінчук С.-Е.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Броди, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа інспектора СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції Серватнюк Богдан Ігорович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,
Позивач через свого представника, адвоката Сиротюка Р.М. звернувся до суду з позовом в якому, просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, винесену інспектором інспектора СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області старший лейтенантом поліції Серватнюком Богданом Ігоровичем серії БАД за №908660 від 05 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 та ч.1 ст.121-3 КУпАП. Закрити відносно нього, провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП України, за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 та ч.2 ст.126 КУпАП України.
В обґрунтування заявлених вимог вказує, що оскаржувана постанова є незаконною, так як правил дорожнього руху, вказаних в постанові, ОСОБА_1 не порушував, а поліцейський формально, без належних доказів та з`ясування обставин справи прийняв рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності. Представник позивача зазначив, що постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності має суттєві порушення, а тому підлягає скасуванню. Так, оскаржувана постанова БАД №908660 від 05.07.2024 ОСОБА_1 вручена не була, натомість позивачу вручили лише квитанцію про сплату штрафу. У квитанції про сплату штрафу вказане порушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, в той же час у копії постанови, отриманої представником позивача, зазначені адміністративні правопорушення, передбачені ч.2 ст. 126, ст. 121-3 КУпАП. Зміст оголошеної постанови інспектором не відповідає змісту оскаржуваної постанови.
30 липня 2024 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху, судом надано строк для усунення недоліків позовної заяви. На виконання ухвали суду, позивач усунув недоліки вказані в ухвалі. Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22 серпня 2024 року. В судове засідання 22 серпня 2024 року учасники справи не з`явилися, у зв`язку з чим розгляд справи відкладено на 11 вересня 2024 року.
11 вересня 2024 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі та участі його довірителя.
11 вересня 2024 року від відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшов відзив на позовну заяву, де управління поліції не визнає позовної заяви, вважає її безпідставною та необґрунтованою, зазначає, що обставини правопорушення підтверджуються складеною постановою. У відзиві зазначає, що факт скоєння правопорушення передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП є наявним та підтверджується наданим стороною відповідача доказом у вигляді відео фіксації на нагрудну бодікамеру поліцейського. Вказує, що водій ОСОБА_1 здійснив зупинку ТЗ біля місцевого магазину в с. Дуб`є, де його було зупинено, в ході розмови водій був згідний із вчиненим правопорушенням, після чого поліцейський виніс постанову за ч. 2 ст. 126 та ч. 6 ст. 121 КУпАП. Зазначає, що підстав вважати оскаржувану постанову незаконною не має.
Представник відповідача Головного управління національної поліції України у Львівській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.
Третя особаінспектор СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причин неявки не повідомив.
За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів.
Разом з тим, у зв`язку з неявною в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч. 4 ст. 229 КАС України.
Дослідивши докази, які є у справі, та оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
05.07.2024 відносно позивача була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД за №908660, за ч. 2 ст. 126 КУпАП, ч. 1 чт. 121-3 КУпАП, об`єднано згідно ст. 36 КУпАП. Зазначеною постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.
Згідно з вказаною постановою, ОСОБА_1 05.07.2024 року керував транспортним засобом: трактором марки Т-25, який був не зареєстрований в законному порядку та без посвідчення водія відповідної категорії чим порушив п.п. 2.1а та 30.1 Правил дорожнього руху.
Із наданих позивачем відеозаписів, з нагрудної бодікамери поліцейського, щодо події яка мала місце в с.Дуб`є 05.07.2024 встановлено таке. Відео фіксація розпочинається о 16:52 год. з моменту коли ОСОБА_1 перебуває біля транспортного засобу - трактора. Транспортний засіб перебуває на узбіччі дороги, за кермом будь-яких осіб не має. Відеозапис містить відомості про розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . На відеозаписі не зафіксовано момент керування транспортним засобом позивачем, його зупинки працівниками поліції. Також, на відеозаписі зафіксовано вручення ОСОБА_1 квитанції на сплату штрафу за оскаржуваною постановою. Відеофіксація закінчується о 17:30 год. Іншої відео фіксації, з нагрудної бодікамери поліцейського, події, що мала місце 05.07.2024 с.Дуб`є за участю позивача, на яку посилається відповідач у відзиві, матеріали справи не містять, оскільки до відзиву не додавалися.
Позивач, покликаючись на порушення поліцейськими порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також відсутність події та складу адміністративного правопорушення, просить вирішити спір в судовому порядку, а саме визнати протиправною та скасувати постанову БАД за №908660 від 05.07.2024.
Застосовуючи норми вказаних нормативно-правових актів, суд дійшов до такого.
Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.
Порядок дорожнього руху на території України встановлюють Правила дорожнього руху. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.
Так, відповідно до п. п. «а» п. 2.1 ПДР, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Частиною 2 ст. 126 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керувати таким транспортних засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Обов`язковою умовою притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП є встановлення факту керування транспортним засобом, як об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення за цією статтею.
Згідно п. п. «в» п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення.
Частиною 6 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.
Пунктом 30.1 ПДР встановлено, що власники механічних транспортних засобів і причепів до них повинні зареєструвати (перереєструвати) їх в уповноваженому органі МВС або провести відомчу реєстрацію в разі, якщо законом установлена обов`язковість проведення такої реєстрації, незалежно від їхнього технічного стану протягом 10 діб з моменту придбання (отримання), митного оформлення або переобладнання чи ремонту, якщо необхідно внести зміни до реєстраційних документів.
Диспозиція частини 1 статті 121-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.
Як було зазначено вище, обов`язковою умовою притягнення водія до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП є встановлення в діях водія складу адміністративного правопорушення, зокрема, його об`єктивної сторони, а саме керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака.
Оскаржувану постанову БАД № 908660 від 05.07.2024 прийнято у зв`язку з тим, що позивач керував транспортним засобом не зареєстрованим в законному порядку (ч. 1 ст. 121-3 КУпАП) та без посвідчення водія відповідної категорії (ч. 2 ст. 126 КУпАП).
Суд звертає увагу, що опис обставин, установлених при розгляді справи не відповідає нормі закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення. Керування транспортним засобом не зареєстрованим у встановленому порядку не відноситься до складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, за якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, та не є порушенням п. 30.1 ПДР. Натомість поліцейський не виносив постанову стосовно позивача за порушення п.п. «в» п. 2.9 ПДР, відповідальність за яку передбачена ч. 6 ст. 121 КУпАП.
В силу вимог ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ч.2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Аналогічні норми містяться в ч.1ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію».
Відповідачем не надано будь яких доказів, вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 126, ч.1 ст.121-3 КУпАП, що позбавляє суд можливість встановити наявність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126, ч.1 ст. 121-3 КУпАП.
Як вбачається з постанови про накладення адміністративного стягнення БАД № 908660 від 05.07.2024, у пункті «7. До постанови додаються:» нічого не вказано. Отже, в оскаржуваній постанові не зазначено, які докази підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення ПДР під час керування транспортним засобом, а матеріали справи не містять підтвердження керування останнім транспортним засобом (трактором).
Досліджуючи відеофайли, надані позивачем, суд встановив, що дійсно на ньому зафіксовано розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , що мало місце 05.07.2024. Однак, поданий диск з відеофайлами не містять фіксації вчинення водієм ОСОБА_1 порушення вимог Правил дорожнього руху, а саме фіксування порушення водієм, вимог п.п «а» п. 2.1, п. 30.1 Правил дорожнього руху, доказів протилежного суду не надано.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Таке провадження спрямоване, зокрема, на своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідач як представник державного органу, наділеного повноваженнями щодо виявлення та притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності у своїй діяльності має керуватися виключно законом та діяти відповідно до нього.
Постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності є офіційним документом - рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, в якому, поміж іншого, має бути чітко зазначено опис обставин, установлених при розгляді справ та посилання на норму закону, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення.
У випадках, передбачених ч. 1 ст. 258 КУпАП, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 КУпАП. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені ч. 1 ст. 268 КУпАП та статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України.
Уповноважена посадова особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правомірного вирішення справи.
Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, уповноважена посадова особа органу поліції відповідно до ст. 283 КУпАП виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення, яка відповідно до ст. 285 КУпАП оголошується негайно після закінчення розгляду адміністративної справи. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або надсилається особі, щодо якої цю постанову винесено. Копія постанови по справі про адміністративне правопорушення вручається особі, притягнутій до адміністративної відповідальності, особисто під підпис.
Як вбачається з відеозапису, дослідженого судом, під час розгляду справи поліцейський після винесення постанови по справі відносно ОСОБА_1 , не вручив її позивачу, а обмежився лише врученням квитанції до постанови БАД № 908660, що не відповідає вимогам чинного законодавства.
Як зазначено в п.58 рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Частиною 1 ст. 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частина 2 ст. 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України).
Відповідно до ч.1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
В ході судового розгляду відповідач не довів правомірності оскаржуваної постанови. Уматеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що дійсно позивач допустив порушення Правил дорожнього руху України, а також інші обставини, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 126, ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, що позбавляє можливості суд встановити факт таких порушень.
Отже, рішенням суб`єкта владних повноважень за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, а саме постанова БАД № 908660 від 05.07.2024, не відповідає критеріям визначеним ч. 2 ст. 2 КАС України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Суд дійшов висновку, що вимога позивача, в якій він просить суд скасувати постанову є підставною та обґрунтованою. Тому позов слід задовольнити шляхом скасування постанови серії БАД № 908660 від 05.07.2024, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Повноваження адміністративного суду, розглядаючи справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України, диспозиція якої не передбачає визнання рішення, дій протиправними чи незаконними при розгляді зазначених справ.
З огляду на наведене, для належного захисту порушеного права позивача достатнім способом захисту буде скасування постанови про адміністративне правопорушення, що відповідає вимогам ч. 3 ст. 286 КАС України, а не визнання протиправною постанови щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності, тому позов підлягає частковому задоволенню.
Судові витрати суд присуджує на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись ст. ст. 9, 77, 121, 241, 246, 286 КАС України,
Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, третя особа інспектор СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області старший лейтенант поліції Серватнюк Богдан Ігорович про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимізадовольнити частково.
Скасувати постанову винесену інспектором СРПП відділення поліції №1 Золочівського РВП ГУ НП у Львівській області старшим лейтенантом поліції Серватнюком Богданом Ігоровичем від 05.07.2024 року серії БАД № 908660, якою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 та ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 3400 грн та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
У частині вимоги про визнання постанови протиправною - залишити без задоволення.
Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в сумі 605 грн 60 к. за рахунок бюджетних асигнувань.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління національної поліції у Львівській області, місцезнаходження: вулиця Генерала Григоренка, 3, Львів, Львівська область .

Повне рішення суду складено 11 вересня 2024 року.

Суддя Т.Л.Войтюк