Справа № 420/24767/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд, у складі судді Хлімоненкової М.В., розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, у якому позивач просить суд:

1. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з відмови, листом №21150-18583/Р-02/8-1500/24 від 23.07.2024 року, у проведенні перерахунку його, ОСОБА_1 , пенсійної виплати, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року з урахуванням мого права на пенсійну виплату у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, а з 01 березня 2024 року та з 01 липня 2024 року - без застосування обмеження розміру пенсійної виплати 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити його, ОСОБА_1 , порушене право на отримання пенсійної виплати, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року з урахуванням мого права на пенсійну виплату у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, а з 01 березня 2024 року та з 01 липня 2024 року пенсійної виплати без застосування обмеження її розміру 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, шляхом проведення відповідного перерахунку пенсії, з 01 березня 2022 року, з 01 березня 2023 року з урахуванням мого права на пенсійну виплату у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, а з 01 березня 2024 року та з 01 липня 2024 року без застосування обмеження розміру пенсійної виплати 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що відповідачем під час здійснення перерахунку пенсії позивача з 01.03.2022, 01.03.2023 протиправно застосовано обмеження її розміру, та з 01.03.2024, 01.07.2024 протиправно застосовано обмеження пенсії 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Ухвалою суду від 08.08.2024 року відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Відповідачем було подано відзив на позов, в якому просив відмовити в задоволенні позову та зазначив, що Головним управління позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 по справі №420/24411/23, та розмір пенсії з 01.06.2024 становить 23610,00 грн. Таким чином, на виконання судового рішення позивачу відбулось нарахування та виплата пенсії без обмеження максимальним розміром до наступного перерахунку, оскільки судовим рішенням не зобов`язано застосування без обмеження максимальним розміром при проведення наступних перерахунків.

Так, посилаючись на приписи ст.2 ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 від 08.07.2011р., які є чиними на час проведення перерахунку пенсії позивача, а отже підлягають застосуванню, відповідач звертає увагу, що максимальним розмір пенсій, призначених відповідно до ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», не може перевищувати 10 прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Отже, відповідач вважає, що пенсія позивачу перерахована та виплачується відповідно до норм чинного законодавства.

Дослідивши наявні у справі докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини.

Позивач ОСОБА_1 є військовим пенсіонером, та перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (надалі Закон №2262-ХІІ).

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19.01.2024 по справі №420/24411/23, зокрема було зобов`язано Головне управління ПФУ в Одеській області поновити з 01 березня 2022 року право ОСОБА_1 на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, шляхом проведення перерахунку пенсії з 01 березня 2022 року з урахуванням його права на отримання щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000грн., яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб, з виплатою суми недоотриманої пенсії за період з 01 березня 2022 року.

Відповідно до указаного судового рішення, Головним управлінням проведено перерахунок пенсії позивача, на підтвердження чого в матеріалах справи наявні копії відповідних перерахунків по пенсійній справі № ОСОБА_1 , з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.2024 та з 01.07.2024, здійснених відповідачем 04.06.2024р. вбачається, що:

- з 01.03.2022 року пенсійна виплата (підсумковий розмір пенсії) позивачу з урахуванням щомісячної доплати, надбавок та підвищень до пенсії нарахована у загальному розмірі 22161,56 грн. Однак, фактично перераховану позивачу пенсію ГУ ПФУ в Одеській області обмежило пенсію максимальним розміром - 20 161,56 грн, у зв`язку із чим, пенсійна виплата позивача з 01.03.2022 призначена до виплати саме у розмірі 20 161,56 грн, з урахуванням обмеженням максимальним розміром;

- з 01.03.2023 року пенсійна виплата (підсумковий розмір пенсії) позивачу з урахуванням щомісячної доплати, надбавок та підвищень до пенсії нарахована у загальному розмірі 24100,16 грн. Однак, фактично перераховану пенсію позивачу ГУ ПФУ в Одеській області обмежило максимальним розміром - 21 725, 17 грн, у зв`язку із чим, пенсійна виплата позивача з 01.03.2023 призначена до виплати саме у розмірі 21 725, 17 грн, з урахуванням обмеженням максимальним розміром;

- з 01.03.2024 року пенсійна виплата (підсумковий розмір пенсії) позивачу нарахована у загальному розмірі 25895,91 грн. Однак, фактично перераховану позивачу пенсію ГУ ПФУ в Одеській області обмежило максимальним розміром - 23610,00 грн, у зв`язку із чим, пенсійна виплата позивача з 01.03.2024 призначена до виплати саме у розмірі 23610,00грн, з урахуванням обмеженням максимальним розміром;

- з 01.07.2024 пенсійна виплата (підсумковий розмір пенсії) позивачу нарахована у загальному розмірі 25895,91 грн. Однак, фактично перераховану позивачу пенсію ГУ ПФУ в Одеській області обмежило максимальним розміром - 23610,00 грн, у зв`язку із чим, пенсійна виплата позивача з 01.07.2024 призначена до виплати саме у розмірі 23610,00 грн, з урахуванням обмеженням максимальним розміром.

17.06.2024 листом №18075-15479/Р-02/8-1500/24 Головне управління ПФУ в Одеській області повідомило позивача про здійснення йому перерахунку пенсії на підставі рішення суду по справі №420/24411/23.

У червні 2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою від 24.06.2024, в якій просив поновити його право на отримання з 01.03.2022 та з 01.03.2023 пенсійної виплати у нарахованому на відповідну дату розмірі, без обмеження її розміру, а з 01.03.2024 та з 01.07.2024 право на отримання пенсійної виплати без обмеження 10-кратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, шляхом проведення відповідних перерахунків його пенсійної виплати з 01.03.2022 та з 01.03.2023 з урахуванням його права на отримання пенсійної виплати у нарахованому на відповідну дату розмірі, без застосування обмеження її розміру, а з 01.03.2024 та з 01.07.2024 з урахуванням його права на пенсійну виплату без застосування обмеження її розміру 10-тикратним розміром прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Відповідач за результатом розгляду заяви позивача надав відповідь у формі листа від 23.07.2024 №21150-18583/Р-02/8-1500/24, в якому пославшись на приписи ст.2 ЗУ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» №3668 від 08.07.2011 вказав, що відповідно до ЗУ «Про Державний бюджет України на 2024 рік» прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.01.2024 становить 2361,00 грн, максимальний розмір пенсії з 01.03.2024 становить 23610,00 грн. Розмір пенсії позивача з 01.07.2024 становить 23610,00 грн.

Не погодившись із діями відповідача щодо обмеження своєї перерахованої пенсії максимальним розміром, вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Вимогами ч.2 ст.19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Спір у цій справі стосується правомірності дій пенсійного органу щодо обмеження пенсійної виплати позивача з максимальним розміром.

З даного приводу, суд зауважує, що обмеження пенсій максимальним розміром передбачено частиною сьомою статті 43 Закону №2262-ХІІ та статтею 2 Закону №3668-VI.

Так, відповідно до ч.7 ст.43 Закону № 2262-XII в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24.12.2015 №911-VIII, чинній з 01.01.2016 по 20.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Тимчасово, у період з 01.01.2016 по 31.12.2016, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

В подальшому, у зв`язку із прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 06.12.2016 №1774, який набрав чинності з 01.01.2017, частина сьома статті 43 Закону №2262-XII передбачала, що максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, а саме: по 31 грудня 2017 року максимальний розмір пенсії не може перевищувати 10 740,00 грн., з 01 січня 2019 року 14 970,00 грн., з 01 січня 2020 року 16380грн., а з 01 січня 2020р. 17690грн.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до … Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», та інш., не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Між тим, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 грн.

У п.2 резолютивної частини цього рішення №7-рп/2016 вказано, що положення ч.7 ст. 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто з 20.12.2016р.

