Справа № 243/4027/24
Суддя: Сидоренко І. О.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Єд.унік.№243/4027/24
Провадження№2-а/243/32/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Сидоренко І.О.,

за участю секретаря Зубкова В.В.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

До Слов`янського міськрайонного суду Донецької області звернулася ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення. Позовна заява обґрунтована тим, що постановою № 6 від 23 травня 2024 року адміністративною комісією при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. Як вбачається із постанови № 6, протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАД №368734 від 08 травня 2024 року складеного у відношенні позивача зазначено, що 08.05.2024 о 13 год. 30 хв. знаходячись в магазині «Продукти» по АДРЕСА_1 позивач здійснила продаж горілки «Хортиця», 0,5 л вміст спирту 40% об за 250 гривень, чим порушила Наказ командувача ОТУ військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 16 од від 09.07.2022 чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП. Позивач не погоджуючись із постановою вимушена звернутись до суду. До позивача застосовано санкцію у розмірі 10200 грн, що дорівнює 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (санкція накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот), натомість причини з яких комісія вирішила застосовувати саме таку санкцію (600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) у постанові не наведені. Як вбачається із тексту ч.2 ст.156 КУпАП суб`єктом правопорушення, є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування. Як вбачається з оскаржуваної постанови та описаного в ній протоколу, належних доказів того, що позивач є працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування до матеріалів справи не долучено, комісією не досліджувалось, а отже позивач не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, у зв`язку з чим в її діях відсутній склад вказаного правопорушення. Описаний протокол та постанова про адміністративне правопорушення не містить відомостей про особу котра придбала товар та не зафіксовано факту продажу й отримання грошей. Зазначене виключає об`єктивну сторону даного адміністративного правопорушення та унеможливлює його склад. При винесенні оскаржуваної постанови не надано оцінки суб`єкту якого притягнуто до відповідальності та відсутності будь-яких розрахункових документів на реалізацію алкогольних напоїв та письмових пояснень особи, яка придбала вказані алкогольні напої. Враховуючи, що факту реалізації алкогольних напоїв не підтверджено жодним належним та допустимим доказом, відсутність будь-яких допустимих доказів факту реалізації пива, вважаю, що в діях особи відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. У оскаржуваній постанові не міститься жодного посилання на закон який забороняє продаж або на рішення місцевого самоврядування яке б порушила особа. Звертає увагу на те, що санкція ч. 2 ст. 156 КУпАП вказує, що скоєне правопорушення тягне за собою накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а конфіскація речових доказів за інкримінованою статтею не передбачена. Адміністративна комісія, взявши на себе законодавчу ініціативу, вигадала норму (відтермінування строку повернення речових доказів) та прийняла рішення в частині вирішення питання долі речових доказів, яке не передбачено жодною нормою права. Речові докази, які є доказами по адміністративній справі підлягають поверненню його власнику, оскільки вони зберігаються до розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, просить суд скасувати постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області № 6 від 23 травня 2024 року, закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення та повернути позивачу речові докази по адміністративній справі.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Музикант В.С., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судовому засіданні участі не приймали. В адміністративному позові позивач зазначила про розгляд справи за її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Відповідач відзив на позов не подав.

Суд, з`ясувавши та оцінивши докази у справі, встановив наступні фактичні обставини.

Постановою Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області № 6 від 23 травня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 10200 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови слідує, що 08.05.2024 о 13 год. 30 хв. ОСОБА_1 , знаходячись в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Бузковій 18 м. Миколаївка здійснила продаж горілки «Хортиця» об`ємом 0,5л вміст спирту 40%м об. за 250 гривень, чим порушила Наказ командувача ОТУ військ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » № 16 од від 09.07.2022, чим вчинила правопорушення передбачене ч. 2 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Відповідно до ст. 287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Частина 2 статті 156 КУпАП встановлює відповідальність за порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Слід зазначити, що склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності. До структури складу адміністративного правопорушення відносяться: об`єкт; об`єктивна сторона; суб`єкт; та суб`єктивна сторона.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Суб`єктом правопорушення є особа, яка вчинила правопорушення.

При цьому, склад адміністративного правопорушення характеризується сукупністю чотирьох елементів: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона.

Відсутність хоча б одного з них свідчить про відсутність складу порушення в цілому, що згідно з п. 1 ст. 247 КпАП є обставиною, що виключає провадження у справі: провадження не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП полягає у порушенні працівником підприємства (організації) торгівлі правил торгівлі, зокрема, алкогольними напоями на території забороненій законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, тощо.

Тобто, адміністративна відповідальність за ч. 2 ст. 156 КУпАП настає лише для працівників підприємств (організації) торгівлі або громадського харчування, а не для будь-яких інших осіб, тобто суб`єкт даного адміністративного правопорушення є спеціальним. Однак з оскаржуваної постанови не вбачається що ОСОБА_1 має статус працівника підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування (наказ про прийняття на роботу, договір, тощо), тобто є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, та не містить посилання на такі докази.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Аналіз наведених положень КУпАП дає підстави для висновку, що під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Стаття 73 КАС України встановлює, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частина 1 ст. 90 КАС України передбачає, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною другою статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

З огляду на імперативний обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, а також у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 77 КАС України довести у подальшому перед судом правомірність своїх дій, і такі обставини повинні бути підтвердженні як належними, допустимими, достовірними, так і достатніми доказами, суд не може прийняти як доказ правомірності та законності винесення оскаржуваної постанови лише саму постанову.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, суб`єктивних висновках, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

У справі Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Керуючись приписами наведених норм законодавства, оцінивши докази наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про протиправність та необґрунтованість оскаржуваної постанови Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області № 6 від 23 травня 2024 року стосовно ОСОБА_1 , якою остання була визнана винною в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, відповідачем всупереч вимог ч. 2 ст. 77 КАС України не доведено правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності саме за ч. 2 ст. 156 КУпАП, тому вважає, що постанова підлягає скасуванню, а справа - закриттю.

Звертаючись до суду із вказаним адміністративним позовом позивач, зокрема, просить суд повернути їй речові докази по адміністративній справі, що вилучені при складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як слідує з оскаржуваної постанови згідно квитанції № 4017/205/04-2024 вилучені алкогольні напої, грошові кошти (8 літрів алкогольного пива, 22 літри слабоалкогольних напоїв та 3 літри міцних алкогольних напоїв, грошові кошти у сумі 300 грн) були передані на зберігання до камери вилучених речових доказів відділу поліції № 4 Краматорського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області.

Згідно зі ст. 296 КУпАП, скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Натомість, вказана алкогольна продукція відповідачем по справі Адміністративною комісією при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області не вилучалась, а була вилучена саме працівниками поліції, тобто дана вимога заявлена до не належного відповідача, а тому адміністративний позов в частині повернення речових доказів, задоволенню не підлягає.

Положенням ч.1 ст. 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн. на користь держави, то у відповідності до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України вказані судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5, 8, 9, 19, 72-77, 211, 241-246, 132, 139, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Постанову Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області № 6 від 23 травня 2024 року, складену стосовно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 156 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200,00 гривень - скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В задоволенні іншої частини вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради Краматорського району Донецької області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко