Справа № 480/1829/24
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 вересня 2024 року Справа № 480/1829/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді - Шаповала М.М.,
за участю секретаря судового засідання - І.С. Іуткіної,
представника відповідача - О.І. Тихоненка,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/1829/24 за позовом ОСОБА_1 до Синівської сільської ради Роменського району Сумської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Синівської сільської ради № 04/1-К від 10.01.2024 "Про оголошення догани ОСОБА_1 ";
- визнати протиправним та скасувати розпорядження сільського голови Синівської сільської ради № 14-К від 05.01.2024 "Про оголошення догани ОСОБА_1 ";
- визнати притиправним та скасувати розпорядження сільського голови Синівської сільської ради № 15-К від 05.02.2024 "Про звільнення з посади ОСОБА_1 " та поновити її на посаді спеціаліста відділу "Центр надання адміністративних послуг" Синівської сільської ради;
- стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 06 лютого 2024 року по день винесення рішення про поновлення на роботі з розрахунку, що середньоденна заробітна плата складає 374 грн.41 коп.;
- відповідно до вимог ст. 371 Кодексу адміністративного судочинства допустити негайне виконання рішення щодо поновлення на посаді спеціаліста відділу "Центр надання адміністративних послуг" Синівської сільської ради та виплати заробітної плати за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць з відрахуванням обов`язкових платежів.
Позивачка вимоги мотивує тим, що 06.12.2019 на підставі розпорядження сільського голови Синівської сільської ради № 97-К була призначена на посаду спеціаліста відділу "ЦНАП" Синівської сільської ради з присвоєнням 15 рангу в межах сьомої категорії посад осіб місцевого самоврядування. 05.02.2024 розпорядженням сільського голови Синівської сільської ради № 15-К була звільнена із займаної посади згідно п.3 ст. 40 КЗпП України.
З даним розпорядженням позивачка була ознайомлена 06.02.2024. В день звільнення дізналась, що на підставі розпоряджень голови Синівської сільської ради № 04/1-К від 10.01.2024 та № 14-к від 05.02.2024 (день звільнення) їй виносились догани, які і стали підставою для звільнення про наявність яких остання нічого не знала до дня її звільнення.
Позивачка зазначила, що відповідно до розділу 2 посадової інструкції спеціаліста відділу "Центр надання адміністративних послуг" ради, які були затверджені в останній редакції головою Синівської сільської ради 01.12.2020 вона, як спеціаліст відділу зобов`язана забезпечувати державну політику у сфері реєстрації та зняття з реєстрації місця проживання / перебування фізичних осіб, а також стосовно захисту інформації з обмеженим доступом.
На неї не покладались обов`язки щодо видачі довідок трудового архіву та зберігання інших документів, що нагромадились в Синівській сільській раді, окрім оформлення реєстраційних справ, що стосується її безпосередніх обов`язків щодо реєстрації та зняття з реєстрації фізичних осіб та формування такого архіву.
Вважає, що для документів, які не стосуються реєстрації та зняття з реєстрації громадян повинен був створений відповідний підрозділ органу місцевого самоврядування відповідно до Типового положення про архівний підрозділ державного органу, органу місцевого самоврядування, державного і комунального підприємства, установи та організації, затвердженого наказом Міністерства України від 10.02.2012 № 232/5 та мала б бути зокрема посада.
Незважаючи на відсутність такого підрозділу головою Синівської сільської ради видано наказ № 138-ОД про призначення позивачки відповідальною особою за зберігання архівних документів та ведення трудового архіву Синівської сільської ради з яким остання не була ознайомлена та її про це ніхто не попереджав, ніякого трудового архіву чи іншого архіву ніхто не передавав.
Вважаючи, розпорядження голови Синівської сільської ради № 04/І-К від 10.01.2024 та № 14-К від 05.02.2024 про оголошення доган, а також розпорядження сільського голови Синівської сільської ради № 15-К від 05.02.2024 про звільнення протиправними, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою суду від 12.03.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання.
Від позивачки та її представника до суду надійшли заяви, в яких позовні вимоги підтримують у повному обсязі, справу просять розглянути без їх участі.
Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував, просив відмовити у їх задоволенні. В обґрунтування заперечень послався на те, що оскаржувані розпорядження видані у межах повноважень, визначених чинним законодавством України, та у відповідності з положеннями Конституції України та законів України. Спірні розпорядження містить всю інформацію щодо подій вчинення позивачкою.
Заслухавши представника відповідача та дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини.
Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 43 Конституція України встановлено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Перевіряючи правомірність оскаржуваних розпоряджень про застосування до позивачки дисциплінарних стягнень у вигляді оголошення догани, суд виходив з того, що правові, організаційні, матеріальні та соціальні умови реалізації громадянами України права на службу в органах місцевого самоврядування, загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування визначає Закон України від 21.05.1997 № 280/97-ВР "Про місцеве самоврядування в Україні", Кодекс законів про працю України (далі - КЗпП України).
Загальні засади діяльності посадових осіб місцевого самоврядування, їх правовий статус, порядок та правові гарантії перебування на службі в органах місцевого самоврядування, визначаються Законом України "Про службу в органах місцевого самоврядування" від 07.06.2001 № 2493-III (далі - Закон № 2493-ІІІ).
Статтею 7 Закону № 2493-ІІІ встановлено, що правовий статус посадових осіб місцевого самоврядування визначається Конституцією України, законами України "Про місцеве самоврядування в Україні", "Про статус депутатів місцевих рад", "Про вибори депутатів місцевих рад та сільських, селищних, міських голів", цим та іншими законами України.
На посадових осіб місцевого самоврядування поширюється дія законодавства України про працю з урахуванням особливостей, передбачених цим Законом.
У силу вимог ст.1 Кодексу законів про працю України від 10.12.1971 № 322-VIII (далі - КЗпП України), Кодекс законів про працю України регулює трудові відносини всіх працівників.
Статтею 139 КЗпП України визначено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.
Згідно зі статтею 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення.
Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення.
Частиною першою статті 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника.
Дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці (частина перша статті 148 КЗпП України).
Статтею 149 КЗпП України визначено, що до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення.
За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення.
При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.
Стягнення оголошується в наказі (розпорядженні) і повідомляється працівникові під розписку.
Отже, в разі виявлення порушення працівником трудової дисципліни керівник, з урахуванням тяжкості вчиненого проступку, заподіяної ним шкоди, обставин, за яких вчинено проступок і попередню роботу працівника, оголошує наказом (розпорядженням) стягнення.
Проаналізувавши наведені норми, суд дійшов висновку, що за порушення трудової дисципліни, в тому числі за неналежне виконання посадових обов`язків, посадова особа органу місцевого самоврядування може бути притягнута до дисциплінарної відповідальності із застосуванням одного з видів стягнення. При цьому, факт протиправної винної дії або бездіяльності такої посадової особи, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених законодавством, повинен бути підтверджений достатніми матеріалами.
У свою чергу адміністративний суд, не втручаючись у дискреційні повноваження керівника щодо притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності, у відповідності із вимогами частини другої статті 2 КАС України, має перевірити, чи прийнято таке рішення із дотриманням визначених цією нормою критеріїв, а саме: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до пунктів 1, 5 статті 8 Закону № 2493-ІІІ, основними обов`язками посадових осіб місцевого самоврядування є: додержання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, актів органів місцевого самоврядування; забезпечення відповідно до їх повноважень ефективної діяльності органів місцевого самоврядування та сумлінне ставлення до виконання службових обов`язків, ініціативність і творчість у роботі.
Згідно п.п.7, 20 ч.4 ст.42 Закону України № 280/97-ВР від 21.05.1997 "Про місцеве самоврядування в Україні" сільський, селищний, міський голова здійснює керівництво апаратом ради та її виконавчого комітету. При здійсненні наданих повноважень сільський, селищний, міський голова є підзвітним, підконтрольним і відповідальним перед територіальною громадою, відповідальним - перед відповідною радою, а з питань здійснення виконавчими органами ради повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольним відповідним органам виконавчої влади.
Судом встановлено, що 06.12.2019 на підставі розпорядження сільського голови Синівської сільської ради № 97-К ОСОБА_1 була призначена на посаду спеціаліста відділу "ЦНАП" Синівської сільської ради з присвоєнням 15 рангу в межах сьомої категорії посад осіб місцевого самоврядування.
05.02.2024 розпорядженням сільського голови Синівської сільської ради № 15-К позивачка звільнена із займаної посади згідно п.3 ст. 40 КЗпП України. З даним розпорядженням ознайомлена 06.02.2024.
Як зазначає позивачка, в день звільнення дізналась, що на підставі розпоряджень голови Синівської сільської ради № 04/1-К від 10.01.2024 та № 14-к від 05.02.2024 (день звільнення) їй виносились догани, які і стали підставою для звільнення про наявність яких остання нічого не знала до дня її звільнення.
Вважаючи, розпорядження голови Синівської сільської ради № 04/І-К від 10.01.2024 та № 14-К від 05.02.2024 про оголошення доган, а також розпорядження сільського голови Синівської сільської ради № 15-К від 05.02.2024 про звільнення протиправними, позивачка звернулася до суду за захистом своїх прав.
Так, згідно п.п. 2.16 п. 2 копії посадової інструкції спеціаліста відділу "Центр надання адміністративних послуг ради", затвердженої головою Синівської сільської ради Олега Тихоненка 01.12.2020, яка знаходиться в матеріалах справи, одним із завдань та обов`язків ОСОБА_1 є організація роботи з укомплектування, зберігання та використання архівних документів.
Відповідно до копії доповідної записки начальника відділу ЦНАП Синівської сільської ради Лепської В.М. від 09.01.2024, наданої на ім`я Сільського голови Синівської сільської ради Олега Тихоненка - спеціаліст відділу ЦНАП ОСОБА_1 відмовилася виконувати посадові обов`язки пов`язані з видачею архівних довідок за запитами громадян. В зв`язку з цим адміністративна послуга не може бути надана вчасно в терміни визначені законодавством.
Відповідно до копії доповідної записки начальника відділу ЦНАП Синівської сільської ради Лепської В.М. від 05.02.024, наданої на ім`я Сільського голови Синівської сільської ради ОСОБА_2 - 25 січня 2024 року надійшла заява на видачу архівної довідки від жительки с. Колядинець ОСОБА_3 . Спеціаліст відділу ЦНАП ОСОБА_4 відмовилася виконувати посадові обов`язки пов`язані з видачею архівних довідок, хоча раніше вона ці обов`язки виконувала на постійній основі протягом всього часу дії посадової інструкції. В зв`язку з цим адміністративна послуга не може бути надана вчасно в терміни визначені законодавством.
Суд визнає, що в діях позивачки щодо подій 09.01.2024, 05.02.2024 наявні всі елементи дисциплінарного проступку, доводи позивачки не відповідають обставинам справи, які об`єктивно встановлені в судовому засіданні по цій справі.
Частиною 1 ст. 2 КАС України встановлено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 та 2 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд, відповідно до ст. 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд визнає, що оскаржувані розпорядження відповідають вимогам ст. 2 КАС України та відсутні фактичні та правові підстави для визнання їх протиправним та скасування розпорядження, відтак позовна заява не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,
В И Р І Ш И В:
В задоволенні позову ОСОБА_1 до Синівської сільської ради Роменського району Сумської області про визнання протиправним та скасування розпорядження, поновлення на посаді - відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 06.09.2024.

Суддя М.М. Шаповал