Справа № 333/3859/24
Суддя: Холод Р. С.
Дата ухвалення: 2024-09-11 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 333/3859/24
Провадження № 2-а/333/76/24
РІШЕННЯ

Іменем України

11 вересня 2024 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд міста Запоріжжя у складі:

Судді Холода Р.С.,

за участю секретаря судового засідання Марченко В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Савича Дмитра Валерійовича (місце знаходження: 25030, м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, буд. 22Б), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 25030, м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, буд. 22Б) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

ВСТАНОВИВ:

23.04.2024 року через систему Електронний суд надійшла позовна заява ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Савича Дмитра Валерійовича та Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивач 03.04.2024 року керував автомобілем «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_2 , на трасі М-30 і рухався в напрямку міста Тернопіль на термінову операцію свого сина ОСОБА_2 . Близько о 9 год. 38 хв., на 696 кілометрі автошляху М 30 Стрий-Умань-Ізварине він був зупинений працівником Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції ОСОБА_3 біля населеного пункту Шостаківка Кіровоградської області, шляхом вмикання червоного проблискового сигналу на поліцейському автомобілі «Duster», службовий номер 7390. Підставою зупинки було зазначено порушення водієм п. «а» п.14.6, Правил Дорожнього руху України (здійснення обгону на перехресті), що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 статті 122 КУпАП.

Одразу ж позивачем було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи з метою отримання правової допомоги адвоката, у зв`язку із чим розгляд справи про адміністративне правопорушення було відкладено на 19 год. 30 хв. 06.04.2024 року.

Також ОСОБА_1 було направлено клопотання до начальника Управління поліції в Кіровоградській області про закриття адміністративного провадження за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, за результатами розгляду якого листом від 12.04.2024 року за № Г-333/41/34/01-2024 було повідомлено, що клопотання надано для подальшого прийняття рішення інспектору взводу №2 роти № 1 батальйону Управління ОСОБА_3 .

Незважаючи на подане клопотання, позивач виявив в електронному кабінеті водія інформацію про накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн. на підставі постанови серії ЕНА № 1842690 від 06.04.2024 року. При цьому вказана постанова протягом трьох днів направлена йому не була, що є порушенням пункту 5 розділу IV Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року № 1395.

ОСОБА_1 вважає, що провадження в цій справі про адміністративне правопорушення не могло бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події адміністративного правопорушення з наступних підстав.

Доказами по цій справі зі сторони відповідача вказані записи відеорегістраторів автомобіля «Renault Duster», службовий номер 7390 та з нагрудної камери. За результатами огляду запису переднього реєстратору позивачем встановлено, що він здійснив обгін автомобілю «Renault Duster» (виїзд на зустрічну полосу руху та повернувся у свою), приблизно за 300-400 метрів від перехрестя.

Інспектор УПП Савич Д.В обґрунтовуючи свою позицію, зазначив, що оскільки при проїзді перехрестя позивач частково колесом виїхав на зустрічну полосу руху, то це свідчить про вчинення обгону на перехресті, що і є порушенням вимог п. «а» п.14.6 Правил Дорожнього руху України, яке він вважає таке припущення хибним, виходячи з такого.

Згідно визначень, викладених у п.1.10 Правил Дорожнього руху України:

випередження - рух транспортного засобу зі швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі,

обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху;

перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Таким чином, обгін починається в момент випередження транспортного засобу по зустрічній полосі руху. Цілком логічно стверджувати, що без повного виїзду на зустрічну смугу не можливо почати випередження транспортного засобу. Тобто обов`язковою умовою здійснення обгону транспортного засобу є виїзд на зустрічну смугу руху та подальший рух по зустрічній смузі паралельно іншому транспортному засобу

Сам по собі виїзд на зустрічну смугу для здійснення маневру, наприклад повороту для пересвідчення у відсутності перешкод по своїй полосі руху, не є порушенням ПДР України.

Крім того, вважає що в нього була відсутня технічна можливість вчинити обгін на перехресті.

Ухвалою суду від 26.04.2024 року позовна заява була залишена без руху у зв`язку із відсутністю клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови від 06.04.2024 року.

13.05.2024 року після надання ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на оскарження постанови було відкрито провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

03.06.2024 року від представника Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції Негря О.В. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач вважає вимоги позивача необґрунтованими оскільки вони не відповідають нормам чинного законодавства.

03.04.2024 року під час несення служби інспектором взводу №2 роти №1 батальйону управління патрульної поліції в Кіровоградській області Савичем Д.В. було зафіксовано факт адміністративного правопорушення, а саме: ОСОБА_1 на автомобільній дорозі М 30 Стрий-Умань-Ізварине, 696 км., керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_2 , здійснив обгін на перехресті, чим порушив п.14.6 «а» Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Вказаний факт підтверджується відеофіксацією на відеореєстраторі службового транспортного засобу.

Пунктом 2.3 б, д Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій повинен бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

Відповідно до відеофіксації по ходу руху транспортного засобу позивача встановлений дорожній знак 1.23.2 «Прилягання другорядної дороги».

Цей знак попереджає про прилягання другорядної дороги з лівого боку. Зображення прилягань відповідає реальній конфігурації перехрестя. Знак встановлюється поза населеними пунктами на відстані 150-300 м, у населених пунктах на відстані 50-100 м до початку небезпечної ділянки.

Окрім цього, перехрестя на місці вчинення адміністративного правопорушення та його безпосередні межі були позначені дорожньою розміткою 1.1 «вузька суцільна лінія», яка позначає межі ділянок проїзної частини, на які в`їзд заборонено.

Позивач спостерігав вищезазначений дорожній знак, усвідомлював що наближався до перехрестя, свідомо, в порушення вимог Правил дорожнього руху України перетнув дорожню розмітку 1.1 «вузька суцільна лінія», здійснив виїзд на смугу зустрічного руху та в подальшому здійснив обгін транспортного засобу.

Враховуючи той факт, що транспортний засіб під керуванням позивача з`явився з боку від службового транспортного засобу відразу після проїзду ним меж перехрестя, вбачається, що обгін був розпочатий безпосередньо у межах перехрестя, а закінчений поза його межами. З огляду на це у діях позивача вбачаються ознаки порушення п.п. 14.6 «а» ПДР України і відповідно ч.2 ст.122 КУпАП.

За таких обставин, представник Управління патрульної поліції в Кіровоградській області просить суд залишити без задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився та надав заяву про розгляд справи без його участі. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав свою позовну заяву, просив задовольнити з підстав зазначених у позові.

Інспектор 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Управління патрульної поліції в Кіровоградській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомив, надав відзив на позовну заяву.

Відповідно до положень ч.1 ст.205, ч.3 ст.268 КАС України неявка учасників справи, повідомлених належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Суд, розглянувши адміністративний позов ОСОБА_1 .О оцінивши безпосередньо, всебічно, повно та об`єктивно досліджені під час судового розгляду докази, вважає, що позов частково підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що03.04.2024 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_2 , та був зупинений інспектором УПП в Кіровоградській області на автомобільній дорозі М-30 Стрий - Умань Дніпро Ізварине, 696 км.

Після повідомлення ОСОБА_1 про факт порушення ним ч.2 ст.122 КУпАП, про його права як особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, останній заявив усне клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з необхідністю скористатися правничою допомогою.

Інспектор поліції Савич Д.В. задовольнив це клопотання і розгляд справи було призначено на 06.04.2024 року на 19 год. 30 хв.

05.04.2024 року на електронну адресу УПП в Кіровоградській області від ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

06.04.2024 року інспектором поліції Савичем Д.В. було відмовлено у задоволенні клопотання про закриття адміністративного провадження та прийнято рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача у даному випадку - постанова про адміністративне стягнення є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст.222 КУпАП зокрема віднесено розгляд справи за ст.122 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Тобто, складення та винесення постанови у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП є складовою виконання посадовою особою Національної поліції України своїх процесуальних обов`язків передбачених законом.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

За визначенням ст. 70 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Докази, одержані з порушенням закону, судом при вирішенні справи не беруться до уваги. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування, крім випадків, коли щодо таких обставин не виникає спору.

Відповідно до вимог ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.

Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.

Щодо розгляду справи без позивача

Відповідно до ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Судом встановлено, що працівник поліції задовольнив клопотання ОСОБА_1 , надавши останньому скористуватися при розгляді справи правової допомогою. При цьому розгляд справи було відкладено з 03.04.2024 року до 06.04.2024 року.

Позивач 05.04.2024 року подав клопотання на електронну адресу УПП в Кіровоградській області про закриття адміністративного провадження у зв`язку з відсутністю події та складу правопорушення.

З огляду на положення ст. 268 КУпАП, під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст.121 КУпАП, не є обов`язковою.

Враховуючи встановлені під час судового розгляду обставини, а саме: що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи 06.04.2024 року; напередодні розгляду справи звернувся із клопотанням про закриття провадження; участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП не є обов`язковою, суд не вбачає порушення з боку інспектора УПП щодо розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 .

Щодо відсутності порушення ПДР у діях позивача

Відповідно до вимог ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п.1 ч.1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п.1 ч.1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішення відповідача у даному випадку - постанова про адміністративне стягнення є правовим актом індивідуальної дії.

Відповідно до ч.3 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

До компетенції органів Національної поліції відповідно до ст.222 КУпАП зокрема віднесено розгляд справи за ст.122 КУпАП.

Згідно з абз. 2 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Частиною 4 ст. 258 КУпАП визначено, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно до ч.1 ст. 9, ст.10 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1842690 від 06.04.2024 року ОСОБА_1 здійснив обгін на перехресті чим порушив п. «а» п.14.6, Правил Дорожнього руху України, що є складом правопорушення ч. 2 статті 122 КУпАП.

Згідно підпункту «а» пункту 14.6. Правил дорожнього руху України обгін заборонено на перехресті.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху України перехрестя визначено як місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Положеннями ст. ст. 251, 280 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Сукупний аналіз положень ст. ст. 251, 283-284 КУпАП дає можливість зробити висновок про те, що ці норми чинного законодавства встановлюють певний перелік відомостей та даних, які підлягають обов`язковому зазначенню у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зміст постанови повинен відповідати вимогам ст.ст.283-284 КУпАП, і до таких відомостей серед іншого віднесено зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис, отже достатньою та необхідною правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення ПДР є наявність в її діях відповідного складу правопорушення, що повинно підтверджуватися належними і допустимими доказами, одним з яких може бути фото чи відеозапис.

Відповідно до пп. 9 ч.1 ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно до п.2 ч.1 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

До свого відзиву представник відповідача надав фотознімки та відеозаписи з реєстратора службового автомобіля та нагрудної камери працівника поліції.

Досліджуючи фотознімки, та відеозаписи, які є додатками до відзиву наданого Управлінням патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції і які зазначені як докази у постанові поліцейського, судом встановлено, що позивач на автомобілі «Hyundai Tucson», номерний знак НОМЕР_2 , рухався по головній дорозі.

По ходу руху його транспортного засобу було встановлено дорожній знак 1.23.2 «Прилягання другорядної дороги» і у подальшому з вказаних доказів вбачається, що ОСОБА_1 проїхав перехрестя головної дороги (на якій він перебував) та другорядної дороги.

Згідно п.1.10 Правил дорожнього руху, обгін це випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху. Тобто це такий маневр, при якому транспортний засіб, щоб обійти інший, виїжджає на зустрічну смугу і потім повертається на свою смугу після завершення маневру. Обгін завжди пов`язаний з перетином осьової лінії, якщо дорога односмугова в кожному напрямку.

В даному випадку маневр обгону ОСОБА_1 почав до початку вказаного перехрестя, продовжив його на перехресті і закінчив вже після проїзду перехрестя.

Доводи ОСОБА_1 , що обгін починається лише в момент випередження транспортного засобу по зустрічній полосі руху, вважаю, що є помилковими, так як фактично обгін складається з трьох фаз: фаза перестроювання, фаза випередження, фаза повернення на свою смугу.

Дійсно, як зазначає позивач сам по собі виїзд на зустрічну смугу для здійснення маневру, наприклад повороту не є перешкодою, але це зовсім інша дорожня ситуація.

Отже, на думку суду, позивач здійснив обгін на перехресті, тобто порушив вимоги підпункту «а» пункту 14.6. Правил дорожнього руху України.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд не вбачає порушень чинного законодавства з боку працівника поліції при винесенні постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1842690 від 06.04.2024 року.

Згідно положень п.1 ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи, викладене, суд дійшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про скасування постанови поліцейського УПП в Кіровоградській області Савича Д.В. про накладення адміністративного стягнення по справі про порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, а тому позовну заяву слід залишити без задоволення.

Частина 1статті 132 КАС України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи, що суд дійшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, не підлягають і стягненню судові витрати з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 9, 10, 122, 245, 246, 251, 258, 268, 280, 283 КУпАП, ст. ст. 77, 139, 241, 246, 255, 263, 286, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до інспектора 2 взводу 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Савича Дмитра Валерійовича (місце знаходження: 25030, м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, буд. 22Б), Управління патрульної поліції в Кіровоградській області Департаменту патрульної поліції (місце знаходження: 25030, м. Кропивницький, вул. Юрія Бутусова, буд. 22Б) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Копію рішення направити учасникам справи.

Повний текст рішення складено 11.09.2024 року.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод