Справа № 380/29952/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/29952/23 пров. № А/857/11622/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Демидюк О. В.,

представника позивача Кріль О. М.,

представника відповідача Матича А. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року (прийняте в м. Львові суддею Ланкевичем А. З.; дата складення рішення в повному обсязі не вказана) в адміністративній справі № 380/29952/23 за позовом Акціонерного товариства «Львівський ювелірний завод» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2023 року Акціонерне товариство «Львівський ювелірний завод» (далі також - АТ «Львівський ювелірний завод», Товариство, позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Львівській області (далі також - ГУ ДПС у Львівській області, відповідач), що полягають у зарахуванні коштів з рахунку в системі електронного адміністрування податку на додану вартість (далі також -ПДВ) для погашення заборгованості із ПДВ за попередні роки, заборгованості за штрафними (фінансовими) санкціями, пені, уточнюючими розрахункам податкових зобов`язань з ПДВ за платіжними дорученнями (інструкціями) Товариства № 101 від 28.01.2020 на суму 219 105 грн, № 206 від 24.02.2020 на суму 100 000 грн, № 214 від 25.02.2020 на суму 70 000 грн, № 217 від 25.02.2020 на суму 27 761 грн, № 302 від 12.03.2020 на суму 50 000 грн, № 303 від 16.03.2020 на суму 100 000 грн, № 319 від 16.03.2020 на суму 20 500 грн, № 341 від 16.04.2020 на суму 35 000 грн, № 342 від 16.04.2020 на суму 1000 грн, № 514 від 23.06.2020 на суму 141 872 грн, № 661 від 27.07.2020 на суму 139 310 грн., № 735 від 11.08.2020 на суму 115 000 грн, № 790 від 20.08.2020 на суму 242 280 грн, № 857 від 14.09.2020 на суму 54 000 грн, № 909 від 23.09.2020 на суму 200 000 грн, № 916 від 24.09.2020 на суму 46 780 грн, № 1029 від 29.10.2020 на суму 209 488 грн, № 1037 від 26.10.2020 на суму 50 000 грн, № 1140 від 25.11.2020 на суму 166 769 грн, № 1278 від 29.12.2020 на суму 128 259 грн, № 1300 від 11.01.2021 на суму 35 000 грн, № 1310 від 25.01.2021 на суму 25 000 грн, № 1318 від 27.01.2021 на суму 100 000 грн, № 1319 від 28.01.2021 на суму 101 921 грн, № 1322 від 28.01.2021 на суму 15 000 грн, № 1321 від 28.01.2021 на суму 39 000 грн, № 1323 від 28.01.2021 на суму 16 000 грн, № 1432 від 25.02.2021 на суму 115 390 грн, № 1514 від 22.03.2021 на суму 132 009 грн, № 1602 від 26.04.2021 на суму 160 812 грн, № 1696 від 25.05.2021 на суму 100 000 грн, № 1697 від 26.052021 на суму 94 479 грн, № 1770 від 10.06.2021 на суму 13 000 грн, № 1839 від 24.06.2021 на суму 86 000 грн, № 1841 від 29.06.2021 на суму 133 654 грн, № 1971 від 16.07.2021 на суму 21 900 грн, № 1972 від 16.07.2021 на суму 25 000 грн, № 1988 від 23.07.2021 на суму 11 000 грн, № 1989 від 23.07.2021 на суму 21 000 грн, № 1990 від 26.07.2021 на суму 117 204 грн, № 1999 від 27.07.2021 на суму 45 000 грн, № 2100 від 25.08.2021 на суму 254 381 грн, № 2193 від 23.09.2021 на суму 170 000 грн, № 2206 від 27.09.2021 на суму 54 222 грн, № 2296 від 25.10.2021 на суму 193 598 грн, № 2375 від 23.11.2021 на суму 100 000 грн, № 2395 від 24.11.2021 на суму 89 676 грн, № 2459 від 21.12.2021 на суму 186 838 грн, № 2504 від 24.01.2022 на суму 187 521 грн, № 2605 від 28.02.2022 на суму 40 000 грн, № 2638 від 12.04.2022 на суму 127 027 грн, № 2636 від 03.05.2022 на суму 38 268 грн, № 2697 від 03.05.2022 на суму 31 441 грн, № 2704 від 24.05.2022 на суму 50 000 грн, № 2705 від 27.05.2022 на суму 50 000 грн, № 2756 від 07.06.2022 на суму 50 000 грн, № 2775 від 07.06.2022 на суму 50 000 грн, № 2776 від 07.06.2022 на суму 54 788 грн, № 2824 від 22.06.2022 на суму 50 000 грн, № 2826 від 27.06.2022 на суму 50 000 грн, № 2825 від 27.06.2022 на суму 46 684 грн, № 2894 від 13.07.2022 на суму 30 000 грн, № 2931 від 28.07.2022 на суму 240 947 грн, № 2975 від 11.08.2022 на суму 50 000 грн, № 2997 від 23.082022 на суму 260 570 грн, № 3035 від 07.09.2022 на суму 80 000 грн, № 3080 від 22.09.2022 на суму 96 317 грн, № 3114 від 06.10.2022 на суму 100 000 грн, № 3132 від 12.10.2022 на суму 40 000 грн, № 3150 від 25.10.2022 на суму 93 982 грн, № 3161 від 28.10.2022 на суму 6204 грн, № 3219 від 24.11.2022 на суму 221 087 грн, № 3254 від 12.12.2022 на суму 25 000 грн, № 3279 від 23.12.2022 на суму 213 746 грн, № 3325 від 12.01.2023 на суму 110 000 грн, № 3339 від 18.01.2023 на суму 120 000 грн, № 3336 від 24.01.2023 на суму 191 054 грн, № 3381 від 08.02.2023 на суму 110 000 грн, № 3406 від 22.02.2023 на суму 181 822 грн, № 3178 від 23.03.2023 на суму 115 451 грн, № 3236 від 08.04.2023 на суму 60 000 грн, № 3238 від 11.04.2023 на суму 30 000 грн, № 3251 від 12.04.2023 на суму 20 000 грн, № 3259 від 17.04.2023 на суму 89 012 грн, № 3264 від 21.04.2023 на суму 80 000 грн, № 3289 від 27.04.2023 на суму 20 000 грн, № 3302 від 04.05.2023 на суму 100 000 грн, № 3311 від 09.05.2023 на суму 22 000 грн, № 3340 від 23.05.2023 на суму 100 000 грн, № 3346 від 24.05.2023 на суму 145 490 грн, № 3367 від 02.06.2023 на суму 50 000 грн, № 3423 від 22.06.2023 на суму 83 848 грн, № 3413 від 25.06.2023 на суму 100 000 грн, № 3429 від 28.06.2023 на суму 70 000 грн, № 3459 від 11.07.2023 на суму 40 000 грн, № 3480 від 21.07.2023 на суму 316 247 грн, № 3546 від 22.08.2023 на суму 341 553 грн, № 3547 від 22.08.2023 на суму 100 000 грн, № 3619 від 27.09.2023 на суму 83 006 грн, № 3669 від 20.10.2023 на суму 189 824 грн;

- зобов`язати відповідача внести зміни до інтегрованих (облікових) карток платника податків АТ «Львівський ювелірний завод» із ПДВ шляхом відображення платежу, сплаченого по платіжних дорученнях (інструкціях) № 101 від 28.01.2020 на суму 219 105 грн, № 206 від 24.02.2020 на суму 100 000 грн, № 214 від 25.02.2020 на суму 70 000 грн, № 217 від 25.02.2020 на суму 27 761 грн, № 302 від 12.03.2020 на суму 50 000 грн, № 303 від 16.03.2020 на суму 100 000 грн, № 319 від 16.03.2020 на суму 20 500 грн, № 341 від 16.04.2020 на суму 35 000 грн, № 342 від 16.04.2020 на суму 1000 грн, № 514 від 23.06.2020 на суму 141 872 грн, № 661 від 27.07.2020 на суму 139 310 грн, № 735 від 11.08.2020 на суму 115 000 грн, № 790 від 20.08.2020 на суму 242 280 грн, № 857 від 14.09.2020 на суму 54 000 грн, № 909 від 23.09.2020 на суму 200 000 грн, № 916 від 24.09.2020 на суму 46 780 грн, № 1029 від 29.10.2020 на суму 209 488 грн, № 1037 від 26.10.2020 на суму 50 000 грн, № 1140 від 25.11.2020 на суму 166 769 грн, № 1278 від 29.12.2020 на суму 128 259 грн, № 1300 від 11.01.2021 на суму 35 000 грн, № 1310 від 25.01.2021 на суму 25 000 грн, № 1318 від 27.01.2021 на суму 100 000 грн, № 1319 від 28.01.2021 на суму 101 921 грн, № 1322 від 28.01.2021 на суму 15 000 грн, № 1321 від 28.01.2021 суму 39 000 грн, № 1323 від 28.01.2021 на суму 16 000 грн, № 1432 від 25.02.2021 на суму 115 390 грн, № 1514 від 22.03.2021 на суму 132 009 грн, № 1602 від 26.04.2021 на суму 160 812 грн, № 1696 від 25.05.2021 на суму 100 000 грн, № 1697 від 26.05.2021 на суму 94 479 грн, № 1770 від 10.06.2021 на суму 13 000 грн, № 1839 від 24.06.2021 на суму 86 000 грн, № 1841 від 29.06.2021 на суму 133 654 грн, № 1971 від 16.07.2021 на суму 21 900 грн, № 1972 від 16.07.2021 на суму 25 000 грн, № 1988 від 23.07.2021 на суму 11 000 грн, № 1989 від 23.07.2021 на суму 21 000 грн, № 1990 від 26.07.2021 на суму 117 204 грн, № 1999 від 27.07.2021 на суму 45 000 грн, № 2100 від 25.08.2021 на суму 254 381 грн, № 2193 від 23.09.2021 на суму 170 000 грн, № 2206 від 27.09.2021 на суму 54 222 грн, № 2296 від 25.10.2021 на суму 193 598 грн, № 2375 від 23.11.2021 на суму 100 000 грн, № 2395 від 24.11.2021 на суму 89 676 грн, № 2459 від 21.12.2021 на суму 186 838 грн, № 2504 від 24.01.2022 на суму 187 521 грн, № 2605 від 28.02.2022 на суму 40 000 грн, № 2638 від 12.04.2022 на суму 127 027 грн, № 2636 від 03.05.2022 на суму 38 268 грн, № 2697 від 03.05.2022 на суму 31 441 грн, № 2704 від 24.05.2022 на суму 50 000 грн, № 2705 від 27.05.2022 на суму 50 000 грн, № 2756 від 07.06.2022 на суму 50 000 грн, № 2775 від 07.06.2022 на суму 50 000 грн, № 2776 від 07.06.2022 на суму 54 788 грн, № 2824 від 22.06.2022 на суму 50 000 грн, № 2826 від 27.06.2022 на суму 50 000 грн, № 2825 від 27.06.2022 на суму 46 684 грн., № 2894 від 13.07.2022 на суму 30 000 грн, № 2931 від 28.07.2022 на суму 240 947 грн, № 2975 від 11.08.2022 на суму 50 000 грн, № 2997 від 23.08.2022 на суму 260 570 грн, № 3035 від 07.09.2022 на суму 80 000 грн, № 3080 від 22.09.2022 на суму 96 317 грн, № 3114 від 06.10.2022 на суму 100 000 грн, № 3132 від 12.10.2022 на суму 40 000 грн, № 3150 від 25.10.2022 на суму 93 982 грн, № 3161 від 28.10.2022 на суму 6204 грн, № 3219 від 24.11.2022 на суму 221 087 грн, № 3254 від 12.12.2022 на суму 25 000 грн, № 3279 від 23.12.2022 на суму 213 746 грн, № 3325 від 12.01.2023 на суму 110 000 грн, № 3339 від 18.01.2023 на суму 120 000 грн, № 3336 від 24.01.2023 на суму 191 054 грн, № 3381 від 08.02.2023 на суму 110 000 грн, № 3406 від 22.02.2023 на суму 181 822 грн, № 3178 від 23.03.2023 на суму 115 451 грн, № 3236 від 08.04.2023 на суму 60 000 грн, № 3238 від 11.04.2023 на суму 30 000 грн, № 3251 від 12.04.2023 на суму 20 000 грн, № 3259 від 17.04.2023 на суму 89 012 грн, № 3264 від 21.04.2023 на суму 80 000 грн, № 3289 від 27.04.2023 на суму 20 000 грн, № 3302 від 04.05.2023 на суму 100 000 грн, № 3311 від 09.05.2023 на суму 22 000 грн, № 3340 від 23.05.2023 на суму 100 000 грн, № 3346 від 24.05.2023 на суму 145 490 грн, № 3367 від 02.06.2023 на суму 50 000 грн, № 3423 від 22.06.2023 на суму 83 848 грн, № 3413 від 25.06.2023 на суму 100 000 грн, № 3429 від 28.06.2023 на суму 70 000 грн, № 3459 від 11.07.2023 на суму 40 000 грн, № 3480 від 21.07.2023 на суму 316 247 грн, № 3546 від 22.08.2023 на суму 341 553 грн, № 3547 від 22.08.2023 на суму 100 000 грн, № 3619 від 27.09.2023 на суму 83 006 грн, № 3669 від 20.10.2023 на суму 189 824 грн згідно призначення, визначеного цими платіжними дорученнями (інструкціями).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26.07.2016 в адміністративній справі № 813/1039/16 позов Державної податкової інспекції у Франківському районі м. Львова Головного територіального управління ДФС у Львівській області до Державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод», правонаступником якого є позивач АТ «Львівський ювелірний завод», задоволено. Стягнуто з рахунків Державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод», відкритих у банках, обслуговуючих такого платника податків, до бюджету податковий борг в сумі 30 385 668,82 грн.

Водночас зазначила, що виконання цього судового рішення відстрочено на підставі ухвал суду до 30 грудня 2023 року. Вказала, що жодного іншого податкового боргу, який би виник у результаті несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, у позивача немає. У період з лютого 2020 року по жовтень 2023 року Товариством у повній мірі сплачено самостійно визначені в податкових деклараціях податкові зобов`язання із ПДВ за рахунок коштів, які обліковувалися на рахунках в системі електронного адміністрування ПДВ. При цьому, зазначила, що в платіжних дорученнях чітко вказувалося призначення платежу, а саме «сплата поточних зобов`язань по ПДВ», натомість відповідач протиправно, на думку позивача, та без дотримання вимог пункту 87.1 статті 87, пункту 95.3 статті 95 Податкового кодексу України, зарахував ці кошти в рахунок погашення податкового боргу позивача, що виник до 01 липня 2015 року (згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року в справі № 813/1039/16). У зв`язку з цим у підприємства знову виник податковий борг, хоча такий насправді відсутній.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року позов задоволено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило ГУ ДПС у Львівській області, яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що процесуальне рішення суду, що визначає спосіб виконання судового рішення про стягнення податкового боргу шляхом розстрочення (відстрочення) його оплати, не змінює статусу податкового боргу такої заборгованості. Також у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 Податкового кодексу України або за рішенням суду у випадках, передбачених законом. З урахуванням викладеного аргументи позивача не спростовують правомірності підстав для зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованих (облікових) карток платника податків АТ «Львівський ювелірний завод» із ПДВ шляхом відображення платежу, сплаченого за платіжними дорученнями (інструкціями). Крім того, апелянта зазначає, що всупереч приписам статті 57 Податкового кодексу України платник податків не вживає жодних заходів для погашення податкових зобов`язань.

АТ «Львівський ювелірний завод» подало відзив на вказану апеляційну скаргу, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги відповідача - безпідставними. Тому просило апеляційну скаргу ГУ ДПС у Львівській області залишити без 0задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Покликалося, зокрема, на те, що будь-які дії контролюючого органу щодо стягнення коштів з рахунків Товариства в період дії відстрочення виконання постанови суду є протиправними та суперечать інституту відстрочення виконання судового рішення. Жодного іншого податкового боргу, який би виник у результаті несплати грошового зобов`язання, самостійно визначеного платником податків у податковій декларації або уточнюючому розрахунку, у позивача немає.

У період з лютого 2020 року по жовтень 2023 року Товариство в повній мірі сплатило самостійно визначені в податкових деклараціях податкові зобов`язання із ПДВ за рахунком коштів, що обліковувалися на рахунках у системі електронного адміністрування ПДВ, що вірно встановлено судом першої інстанції. Проте відповідач не зарахував вказані кошти відповідно до призначення платежів, що вказані у платіжних дорученнях; протиправно спрямував вказані кошти на погашення податкового боргу згідно постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року в справі № 813/1039/16, а в картці обліку платника податків показує заборгованість.

Аналіз статей 57, 95 Податкового кодексу України дає підстави для висновку, що відповідач вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ лише за рішенням суду, проте таке рішення відсутнє.

Позаяк податковий борг у розмір 30 385 668,89 грн стосується податкових зобов`язань, що виникли до 01 липня 2015 року, то, в силу наведених положень закону, не можуть бути джерелом погашення такого боргу кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ, про що вірно зазначив суд першої інстанції.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, про те, що дії відповідача із зарахування коштів, оплачених АТ «ЛЮЗ» по податкових зобов`язаннях з ПДВ, визначених у податкових деклараціях 2020 - 2023 років, із електронного рахунку ПДВ в системі електронного адміністрування ПДВ у рахунок погашення податкового боргу у розмірі 30 385 668,89 грн є протиправними.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просить апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судом, АТ «Львівський ювелірний завод» зареєстроване в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань за кодом , перебуває на обліку в податковому органі та зареєстроване платником ПДВ.

АТ «Львівський ювелірний завод» є правонаступником Державного підприємства «Львівський державний ювелірний завод», яке припинено 25.11.2021.

У 2020 році позивач подав до податкового органу податкові декларації із ПДВ:

- № від 17.05.2019 за квітень 2019 року на суму ПДВ 198 461,00 грн;

- № від 19.06.2019 за травень 2019 року на суму ПДВ 230 183,00 грн;

- № від 17.07.2019 за червень 2019 року на суму ПДВ 177 701,00 грн;

- № від 15.08.2019 за липень 2019 року на суму ПДВ 231 087,00 грн;

- № від 17.09.2019 за серпень 2019 року на суму ПДВ 253 394,00 грн;

- № від 16.10.2019 за вересень 2019 року на суму ПДВ 242 190,00 грн;

- № від 18.11.2019 за жовтень 2019 року на суму ПДВ 159 359,00 грн;

- № від 17.12.2019 за листопад 2019 року на суму ПДВ 213 850,00 грн;

- № від 20.01.2020 за грудень 2019 року на суму ПДВ 257 833,00 грн.

Визначені вказаними податковими деклараціями податкові зобов`язання з ПДВ сплачені позивачем на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ згідно з платіжними дорученнями, а саме: № 101 від 28.01.2020 на суму 219 105 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2019», № 206 від 24.02.2020 на суму 100 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за січень 2020», № 214 від 25.02.2020 на суму 70 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за січень 2020», № 217 від 25.02.2020 на суму 27 761 грн з призначенням платежу «ПДВ за січень 2020», № 302 від 12.03.2020 на суму 50 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за лютий 2020», № 303 від 16.03.2020 на суму 100 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за лютий 2020», № 319 від 16.03.2020 на суму 20 500 грн з призначенням платежу «ПДВ за лютий 2020», № 341 від 16.04.2020 на суму 35 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за березень 2020», № 342 від 16.04.2020 на суму 1000 грн з призначенням платежу «ПДВ за березень 2020», № 514 від 23.06.2020 на суму 141 872 грн з призначенням платежу «ПДВ за травень 2020», № 661 від 27.07.2020 на суму 139 310 грн з призначенням платежу «ПДВ за червень 2020», № 735 від 11.08.2020 на суму 115 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за липень 2020», № 790 від 20.08.2020 на суму 242 280 грн з призначенням платежу «ПДВ за липень 2020», № 857 від 14.09.2020 на суму 54 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за серпень 2020», №909 від 23.09.2020 на суму 200 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за серпень 2020», № 916 від 24.09.2020 на суму 46 780 грн з призначенням платежу «ПДВ за серпень 2020», № 1029 від 26.10.2020 на суму 209 488 грн з призначенням платежу «ПДВ за вересень 2020», № 1037 від 26.10.2020 на суму 50 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за вересень 2020», № 1140 від 25.11.2020 на суму 166769 грн з призначенням платежу «ПДВ за жовтень 2020», № 1278 від 29.12.2020 на суму 128 259 грн з призначенням платежу «ПДВ за листопад 2020», № 1300 від 11.01.2021 на суму 35 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2020», № 1310 від 25.01.2021 на суму 25 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2020», № 1318 від 27.01.2021 на суму 100 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2020», № 1319 від 28.01.2021 на суму 101 921 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2020», № 1322 від 28.01.2021 на суму 15 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2020», № 1321 від 28.01.2021 на суму 39 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2020», № 1323 від 28.01.2021 на суму 16 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2020».

У 2021 році позивачем подано до податкового органу податкові декларації із ПДВ:

№ від 16.02.2021 на суму 115 390 грн, № від 18.03.2021 на суму 132 009 грн, № від 19.04.2021 на суму 160 812 грн, № від 19.05.2021 на суму 194 479 грн, № від 16.06.2021 на суму 232 654 грн, № від 19.07.2021 на суму 241 104 грн, № від 18.08.2021 на суму 254 381 грн, № від 16.09.2021 на суму 224 222 грн, № від 19.10.2021 на суму 19 3598 грн, № від 16.11.2021 на суму 189 676 грн, № від 20.12.2021 на суму 186 838 грн, № від 20.01.2022 на суму 187 521 грн.

Визначені указаними податковими деклараціями податкові зобов`язання із ПДВ сплачені позивачем на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ згідно з платіжними дорученнями, а саме: № 1432 від 25.02.2021 на суму 115 390 грн з призначенням платежу «ПДВ за січень 2021», № 1514 від 22.03.2021 на суму 132 009 грн з призначенням платежу «ПДВ за лютий 2021», № 1602 від 26.04.2021 на суму 160 812 грн з призначенням платежу «ПДВ за березень 2021», № 1696 від 25.05.2021 на суму 100 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за квітень 2021», № 1697 від 26.05.2021 на суму 94 479 грн з призначенням платежу «ПДВ за квітень 2021», № 1770 від 10.06.2021 на суму 13 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за травень 2021», № 1839 від 24.06.2021 на суму 86 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за травень 2021», № 1841 від 29.06.2021 на суму 133 654 грн з призначенням платежу «ПДВ за травень 2021», № 1971 від 16.07.2021 на суму 21 900 грн з призначенням платежу «ПДВ за червень 2021», № 1972 від 16.07.2021 на суму 25 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за червень 2021», № 1988 від 23.07.2021 на суму 11 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за червень 2021», № 1989 від 23.07.2021 на суму 21 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за червень 2021», № 1990 від 26.07.2021 на суму 117 204 грн з призначенням платежу «ПДВ за червень 2021», № 1999 від 27.07.2021 на суму 45 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за червень 2021», № 2100 від 25.08.2021 на суму 254381 грн з призначенням платежу «ПДВ за липень 2021», № 2193 від 23.09.2021 на суму 170 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за серпень 2021», № 2206 від 27.09.2021 на суму 54 222 грн з призначенням платежу «ПДВ за серпень 2021», № 2296 від 25.10.2021 на суму 193 598 грн з призначенням платежу «ПДВ за вересень 2021», № 2375 від 23.11.2021 на суму 100 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за жовтень 2021», № 2395 від 24.11.2021 на суму 89676 грн з призначенням платежу «ПДВ за жовтень 2021», № 2459 від 21.12.2021 на суму 186 838 грн з призначенням платежу «ПДВ за листопад 2021», №2504 від 24.01.2022 на суму 187 521 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2021».

У 2022 році позивачем подано до податкового органу податкові декларації із ПДВ:

№ від 16.02.2022 на суму 167 027 грн, № від 16.03.2022 на суму 138 268 грн, № від 20.04.2022 на суму 31 441 грн, № від 05.05.2022 на суму 154 788 грн, № від 31.05.2022 на суму 146 684 грн, № від 16.07.2022 на суму 270 947 грн, № від 22.08.2022 на суму 310 570 грн, № від 20.09.2022 на суму 176 317 грн, № від 19.10.2022 на суму 233 982 грн, № від 19.10.2022 на суму 221 087 грн, № від 19.12.2022 на суму 236 428 грн, № від 16.01.2023 на суму 431 049 грн, а також уточнюючі розрахунки № від 26.12.2022 на суму 37 грн, № від 26.12.2022 на суму 512 грн, № від 26.12.2022 на суму 214 грн, № від 26.12.2022 на суму 287 грн, № від 26.12.2022 на суму 317 грн, № від 26.12.2022 на суму 493 грн, № від 20.12.2022 на суму 391 грн (оплата зазначених уточнюючих розрахунків проведена у грудні згідно платіжного доручення № 3279 від 23.12.2022), № від 29.06.2022 на суму 175 грн, № від 27.10.2022 на суму 6204 грн (оплата зазначеного уточненого розрахунку проведена у жовтні згідно платіжного доручення № 3161 від 28.10.2022).

Визначені вказаними податковими деклараціями податкові зобов`язання із ПДВ сплачені позивачем на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ згідно з платіжними дорученнями, а саме: № 2605 від 28.02.2022 на суму 40 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за січень 2022», № 2638 від 12.04.2022 на суму 127 027 грн з призначенням платежу «ПДВ за січень 2022», № 2636 від 03.05.2022 на суму 38 268 грн з призначенням платежу «ПДВ за лютий 2022», № 2697 від 03.05.2022 на суму 31 441 грн з призначенням платежу «ПДВ за березень 2022», № 2704 від 24.05.2022 на суму 50 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за лютий 2022», № 2705 від 27.05.2022 на суму 50 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за лютий 2022», № 2756 від 07.06.2022 на суму 50 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за квітень 2022», № 2775 від 07.06.2022 на суму 50 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за квітень 2022», № 2776 від 07.06.2022 на суму 54 788 грн з призначенням платежу «ПДВ за квітень 2022», № 2824 від 22.06.2022 на суму 50 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за травень 2022», № 2826 від 27.06.2022 на суму 50 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за травень 2022», № 2825 від 27.06.2022 на суму 46 684 грн з призначенням платежу «ПДВ за травень 2022», № 2894 від 13.07.2022 на суму 30 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за червень 2022», № 2931 від 28.07.2022 на суму 240 947 грн з призначенням платежу «ПДВ за червень 2022», № 2975 від 11.08.2022 на суму 50 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за липень 2022», № 2997 від 23.08.2022 на суму 260 570 грн з призначенням платежу «ПДВ за липень 2022», № 3035 від 07.09.2022 на суму 80 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за серпень 2022», № 3080 від 22.09.2022 на суму 96317 грн з призначенням платежу «ПДВ за серпень 2022», № 3114 від 06.10.2022 на суму 100000 грн з призначенням платежу «ПДВ за вересень 2022», № 3121 від 12.10.2022 на суму 40 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за вересень 2022», № 3150 від 25.10.2022 на суму 93 982 грн з призначенням платежу «ПДВ за вересень 2022», № 3161 від 28.10.2022 на суму 6204 грн з призначенням платежу «ПДВ за вересень 2022», № 3219 від 24.11.2022 на суму 221 087 грн з призначенням платежу «ПДВ за жовтень 2022», № 3254 від 12.12.2022 на суму 25 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за листопад 2022», №3279 від 23.12.2022 на суму 213 746 грн з призначенням платежу «ПДВ за листопад 2022», № 3325 від 12.01.2023 на суму 110 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2022», № 3339 від 18.01.2023 на суму 120 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2022», № 3336 від 24.01.2023 на суму 191 054 грн з призначенням платежу «ПДВ за грудень 2022».

У 2023 році позивачем подано до податкового органу податкові декларації із ПДВ:

- № від 16.02.2023 на суму 291 822 грн, № від 16.03.2023 на суму 105 276 грн, № від 17.04.2023 на суму 279 012 грн, № від 18.05.2023 на суму 367 490 грн, № від 15.06.2023 на суму 303 848 грн, № від 19.07.2023 на суму 316 247 грн, № від 21.08.2023 на суму 341 553 грн, № від 18.09.2023 на суму 183 006 грн, № від 18.10.2023 на суму 189 824 грн.

Визначені указаними податковими деклараціями податкові зобов`язання із ПДВ сплачені позивачем на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ згідно з платіжними дорученнями, а саме: № 3381 від 08.02.2023 на суму 110 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за січень 2023», № 3406 від 22.02.2023 на суму 181 822 грн з призначенням платежу «ПДВ за січень 2023», № 3178 від 23.03.2023 на суму 115 451 грн з призначенням платежу «ПДВ за лютий 2023», № 3236 від 08.04.2023 на суму 60 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за березень 2023», № 3238 від 11.04.2023 на суму 30 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за березень 2023», № 3251 від 12.04.2023 на суму 20 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за березень 2023», № 3259 від 17.04.2023 на суму 89 012 грн з призначенням платежу «ПДВ за березень 2023», № 3264 від 21.04.2023 на суму 80 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за березень 2023», № 3289 від 27.04.2023 на суму 20 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за квітень 2023», № 3302 від 04.05.2023 на суму 100 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за травень 2023», № 3311 від 09.05.2023 на суму 22 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за квітень 2023», № 3340 від 23.05.2023 на суму 100000 грн з призначенням платежу «ПДВ за квітень 2023», № 3346 від 24.05.2023 на суму 145 490 грн з призначенням платежу «ПДВ за квітень 2023», № 3367 від 02.06.2023 на суму 50 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за травень 2023», № 3423 від 22.06.2023 на суму 83 848 грн з призначенням платежу «ПДВ за травень 2023», № 3413 від 25.06.2023 на суму 100 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за травень 2023», № 3429 від 28.06.2023 на суму 70 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за травень 2023», № 3459 від 11.07.2023 на суму 40 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за червень 2023», № 3480 від 21.07.2023 на суму 316 247 грн з призначенням платежу «ПДВ за червень 2023», № 3546 від 22.08.2023 на суму 341 553 грн з призначенням платежу «ПДВ за липень 2023», № 3547 від 22.08.2023 на суму 100 000 грн з призначенням платежу «ПДВ за серпень 2023», №3619 від 27.09.2023 на суму 83 006 грн з призначенням платежу «ПДВ за серпень 2023», № 3669 від 20.10.2023 на суму 189 824 грн з призначенням платежу «ПДВ за вересень 2023».

Згідно наявної у матеріалах справи картки обліку платника податків АТ «Львівський ювелірний завод» сплачені позивачем відповідно до вказаних платіжних доручень за період з лютого 2020 року по жовтень 2023 року кошти зараховані відповідачем в рахунок погашення податкового боргу АТ «Львівський ювелірний завод» з ПДВ, який підлягав стягненню з позивача до бюджету відповідно до постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року в справі № 813/1039/16.

Визначений у вказаному судовому рішенні податковий борг у сумі 30 385 668,82 грн був відстрочений згідно з ухвалами суду від 12 вересня 2016 року, від 08 лютого 2018 року, від 12 лютого 2019 року, від 28 лютого 2020 року, від 01 червня 2021 року, від 30 червня 2022 року, від 14 червня 2023 року та від 28 грудня 2023 року.

Заборгованість позивача, яка була предметом стягнення у справі № 813/1039/16 та відстрочена за ухвалами суду, виникла на підставі самостійно поданих позивачем декларацій із ПДВ за період з грудня 2015 року по лютий 2016 року та податкових повідомлень-рішень, прийнятих податковим органом у вказаний період.

Вважаючи, що відповідач протиправно зарахував в рахунок погашення податкового боргу Товариства, що виник до 01 липня 2015 року, сплачені ним поточні податкові зобов`язання із ПДВ на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ, АТ «Львівський ювелірний завод» звернулося до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що жодного судового рішення про стягнення боргу позивача з рахунків в системі електронного адміністрування ПДВ відповідачем до суду не надано.

Оскільки податковий борг виник до 01 липня 2015 року, відповідно до пункту 87.1 статті 87 ПК України не можуть бути джерелом погашення податкового боргу кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ. А тому дії відповідача щодо зарахування у рахунок погашення податкового боргу позивача, що виник до 01 липня 2015 року, сплачених ним поточних податкових зобов`язань із ПДВ на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ, є протиправними.

Також визначений постановою суду податковий борг був відстрочений, а тому будь-які дії контролюючого органу щодо стягнення коштів з рахунків АТ «Львівський ювелірний завод» в період дії відстрочення виконання судового рішення є протиправними.

З огляду на зазначене суд вважав, що зобов`язання відповідача внести зміни до інтегрованих карток (облікових) платника податків АТ «Львівський ювелірний завод» із ПДВ шляхом відображення платежів за призначенням, вказаним у відповідних платіжних дорученнях, є ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав та відновлює становище, яке існувало до порушення прав позивача.

Такі висновки суду першої інстанції, на переконання колегії суддів апеляційного суду, відповідають нормам матеріального права, фактичним обставинам справи і є правильними з огляду на таке.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 якого платник податків зобов`язаний: сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Пунктом 57.1 статті 57 ПК України передбачено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Джерела сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу платника податків визначає статті 87 ПК України, відповідно до пункту 87.1 якої не можуть бути джерелом погашення податкового боргу, крім погашення податкового боргу з податку на додану вартість (крім податкового боргу, що виник до 1 липня 2015 року), кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість. Для погашення такого податкового боргу за рахунок коштів на рахунку платника податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість центральний орган виконавчої влади, що реалізує податкову політику, за умови наявності підстав, передбачених статтею 95 цього Кодексу, надсилає центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у якому відкриті рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, реєстр, у якому зазначаються найменування платника податків, податковий та індивідуальний податковий номер платника податків та сума податкового боргу, що підлягає перерахуванню до бюджету (крім сум податкового боргу за податковими зобов`язаннями з податку на додану вартість, що підлягали сплаті до державного бюджету та за якими сформовано реєстр для перерахування коштів до державного бюджету з рахунка у системі електронного адміністрування відповідно до пункту 200.2 статті 200 цього Кодексу). Порядок формування та надсилання центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, такого реєстру визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

А пунктом 87.9 статті 87 ПК України встановлено, що у разі наявності у платника податків податкового боргу контролюючі органи зобов`язані зарахувати кошти, що сплачує такий платник податків, в рахунок погашення податкового боргу згідно з черговістю його виникнення незалежно від напряму сплати, визначеного платником податків. У такому ж порядку відбувається зарахування коштів, що надійдуть у рахунок погашення податкового боргу платника податків відповідно до статті 95 цього Кодексу або за рішенням суду у випадках, передбачених законом.

Спрямування коштів платником податків на погашення грошового зобов`язання перед погашенням податкового боргу забороняється, крім випадків спрямування цих коштів на виплату заробітної плати та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Пунктом 95.3 статті 95 ПК України встановлено, що стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.

Відповідно до пунктів 200-1.5 та 200-1.7 статті 200-1 ПК України з рахунку у системі електронного адміністрування податку на додану вартість платника перераховуються кошти до державного бюджету в сумі податкових зобов`язань з податку на додану вартість, що підлягає сплаті за наслідками звітного податкового періоду, та на поточний рахунок платника податку за його заявою, яка подається до контролюючого органу у складі податкової звітності з податку на додану вартість, у розмірі суми коштів, що перевищує суму задекларованих до сплати до бюджету податкових зобов`язань та суми податкового боргу з податку. При цьому перерахування коштів на поточний рахунок платника може здійснюватися у разі відсутності перевищення суми податку, зазначеної у складених податкових накладних, складених у звітному періоді та зареєстрованих у Єдиному реєстрі податкових накладних, над сумою податкових зобов`язань з податку за операціями з постачання товарів/послуг, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість у цьому звітному періоді.

Кошти, що надійшли на рахунки, визначені у підпунктах «а» - «в» пункту 200-1.2 цієї статті, автоматично перераховуються органом, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, на рахунок такого платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість та на спеціальний рахунок такого платника протягом наступного операційного дня. Реквізити такого спеціального рахунка платник - сільськогосподарське підприємство, що обрав спеціальний режим оподаткування відповідно до статті 209 цього Кодексу, зобов`язаний зазначати у податковій звітності з податку на додану вартість.

На запит платника податку йому шляхом надсилання електронного повідомлення надається інформація про рух коштів на його рахунках у системі електронного адміністрування податку.

Згідно з пунктом 200-1.7 статті 200-1 ПК України кошти, зараховані на рахунок платника в системі електронного адміністрування податку на додану вартість, є коштами, які використовуються виключно у цілях, визначених пунктом 200-1.5 статті 200-1 цього Кодексу, та погашення податкового боргу з податку на додану вартість.

Відповідно до пункту 25 Порядку електронного адміністрування податку на додану вартість, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16 жовтня 2014 року № 569, сплата податкових зобов`язань, визначених контролюючим органом відповідно до підпунктів 54.3.1, 54.3.2, 54.3.5, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 Кодексу, та сплата передбачених Кодексом штрафних санкцій і пені здійснюються платником податку з поточного рахунка до відповідного бюджету.

Водночас, пунктом 21 вказаного Порядку встановлено, що якщо на дату подання податкової декларації з податку сума коштів на електронному рахунку платника податку перевищує суму, що підлягає перерахуванню до бюджету відповідно до поданої звітності, платник податку має право подати контролюючому органу у складі податкової декларації заяву, відповідно до якої такі кошти підлягають перерахуванню на поточний рахунок платника податку, реквізити якого зазначаються в заяві, у сумі залишку коштів, що перевищує суму податкового боргу з податку та суму узгоджених податкових зобов`язань з податку, або до бюджету в рахунок сплати податкового боргу з податку, що виник починаючи з 1 липня 2015 року.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що в разі коли платник ПДВ не сплатив самостійно узгоджену суму податкового зобов`язання в установлений пунктом 57.1 статті 57 ПК України строк і не сплачує податковий борг, який внаслідок цього виник, контролюючий орган вправі здійснити за платника податку заходи щодо погашення податкового боргу за рахунок коштів на рахунку цього платника податку в системі електронного адміністрування ПДВ за рішенням суду.

А пункт 87.9 статті 87 ПК України встановлює черговість погашення податкового боргу незалежно від способу (добровільного чи примусового) та джерела погашення податкового боргу, тоді як норма пункту 95.3 ПК України регулює відносини щодо стягнення (примусового погашення) податкового боргу за рахунок коштів на банківських рахунках та на рахунку у системі електронного адміністрування ПДВ.

Непогашення податкового боргу дає право контролюючому органу здійснити за цього платника податку і в інтересах держави заходи на погашення податкового боргу, який виник через таку несплату.

При цьому, такі заходи мають бути здійснені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, як це вимагається частиною другою статті 19 Конституції України, якою встановлено критерій поведінки державного органу у сфері публічних відносин. Неправомірна поведінка невладного суб`єкта у цих відносинах не може виправлятися неправомірною поведінкою владного суб`єкта.

Вказане узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, висловленими в постановах від 10 вересня 2019 року в справі № 1840/3549/18, від 30 липня 2019 року в справі № 440/4082/18, від 22 серпня 2022 року в справі № 380/1751/20 та від 02 серпня 2023 року в справі № 380/1751/20.

Як встановлено судом, постановою Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року у справі № 813/1039/16 задоволено позов податкового органу та стягнуто з рахунків позивача до бюджету податковий борг у сумі 30 385 668,82 грн.

Вказаний борг виник відповідно до податкових повідомлень-рішень № 001231702 та № від 15 грудня 2014 року.

Також, визначений у постанові Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року у справі № 813/1039/16 податковий борг у сумі 30 385 668,82 грн був відстрочений згідно з ухвалами Львівського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2016 року, від 08 лютого 2018 року, від 12 лютого 2019 року, від 28 лютого 2020 року, від 01 червня 2021 року, від 30 червня 2022 року, від 14 червня 2023 року та від 28 грудня 2023 року.

Відповідно до пункту 100.1 статті 100 ПК України розстроченням, відстроченням грошових зобов`язань або податкового боргу є перенесення строків сплати платником податків його грошових зобов`язань або податкового боргу під проценти...

Отже, дії відповідача щодо стягнення коштів з рахунків АТ «Львівський ювелірний завод» в період дії відстрочення виконання постанови Львівського окружного адміністративного суду від 26 липня 2016 року в справі № 813/1039/16 є протиправними.

Як видно із витягу з облікової картки платника податків АТ «Львівський ювелірний завод», податковий борг у сумі 30 385 668,82 грн погашається шляхом зарахування відповідачем коштів, які позивач сплачує на рахунок платника в системі електронного адміністрування ПДВ.

Судом першої інстанції встановлено, що на час розгляду цієї справи судом у відповідача не було судових рішень щодо стягнення з рахунків позивача у системі електронного адміністрування ПДВ податкового боргу.

Також, позаяк податковий борг, у погашення якого відповідачем зараховано самостійно сплачені позивачем кошти, виник до 01 липня 2015 року, а тому, відповідно до пункту 87.1 статті 87 ПК України, не можуть бути джерелом погашення податкового боргу кошти на рахунку платника в системі електронного адміністрування ПДВ.

З огляду на зазначене, відповідач протиправно зарахував у рахунок погашення податкового боргу позивача, що виник до 01 липня 2015 року, сплачені ним поточні податкові зобов`язання із ПДВ на рахунки в системі електронного адміністрування ПДВ.

Вказане відповідає правовому висновку Верховного Суду, висловленому в постанові від 02 серпня 2023 року в справі № 200/7668/20-а.

З урахуванням викладеного, суд першої інстанції правомірно зобов`язав відповідача внести зміни до інтегрованих карток (облікових) платника податків АТ «Львівський ювелірний завод» із ПДВ шляхом відображення платежів за призначенням, вказаним у відповідних платіжних дорученнях, що є ефективним способом захисту в межах спірних правовідносин, який виключає подальше звернення позивача до суду за захистом порушених прав та відновлює становище, яке існувало до порушення прав позивача.

Загалом доводи апеляційної скарги ГУ ДПС у Львівській області спростовані зазначеними вище аргументами.

Решта доводів апеляційної скарги на законність рішення суду першої інстанції не впливають та висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак не потребують додаткового аналізу.

У справі «Трофимчук проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не можна розуміти як вимогу детально відповідати на кожен довід.

Тобто, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи.

Відповідно до пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

За таких обставин колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини в справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 11 квітня 2024 року в адміністративній справі № 380/29952/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 09.09.24