Справа № 460/21897/23
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

09 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/21897/23 пров. № А/857/14028/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

судді-доповідача Кухтея Р.В.

суддів Шевчук С.М., Ільчишин Н.В.

розглянувши у письмовому провадженні у м. Львові заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду Кухтея Руслана Віталійовича, Шевчук Світлани Михайлівни та Ільчишин Надії Василівни при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 460/21897/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, стягнення моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

04 червня 2024 року Восьмим апеляційним адміністративним судом зареєстрована апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 13 травня 2024 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі № 460/21897/23.

Протоколом повторно автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09 липня 2024 визначено склад суду: суддя-доповідач - Кухтей Р.В., судді: Ільчишин Н.В., Шевчук С.М.

13 серпня 2024 року до суду апеляційної інстанції надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Восьмого апеляційного адміністративного суду Кухтея Руслана Віталійовича, Шевчук Світлани Михайлівни та Ільчишин Надії Василівни через те, що у позивача існує відсутність довіри до вказаної колегії суддів а ткож виникли сумніви у неупередженості або об`єктивності, відтак, для забезпечення умов, за яких у сторін не виникало б будь- яких сумнівів щодо розгляду справи безстороннім та неупередженим судом, а також заради уникнення атмосфери конфліктності, просить задовільнити заяву про відвід.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про самовідвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Вирішуючи питання про відвід, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Згідно частини першої статті 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Згідно абз. 1 ч. 3 ст. 39 КАС України, відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Водночас, варто зазначити, що суд, який розглядає справу має бути «безстороннім» і «незалежним» (ст. 6 ч. 1 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод).

Не є підставами для відводу суддів заяви, які містять лише припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними і допустимими доказами.

Статтею 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» встановлено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» кожному гарантується захист його прав, свобод та інтересів у розумні строки незалежним, безстороннім і справедливим судом, утвореним законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 у справі «Білуха проти України» зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції має визначатися за суб`єктивними та об`єктивними критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

Як зазначено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалі 10 лютого 2021 року у справі № 9901/224/20 головною метою відводу є гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи, а мета самовідводу - запобігання будь-яким сумнівам щодо безсторонності судді. ЄСПЛ зазначає, що «у кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу й такий ступінь, що свідчать про небезсторонність суду». Стосовно відводу (як права сторони його ініціювати) вказано, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

При цьому, частиною 4 статті 36 КАС України встановлено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

З врахуванням наведених вище обставин, колегія суддів вважає, що заявлений ОСОБА_1 відвід суддів Кухтея Руслана Віталійовича, Шевчук Світлани Михайлівни та Ільчишин Надії Василівни у даній справі, є необґрунтованим.

За правилами частини четвертої статті 40 КАС України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Таким чином, оскільки колегія суддів дійшла висновку про необґрунтованість заяви про відвід, то суд вважає за необхідне передати справу № 460/21897/23 для визначення судді у порядку, встановленому ч. 1 ст. 31 КАС України, для вирішення питання про відвід.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 236, 243, 248, 310, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

у х в а л и в :

Визнати заявлений відвід судді-доповідачу Кухтею Р.В. та суддям Ільчишин Н.В., Шевчук С.М. необґрунтованим.

Відповідно до ч. 1 ст. 31 КАС України справу передати для визначення судді, який буде вирішувати питання про відвід судді.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді Н. В. Ільчишин
С. М. Шевчук