Справа № 320/38941/24
Суддя: Скрипка І.М.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

10 вересня 2024 року Київ № 320/38941/24

Суддя Київського окружного адміністративного суду Скрипка І.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Каплуновської Марії Олександрівни про визнання протиправними та скасування постанов,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася 16.08.2024 до Київського окружного адміністративного суду в порядку статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, що регламентує особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби з позовом до старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Каплуновської Марії Олександрівни.

Просить суд визнати протиправними та скасувати постанови про накладення штрафів від 25.07.2024 у розмірі 1700,00 грн. та від 06.08.2024 у розмірі 3400,00 грн., що видані старшим державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Каплуновською М.О. у виконавчому провадження № 66964375.

Адміністративний позов не відповідає вимогам процесуального закону, з огляду на таке.

У силу вимог частини третьої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця приватний виконавець.

Із позовної заяви вбачається, що відповідачем за цим позовом визначено до старшого державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Каплуновську М.О.

Проте, у силу вимог частини третьої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідачем у цій категорії спорів має бути відповідний орган державної виконавчої служби, а не посадова особа.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно із частиною першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Суддя зазначає, що початок перебігу строку звернення до суду у процесуальному законі визначено альтернативно це день, коли особа або дізналася, або повинна була дізнатися про порушення свого права.

Тому при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Із позову слідує, що про наявність спірних постанов позивач дізналася після ознайомлення її представника з матеріалами виконавчого провадження 07.08.2024.

До суду із цим позовом позивач звернулася 16.08.2024, пропустивши при цьому десятиденний строк звернення до суду, передбачений частиною другою статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, на оскарження постанови від 25.07.2024.

Суд зазначає, що ознайомлення представника позивача з матеріалами виконавчого провадження не є єдиною та безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду, оскільки, як стверджує позивач, 24.07.2024 представнику вже було достеменно відомо про заплановані виконавчі на 25.07.2024, а не отримання позивачем поштової кореспонденції, у т.ч. у зв`язку зі зміною прізвища та ім`я, не впливає на поважність причин пропуску строку звернення до суду.

Оскільки позивачу достеменно відомо про спірне виконавче провадження, то вона мала цікавитись його рухом, як сторона виконавчого провадження та своєчасно вживати передбачених законом заходів, у т.ч. й щодо оскарження, на її переконання, неправомірних дій та рішень посадових осіб органу ДВС.

Суд уважає, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій, є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного поновлення судами пропущеного строку.

Відповідно до статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Із позовної заяви судом не встановлено поважних причин пропуску строку звернення до суду в частині оскарження постанови від 25.07.2024.

Крім того, частиною другою статті 43 Кодексу передбачено, що здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

У порушення вказаних вимог, позивачем не надано доказів реєстрації його місця проживання, у тому числі й за адресою, вказаною у позові, доказів його адміністративної процесуальної дієздатності (паспорта) та реєстраційного номера облікової картки платника податків, а також документально підтверджуючих доказів зміни прізвища та ім`я.

Наведені обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального закону.

Вказані недоліки повинні бути усунені шляхом подання до суду:

- уточненої позовної заяви, яка відповідає вимогам, установленим статтями 160, 161 та 287 Кодексу адміністративного судочинства України (у кількості примірників, відповідно до кількості учасників справи, один з яких до суду, без додатків), зокрема, із визначенням суб`єктного складу осіб (належного відповідача), який має відповідати за цим позовом із урахуванням вимог цієї ухвали;

- документально підтверджуючих доказів зміни прізвища та ім`я позивача:

- доказів повідомлення державного виконавця про зміну прізвища та ім`я позивача або зазначити про підстави такого неповідомлення та мету такого неповідомлення;

- доказів на підтвердження адміністративної процесуальної дієздатності позивача та доказів реєстрації в установленому законом порядку за адресою, вказаною у позові або за іншою адресою шляхом подання засвідченої у передбачений законом спосіб ксерокопії всіх заповнених сторінок паспорта громадянина України, реєстраційного номеру облікової картки платника податків позивача.

Керуючись статтями 122, 123, 160, 161, 169, 171, 243, 248, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

у х в а л и в:

позовну заяву ОСОБА_1 - залишити без руху.

Встановити позивачеві десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків позовної заяви, зазначених у мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити позивачеві, що якщо недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, не будуть усунуті у встановлений судом строк, позовна заява буде повернута відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала позов.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Скрипка І.М.