Слід зазначити, що Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер, а також зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Отже, частина 7 статті 43 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", якою було передбачено обмеження пенсій максимальним розміром, втратила чинність з часу проголошення рішення Конституційного Суду України від 20 грудня 2016 року №7-рп/2016.

Виходячи з викладеного вище, у Законі №2262-XII відсутня частина сьома статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр є нереалізованими.

Таким чином, стаття 43 Закону №2262-XII з 20 грудня 2016 року не передбачає положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, а отже, внесені до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії, тощо), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 06.11.2018 у справі №522/3093/17, від 08.08.2019 у справі №522/3271/17, від 10.10.2019 у справі №522/22798/17, від 30.10.2020 у справі № 522/16881/17, від 09.11.2020 у справі № 813/678/18, 09.02.2021 у справі №640/2500/18, від 31.03.2021 у справі № 815/3000/17.

До того ж, позивач перебуває на обліку в територіальному органі пенсійного фонду та отримує пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб", який в свою чергу є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суд наголошує, у відповідності до вимог ст.1-1 Закону №2262-ХІІ, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону (№2262-ХІІ) та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Отже, зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, іншими законами є неможливою, і такі закони у разі їх прийняття не підлягають застосуванню в частині визначення умов і норм пенсійного забезпечення військовослужбовців.

Як було наведено вище, обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 спеціального Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання попадає під регулювання положень Закону України №3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Протягом періоду з 20.12.2016 р. (дати набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016) та по теперішній час будь-яких змін до Закону №2262-ХІІ щодо встановлення обмеження розміру пенсії для осіб, звільнених з військової служби, не вносилося.

За вказаного, суд вбачає за доцільне до спірних правовідносин застосовувати саме норми Закону № 2262-XII, оскільки він є спеціальним щодо регулювання питання пенсійного забезпечення військовослужбовців, по відношенню до Закону №3668-VI.

Застосування положень Закону України №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично зводить нанівець наслідки прийняття рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким фактично встановлено, що обмеження пенсії призначеної за законом №2262-ХІІ максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України.

До того ж, норми статті 2 Закону №3668-VI є абсолютно тотожними нормам частини 7 ст.43 Закону № 2262-XII, які рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 року №7-рп/2016 вже визнані неконституційними стосовно обмеження розміру пенсій осіб, звільнених з військової служби.

Відтак, з дати прийняття Конституційним Судом України рішення від 20.12.2016 року № 7-рп/2016 і до моменту виникнення спірних правовідносин законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, не містить норм, які обмежують пенсії цих осіб максимальним розміром.

З огляду на викладене, суд вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для обмеження перерахованої пенсійної виплати позивача з 01.03.2022, з 01.03.2023, з 01.03.20224 та з 01.07.2024 десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, відтак оскаржувані ОСОБА_1 дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії максимальним розміром, є протиправними.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проаналізувавши встановлені обставини справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, враховуючи усе викладене вище, суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.

Доводи відповідача, викладені ним у відзиві на позовну заяву, є несуттєвими, не доводять обґрунтованості дій пенсійного органу у спірних правовідносинах.

Суд вважає, що твердження відповідача про законність обмеження пенсії позивачу максимальним розміром є хибними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, відтак, суд робить висновок про обґрунтованість позовних вимог і наявність підстав для їх задоволення.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

З урахуванням вищевикладеного суд, з метою ефективного поновлення порушених прав позивача у спірних відносинах, вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024, 01.07.2024 максимальним розміром та зобов`язати здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024, 01.07.2024 без обмеження її максимальним розміром.

Судові витрати не розподіляються, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи відповідно до ЗУ «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 371 КАС України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 під час здійснення перерахунків з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024, 01.07.2024 максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2022, 01.03.2023, 01.03.2024, 01.07.2024 без обмеження її максимальним розміром та з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, , адреса: вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА