Справа № 153/953/24
Суддя: Сушко О.О.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 153/953/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Дзерин М.М.

Суддя-доповідач - Сушко О.О.

10 вересня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сушка О.О.

суддів: Залімського І. Г. Мацького Є.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 серпня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови серії БАД №920056 у справі про адміністративне правопорушення від 20 червня 2024 року,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив визнати дії відповідача протиправними та скасувати, як незаконну та упереджену постанову про накладення стягнення в справі про адміністративне правопорушення зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №920056 від 20 червня 2024 року за скоєння адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП й застосування відносно нього адміністративне стягнення у вигляду штрафу в розмірі 3400 грн. й закрити справу на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу та події правопорушення.

Відповідно до рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 серпня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нове, яким задовольнити позов.

На обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначив, що інспектором СРПП Могилів-Подільського РВП при розгляді справи про адміністративні правопорушення не враховано, що його мопед не потребує реєстрації та керування ним не потребує відповідної категорії, оскільки потужність його електродвигуна до 3 кВт. Розглядаючи адміністративну справу, відповідачем не було роз`яснено його права та обов`язки і цим самим було позбавлено його права на захист, право давати пояснення, право подавати докази, право заявляти клопотання, право брати участь при дослідженні доказів доводячи свою невинність, що є порушенням його прав. Вважає вказану постанову незаконну та упереджену.

Від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача на підставі наявних у суду матеріалів.

Розглянувши матеріали справи, колегія суддів апеляційної інстанції, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що 20 червня 2024 року о 19 год. 45 хв. по вул.Урицького, 32 в м.Ямпіль водій ОСОБА_1 керував мопедом HONDA Dio б/н без мотошолома, не мав відповідної категорії прав керування транспортним засобом та був не зареєстрований у встановленому законом порядку, чим порушив п.2.3г) ПДР України, п.2.1а) ПДР України та п.2.9в) ПДР України, чим скоїв адміністративні правопорушення передбачені ч.2 ст.126, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП. У зв`язку з цим позивача було притягнено до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.2 ст.126, ч.6 ст.121 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 грн.

Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач діяв на підставі, в межах та у спосіб, що передбаченні Конституцією та законами України.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положеннями ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» визначено основні права та обов`язки водія транспортного засобу якими, зокрема, передбачено, що водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 "Про правила дорожнього руху" затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР).

За правилами п.1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Підпунктами "а", "б" п.2.1. ПДР передбачено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на транспортний засіб.

За змістом п.п. «а» п.2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Згідно п.п. «г» п.2.3 ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

Пунктом «в» п. 2.9 ПДР визначено, що водієві забороняється: керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частиною 2 ст.126 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Частиною 6 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, згідно з ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Стаття 77 КАС України обов`язок доказування обставин, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення, покладає на сторону, яка на такі обставини посилається. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, частини перша, друга і четверта статті 126). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 розділ 1 Інструкції).

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р. № 1306 (із змінами та доповненнями).

Відповідно до статті 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 2.1. а) Правил дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Пунктом 2.3. г) Правил дорожнього руху передбачено, що водій зобов`язаний під час руху на мотоциклі і мопеді бути в застебнутому мотошоломі і не перевозити пасажирів без застебнутих мотошоломів.

У відповідності з вимогами п.2.9. в) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС.

Стаття 121 КУПАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами (ч. 5) та за керування водієм транспортним засобом, не зареєстрованим або не перереєстрованим в Україні в установленому порядку (ч. 6).

Частиною 2 ст. 126 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Так, згідно п 2.13 ПДР України, транспортні засоби належать до таких категорій: А1 - мопеди, моторолери та інші двоколісні транспортні засоби, які мають двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Пунктом 1.10 ПДР України визначено, що механічний транспортний засіб - транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

Відповідно до п. 1.10 ПДР мопед - двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю до 4 кВт.

Тобто, з порівняння понять «транспортний засіб», «механічний транспортний засіб» та «мопед» вбачається, що мопед є різновидом механічного транспортного засобу, який є двоколісним, має двигун внутрішнього згорання з робочим об`ємом до 50 куб.см або електродвигун потужністю від 3 до 4 кВт.

Відповідно до ч.1 ст.78 КАС України: Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Зі змісту позовних вимог вбачається, що позивач визнає, що 20 червня 2024 року він спускаючись накатом на мопеді по вул.Урицького в м.Ямпіль був зупинений працівником поліції. Після пред`явлення ним посвідчення водія, працівник поліції повідомив йому, що він допустив порушення правил дорожнього руху, а саме рух на мопеді без мотошолому.

Позивач визнає та не заперечує факт його руху на мопеді накатом.

Чинне законодавство, в т.ч. й ПДР, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом».

Водночас, касаційний адміністративний суд в складі Верховного Суду в рішенні по справі №404/4467/16-а від 20 лютого 2019 року зазначив, що само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відтак, керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Тому є встановленим, що рух накатом на мопеді вважається керування особою (водієм) транспортним засобом.

Позивач наполягає, що відповідачем під час винесення постанови не було враховано те, що мопед, яким він керував не потребує реєстрації та його керування не потребує відповідної категорії прав, оскільки він був на електротязі потужністю до 3 кВт та він рухався накатом.

Однак, мопед відповідно до Правил дорожнього руху це двоколісний транспортний засіб, який має двигун з робочим об`ємом до 50 куб. см або електродвигун потужністю до 4кВт.

Правила дорожнього руху України визначають, що учасником дорожнього руху є особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному.

Сидячи на мопеді та керуючи ним по вул.Урицького в м.Ямпіль, нехай і рухаючись накатом, позивач в розумінні Правил дорожнього руху є водієм з усіма правами та обов`язками, які поширюються на дану категорію учасників дорожнього руху.

Відповідно до правової позиції висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 25.06.2020 по справі №520/2261/19 визначений частиною другою статті 77 КАС України обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Вимоги позивача грунтуються на тому, що 20 червня 2024 року о 19 год. 45 хв. по вул.Урицького, 32 в м.Ямпіль позивач керував мопедом HONDA Dio б/н на електротязі з потужністю двигуна до 3 кВт, а отже у нього не було обов`язку здійснювати реєстрацію транспортного засобу та його керування не потребує відповідної категорії прав. Разом з цим, звертаючись до суду з даним позовом позивач не надав технічний паспорт чи інший документ на мопед HONDA Dio, згідно якого такий має потужність двигуна до 3 кВт. Окрім цього, позивач не заперечує факт керування ним мопедом HONDA Dio без мотошолома.

Аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, надає суду підстави дійти висновку про доведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами вини позивача у вчиненні адміністративних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч.2 ст.126 КУпАП, ч.5 ст.121, ч.6 ст.121 КУпАП.

Встановивши факт вчинення позивачем адміністративних правопорушень, інспектором СРПП Могилів-Подільського РВП у Вінницькій області правомірно було винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення серії БАД №920056 від 20 червня 2024 року.

Доводи позивача стосовно недотримання відповідачем норм КУпАП при винесенні оскаржуваної постанови не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу було роз`яснено права за ст. 268 КУпАП та строк оскарження за ст. 289 КУпАП, що підтверджується його особистим підписом. Позивач також визнає, що поліцейський роз`яснив положення ст.268 КУпАП, при цьому позивач не заявляв жодних клопотань. Намір та бажання позивача про можливість скористатися правом на захист та перенесення розгляду справи, які не були висловлені інспектору під час складання оскаржуваної постанови, не є підставою для встановлення факту порушень прав позивача передбачених ст.268 КУпАП. Отже, під час розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, жодних прав позивача порушено не було.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, та повністю спростовуються встановленими у справі обставинами.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Ямпільського районного суду Вінницької області від 08 серпня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сушко О.О.

Судді Залімський І. Г. Мацький Є.М.