Справа № 560/10138/21
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

10 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за вислугою років з розрахунку загальної вислуги років 29 років 06 місяців 03 дні, з часу настання права на таку пенсію, а саме - з 01.12.2020 та виплати з урахуванням виплаченої суми;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області провести перерахунок пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з розрахунку загальної вислуги років 29 років 06 місяців 03 дні, з часу настання права на таку пенсію, а саме - з 01.12.2020 та виплати з урахуванням виплаченої суми.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач стверджує, що на момент призначення пенсії, пенсія йому нарахована у розмірі 57% грошового забезпечення з загального трудового стажу 32 роки 02 місяці 22 дні, з них: вислуга років в календарному обчисленні - 23 роки 06 місяців 10 днів, страховий стаж - 08 років 08 місяців 12 днів.

Водночас, на переконання позивача, на момент призначення пенсії вислуга років в календарному обчисленні становить 23 роки 06 місяців 10 днів, вислуга років в пільговому обчисленні становить 05 років 11 місяців 24 дні, загальна вислуга років становить 29 років 06 місяців 03 дні.

За таких обставин, позивач вважає протиправною відмову пенсійного органу у перерахунку пенсії за вислугою років та приведення її до норм чинного законодавства, врахувавши при перерахунку пенсії загальної вислуги 29 років 06 місяців і 3 дні та призначення пенсії за вислугу років у розмірі 70%.

Постановою Верховного Суду від 19 липня 2024 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 22.09.2021 та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.01.2022 у справі №560/10138/21 скасовано.

Справу № 560/10138/21 направлено до Хмельницького окружного адміністративного суду на новий розгляд.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2024 головуючим суддею визначено Драновського Я.В..

Ухвалою суду справу №560/10138/21 прийнято до провадження та вирішено розглянути її за правилами спрощеного позовного провадження.

До суду надійшов відзив на позовну заяву, де пенсійний орган вказує, що згідно подання ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальний страховий стаж позивача для призначення пенсії станом на 30.11.2020 складає: 32 роки 02 місяці 22 дні, з них - служба в Збройних Силах в календарному обчисленні - 23 роки 06 місяців 10 днів, страховий стаж - 08 років 08 місяців 12 днів.

Отже, враховуючи приписи статті 13 Закону від 09.04.1992 №2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) та надані документи, позивачу обґрунтовано призначено пенсію в розмірі 57% за вислугу 23 роки, з урахуванням страхового стажу.

У відзиві на позов відповідач просив розглянути справу в судовому засіданні з викликом сторін у зв`язку зі складністю справи, та з метою з`ясування всіх обставин справи.

Вирішуючи зазначене клопотання, суд враховує, що частиною 6 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Враховуючи те, що ця справа є незначної складності, характер спірних правовідносин та предмет доказування не вимагають проведення судового засідання, тому в задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

З 01.12.2020 позивачу призначено пенсію за вислугою років відповідно до норм Закону № 2262-ХІІ.

Пенсія нарахована у розмірі 57% грошового забезпечення з загального трудового стажу 32 років 02 місяці 22 дні, з них: вислуга років в календарному обчисленні становить 23 роки 06 місяців 10 днів, страховий стаж 08 років 08 місяців 12 днів.

11.03.2021 з ІНФОРМАЦІЯ_1 до ГУПФУ в Хмельницькій області надійшли подання та документи для призначення ОСОБА_2 пенсії за вислугу років.

Відповідно до подання ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальний страховий стаж позивача для призначення пенсії станом на 30.11.2020 складає: 32 роки 02 місяці 22 дні, з них - служба в Збройних Силах в календарному обчисленні - 23 роки 06 місяців 10 днів, страховий стаж - 08 років 08 місяців 12 днів.

14.07.2021 позивач звернувся до ГУПФУ в Хмельницькій області із заявою про перерахунок пенсії за вислугою років, та приведення її до норм чинного законодавства, врахувавши при перерахунку пенсії 29 років загальної вислуги і призначення пенсії за вислугу років у розмірі 70%.

Відповідач листом від 30.07.2021 № 6655-5850/Б-03/8-2200/21 повідомив заявника про те, що пенсія в розмірі 57% призначена за 23 роки вислуги, з урахуванням страхового стажу, відповідно норм Закону № 2262-ХІІ та наданих документів.

Підстав для призначення пенсії за вислугу років з урахуванням пільгової служби, у пенсійного органу немає.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся із цим позовом до суду.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі визначає Закон № 2262-ХІІ. Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Відповідно до пункту «в» частини першої статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Статтею 2 Закону № 2262-ХІІ визначено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Згідно із пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Відповідно до пункту «б» частини першої цієї статті, особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Згідно із частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ Кабінетом Міністрів України затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (постанова від 17.07.1992р. № 393; далі Порядок № 393).

Вирішуючи справу № 805/3923/18-а Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 дійшов наступного висновку: «...основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку…».

Одночасно, Верховний Суд відступив від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17, від 27.03.2018 у справі №295/6301/17, у яких суд касаційної інстанції не здійснив застосування підзаконних нормативно-правових актів, що передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу роботи, а дійшов висновку про те, що стаття 17 Закону № 2262-XII визначає вичерпний перелік видів служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії. Вказаним законом чітко передбачено, що пенсія за вислугу років призначається при наявності відповідної кількості років та визначено виключний перелік періодів служби, які враховуються в календарну вислугу років.

Таке правове регулювання та наведені вище висновки Верховного Суду у справі №805/3923/18-а дозволяють зробити висновок те, що передбачена Порядком №393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону № 2262-ХІІ і положенням цього Закону не суперечить.

Судом встановлено, що позивач звільнився з військової служби 30.11.2020, отже у спірному випадку слід керуватися Порядком № 393, у редакції до 19.02.2022.

У абзаці 7 підпункту «а» пункту 3 Порядку №393 (у вказаній вище редакції) визначено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.

Водночас, редакцію пункту 3 Постанови №393 було змінено постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №119, яка набрала чинності 19.02.2022. Вказаною постановою також змінено і назву Порядку №393.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду розглянув справу № 480/4241/18, у якій в розділі «Щодо календарної вислуги років» зазначив наступне:

«Статтею 1 Закону №2262-ХІІ передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Отже, Закон № 2262-ХІІ як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку № 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

Водночас, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ».

За наслідками розгляду справи № 480/4241/18 Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 14.04.2021 зробив наступні правові висновки:

« 1. В цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць 30 календарних днів).

2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393».

Також з метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду у справі №480/4241/18 відступив від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 у справі №161/4876/17, від 15.08.2019 у справі №281/459/17, від 27.03.2020 у справі №569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону №2262-ХІІ.

Наведені правові висновки Верховного Суду у справах № 480/4241/18 і №805/3923/18-а суд вважає правозастосовними у цій справі.

На зазначені вище обставини також звернено увагу Верховним Судом у постанові від 19.07.2024 за наслідками перегляду цієї справи, де колегія суддів погоджується із доводами скаржника про можливість пільгового обчислення вислуги років відповідно до Порядку №393 (у редакції до 19.02.2022) для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.

Так, пенсія позивачу призначена на підставі подання ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 №3-1 «Про затвердження Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затверджений бланк подання про який йдеться у пункті 12 Порядку 3-1 (назва якого «Подання про призначення пенсії»).

Відповідно до пункту 1 вказаного Порядку заяви про призначення пенсії за вислугу років та по інвалідності особам, звільненим зі служби, які мають право на пенсію згідно із законом, та особам, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, подаються цими особами до головних управлінь Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі через уповноважені структурні підрозділи Міністерства оборони України, Міністерства внутрішніх з справ України, Міністерства надзвичайних ситуацій України, Міністерства інфраструктури України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України, Державної прикордонної служби України, Державної податкової служби України, Державної пенітенціарної служби України, Державної інспекції техногенної безпеки України.

Міністерства та інші органи, їх територіальні підрозділи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі визначають уповноважені структурні підрозділи, на які за їх рішенням покладаються функції щодо підготовки та подання до органів, що призначають пенсії, необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважені структурні підрозділи).

Також встановлено, що відповідно до інформації, що міститься у поданні про призначення пенсії від 03.03.2021, загальний страховий стаж ОСОБА_1 для призначення пенсії станом на 30.11.2020 складає: 32 роки 02 місяці 22 дні, з них - служба в Збройних Силах в календарному обчисленні 23 роки 06 місяців 10 днів, страховий стаж 08 років 08 місяців 12 днів.

Водночас, в матеріалах справи наявний витяг із наказу Міністерства оборони України від 30.11.2020 № 229, де, серед іншого, зазначено, що «вислуга позивача у Збройних Силах України на день виключення із списків особового складу: , пільгова 05 років 11 місяці 24 дні».

Також в матеріалах справи є довідка від 28.07.2020 № 745/2 про безпосередню участь позивача в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України та операції Об`єднаних сил для здійснення заходів і забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській області, що додатково вказує про наявність підстав для зарахування часу проходження служби, протягом якого позивач брав участь в антитерористичній операції, до вислуги років у пільговому обчисленні один місяць служби за три місяці (абзац 7 підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393, у редакції до 19.02.2022).

З огляду на те, що вислуга років позивача станом, як на день звільнення так і на день звернення до відповідача, складала понад 29 років (з урахуванням пільгової вислуги років 5 років 11 місяців), суд дійшов висновку, що пенсійний орган мав здійснити розрахунок пенсії позивача керуючись пунктом "а" ч. 1 ст. 12 Закону № 2262-ХІІ.

Отже, відповідач неправомірно відмовив позивачеві у здійсненні перерахунку його пенсії.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії за вислугу років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з 01.12.2020 відповідно до пункту "а" статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-ХІІ, з урахуванням вислуги років в календарному та пільговому обчисленні - 29 років 6 місяців 03 дні, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул.Гната Чекірди, 10, м. Хмельницький, Хмельницька обл., Хмельницький р-н, 29013 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Я.В. Драновський