Справа № 460/7215/24
Суддя: К.М. Недашківська
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

09 вересня 2024 року м. Рівне №460/7215/24

Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді К.М.Недашківської, розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії.

До Рівненського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач), в якому просить суд: визнати протиправною відмову відповідача від 02.05.2024 щодо звільнення позивача з військової служби на підставі поданого рапорта; зобов`язати відповідача прийняти рішення (видати наказ) про звільнення позивача на підставі підпункту «г» пункту 2 частини четвертої, абзацу 6 пункту 3 частини дванадцятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII у зв`язку з перебуванням на утриманні у військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Стислий виклад позиції позивача.

Позивач зазначає, що проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 - командир 3 відділення 2 взводу 1 стрілецької роти стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 - старший солдат. 22.04.2024 подав до Військової частини рапорт по команді щодо звільнення з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» - перебування у військовослужбовця на утриманні трьох дітей віком до 18 років. Вказує, що ним подані усі належні документи, які підтверджують факт утримання трьох дітей, тому у відповідача були відсутні правові підстави для відмови у задоволенні рапорта. Просив задовольнити позов повністю.

Стислий виклад заперечень відповідача.

Відповідач зазначає, що за результатами розгляду рапорта ОСОБА_1 рішенням від 02.05.2024 відмовлено у звільненні з військової служби відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», оскільки позивач не надав належних документів на підтвердження факту перебування на його утриманні трьох дітей. Тому відмова є правомірною. Просив відмовити позивачу у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 10.07.2024 поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом; позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

За правилами частини п`ятої статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності у процесуальному законі вказівки (прямої чи опосередкованої) на необхідність розгляду справи (з огляду на її категорію) тільки за правилами загального позовного провадження, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження (відповідно до частини другої статті 257 КАС).

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до частини четвертої статті 229 КАС України.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд при вирішенні справи керується принципами верховенства права, законності, рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин, гласності і відкритості адміністративного процесу.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази у їх сукупності та з`ясувавши всі обставини, які мають правове значення для вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 - командир 3 відділення 2 взводу 1 стрілецької роти стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 - старший солдат, що не заперечується учасниками справи.

Між позивачем - ОСОБА_1 та громадянкою - ОСОБА_2 , зареєстровано шлюб - 13 березня 2024 року (Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 ; актовий запис №87).

На час укладення шлюбу, у дружини позивача - ОСОБА_2 було троє дітей:

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 ) із зазначенням: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_2 ;

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 ) із зазначенням: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_2 ;

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 ) із зазначенням: батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_2 .

Позивач подав Рапорт «по команді» від 22.04.2024 про звільнення з лав Збройних Сил України у порядку підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», який реєстровано в стройовій частині - 01.05.2024 (далі - Рапорт).

Рішенням від 02.05.2024 позивачу відмовлено у задоволенні Рапорта про звільнення з військової служби із зазначенням:

«Юридичною службою військової частини НОМЕР_1 опрацьовано рапорт старшого солдата ОСОБА_7 , про звільнення останнього з військової служби на підставі підпункту «Г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: у зв`язку з перебуванням на утриманні трьох дітей віком до 18 років.

За результатами розгляду вказаного рапорту повідомляю, що зазначений рапорт стосовно звільнення військовослужбовця у зв`язку з перебуванням на утриманні трьох дітей віком до 18 років, не підлягає погодженню з тих підстав, що відповідно до вимог статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», під час дії воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, звільняються з військової служби на наступних підставах:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово- лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку;

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;

перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;

якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану»;

«Так, старшим солдатом ОСОБА_8 до свого рапорту додана копія Свідоцтва про народження ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , де вказані батьки, а саме: батько ОСОБА_10 та мати ОСОБА_11 .

Також до рапорту додана копія Свідоцтва про народження ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , де вказані батьки, а саме: батько ОСОБА_10 та мати ОСОБА_11 .

Також до рапорту додана копія Свідоцтва про народження ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , де вказані батьки, а саме: батько ОСОБА_10 та мати ОСОБА_11 »;

«Також старшим солдатом ОСОБА_8 до свого рапорту додана копія Свідоцтва про шлюб, де вказано, що ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 зареєстрували шлюб 13.03.2024. Прізвище дружини після державної реєстрації: ОСОБА_28.

Також до рапорту додана копія Витягу №03-13-1465 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, де вказано, що за зазначеною адресою, а саме: АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також до рапорту додана копія Акту обстеження матеріально-побутових умов від 18.04.2024, згідно висновку якого станом на 18.04.2024 сім`я проживала в задовільних умовах, діти забезпечені всім необхідним.

Крім того, до рапорту додана копія Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10.05.2013, згідно якого прийнято рішення задовольнити позов щодо розірвання шлюбу між ОСОБА_21 та ОСОБА_22 .

Також до рапорту додана копія Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 20.12.2012 по справі №1718/4402/12, згідно якого прийнято рішення стягувати з ОСОБА_23 на користь ОСОБА_24 1/2 частину його заробітку на отримання малолітніх дітей, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12.11.2012 до повноліття дітей та доданий відповідний виконавчий лист.

Також до рапорту додана копія Розрахунку заборгованості від 07.03.2024 №18148, згідно якої станом на 30.06.2021 становить 242044,03 грн, нарахування заборгованості за період з 01.07.2021 по 01.03.2024 проводиться відповідно до Сімейного кодексу України, Закону України "Про виконавче провадження", Інструкції з організації примусового виконання рішень, сума аліментів, яка підлягає стягненню за період з 01.07.2021 по 01.03.2024 складає 212889 гривень. Сума заборгованості по сплаті аліментів ОСОБА_23 станом на 01.03.2024 становить 454933,03 гривень»;

«Однак, Постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян з військової служби та із служби осіб рядового і начальницького складу» від 12.06.2013 №413 передбачено, що військовослужбовці, крім військовослужбовців строкової військової служби, та особи рядового і начальницького складу на їх прохання можуть бути звільнені з військової служби та із служби рядового і начальницького складу через такі сімейні обставини та інші поважні причини: перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років»;

«Аналізуючи документи, надані старшим солдатом ОСОБА_8 , можна зробити висновок, що утримання неповнолітніх дітей, а саме: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на момент подання рапорту військовослужбовцем щодо звільнення з військової служби, відбувається за рахунок стягнення аліментів з ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 на утримання неповнолітніх дітей».

«На підставі викладеного, старший солдат ОСОБА_1 на даний час не має підстав для звільнення з військової служби».

До Рапорта позивачем надані копії документів, зокрема:

Свідоцтво про народження серії НОМЕР_3 - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 : батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_2 ;

Свідоцтво про народження серії НОМЕР_4 - ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 : батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_2 ;

Свідоцтво про народження серії НОМЕР_5 - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 : батько - ОСОБА_4 , мати - ОСОБА_2 ;

Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , актовий запис №87 - від 13.03.2024;

Витяг №03-13-1465 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, де вказано, що за зазначеною адресою, а саме: АДРЕСА_1 : ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

Акт обстеження матеріально-побутових умов від 18.04.2024;

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 10.05.2013 у справі №572/1405/13-ц, яким розірвано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 ;

Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 20.12.2012 у справі №1718/4402/12, яким постановлено стягувати з ОСОБА_4 , 1979 р.н. на користь ОСОБА_2 , 1979 р.н. 1/2 частину його заробітку на утримання малолітніх дітей, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12 листопада 2012 р. до повноліття дітей;

Розрахунок заборгованості від 07.03.2024, відповідно до якого сума аліментів за період з 01.07.2021 по 01.03.2024 щодо ОСОБА_4 становить 454933,03 грн.

До позовної заяви позивач також надав копію Вироку Сарненського районного суду від 24.04.2024 у справі №572/3932/22, яким батька дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , - ОСОБА_4 , визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, призначивши покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Суд відхиляє такий доказ та не бере його до уваги, оскільки Вирок Сарненського районного суду у справі №572/3932/22 постановлений - 24.04.2024, тобто після звернення позивача з Рапортом про звільнення з військової служби; до Військової частини такий документ не подавався та не опрацьовувався при прийнятті оскаржуваного рішення про відмову у звільненні з військової служби.

Перевіривши правову та фактичну обґрунтованість оскаржуваного рішення, на відповідність вимогам частини другої статті 2 КАС України, яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку; суд зазначає таке.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII, воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану» від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено: ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 14.03.2022 №133/2022 постановлено про часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ, та продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України від 18.04.2022 №259/2022, від 17.05.2022 №341/2022, від 12.08.2022 №573/2022, від 07.11.2022 №757/2022, від 06.02.2023 №58/2023, від 01.05.2023 №254/2023, від 26.07.2023 №451/2023, від 06.11.2023 №734/2023, №49/2024 від 05.02.2024, №271/2024 від 06.05.2024, №469/2024 від 23.07.2024 продовжено строк дії воєнного стану в Україні.

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №69/2022 постановлено: Оголосити та провести загальну мобілізацію (далі - мобілізація); мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Подальшими Указами Президента України строк проведення загальної мобілізації продовжено: з 25 травня 2022 року на 90 діб згідно з Указом Президента №342/2022 від 17.05.2022; строк проведення загальної мобілізації продовжено з 23 серпня 2022 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 574/2022 від 12.08.2022; строк проведення загальної мобілізації продовжено з 21 листопада 2022 року на 90 діб згідно з Указом Президента №758/2022 від 07.11.2022; строк проведення загальної мобілізації продовжено з 19 лютого 2023 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 59/2023 від 06.02.2023; строк проведення загальної мобілізації продовжено з 20 травня 2023 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 255/2023 від 01.05.2023; строк проведення загальної мобілізації продовжено з 18 серпня 2023 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 452/2023 від 26.07.2023; строк проведення загальної мобілізації продовжено з 16 листопада 2023 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 735/2023 від 06.11.2023; строк проведення загальної мобілізації продовжено з 14 лютого 2024 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 50/2024 від 05.02.2024; строк проведення загальної мобілізації продовжено з 14 травня 2024 року на 90 діб згідно з Указом Президента № 272/2024 від 06.05.2024; строк проведення загальної мобілізації продовжено з 12 серпня 2024 року на 90 діб згідно з Указом Президента №470/2024 від 23.07.2024.

Нормативно-правовим актом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, є Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232-XII).

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України (частина перша статті 1 Закону №2232-XII).

За приписами частини першої статті 1 Закону №2232-XII, військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини третьої статті 1 Закону №2232-XII, військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом (частина п`ята статті 1 Закону №2232-XII).

За приписами частини дев`ятої статті 1 Закону №2232-XII, щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Правові підстави звільнення під час воєнного стану військовослужбовців, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період визначені пунктом 2 частини четвертої статті 26 Закону № 2232-ХІІ.

Відповідно до пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ (у редакції, чинній на момент подання Рапорта та формування рішення про відмову у звільненні з військової служби), військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час дії воєнного стану:

а) за віком - у разі досягнення граничного віку перебування на військовій службі;

б) за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку або про непридатність до військової служби з переоглядом через 6-12 місяців;

в) у зв`язку з набранням законної сили обвинувальним вироком суду, яким призначено покарання у виді позбавлення волі, обмеження волі або позбавлення військового звання;

г) через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу):

у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років;

у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою дружиною (чоловіком), дитиною, а також батьками своїми чи дружини (чоловіка), що підтверджується відповідним медичним висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я;

у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення опіки над особою з інвалідністю, визнаною судом недієздатною;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю I групи;

у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за особою з інвалідністю II групи або за особою, яка за висновком медико-соціальної експертної комісії або лікарсько-консультативної комісії закладу охорони здоров`я потребує постійного догляду, у разі відсутності інших осіб, які можуть здійснювати такий догляд;

військовослужбовці-жінки - у зв`язку з вагітністю;

військовослужбовці-жінки, які перебувають у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а також якщо дитина потребує домашнього догляду тривалістю, визначеною в медичному висновку, але не більш як до досягнення нею шестирічного віку;

один із подружжя, обоє з яких проходять військову службу і мають дитину (дітей) віком до 18 років;

військовослужбовці, які самостійно виховують дитину (дітей) віком до 18 років;

перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років;

якщо їхні близькі родичі (чоловік, дружина, син, донька, батько, мати, дід, баба або рідний (повнорідний, неповнорідний) брат чи сестра) загинули або пропали безвісти під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, а також під час забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії проти України під час дії воєнного стану.

Відповідно до частини сьомої статті 26 Закону №2232-ХІІ, звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Пунктом 233 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом президента України №1153/2008 від 10.12.2008 (у редакції, чинній на момент подання Рапорта та формування рішення про відмову у звільненні з військової служби) (далі - Положення №1153/2008) передбачено, що військовослужбовці, які бажають звільнитися з військової служби, подають по команді рапорти та документи, які підтверджують підстави звільнення.

У рапортах зазначаються: підстави звільнення з військової служби; думка військовослужбовця щодо його бажання проходити службу у військовому резерві Збройних Сил України за відповідною військово-обліковою спеціальністю; районний (міський) територіальний центр комплектування та соціальної підтримки, до якого повинна бути надіслана особова справа військовослужбовця.

За приписами пункту 14.10 Розділу ХІV Інструкції про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України №170 від 10.04.2009 документи на звільнення військовослужбовців направляються безпосередньо до посадових осіб, які мають право їх звільнення з військової служби. Наказ по особовому складу про звільнення цих військовослужбовців повинен бути виданий і доведений до територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем взяття громадянина на військовий облік та до військової частини за місцем проходження військової служби в строки, що забезпечуватимуть вчасне здавання справ і посад і розрахунок військовослужбовців, а також виконання строків звільнення, визначених Президентом України.

З системного аналізу вказаних вище норм права слідує, що наслідком написання рапорта військовослужбовцем про звільнення з військової служби є наказ по особовому складу про звільнення з військової служби чи відмова у задоволенні рапорта.

З матеріалів справи слідує, що позивач, будучи у статусі військовослужбовця, виявив своє небажання продовжувати військову службу та подав Рапорт про звільнення з військової служби на підставі положень підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ: за сімейними обставинами - у зв`язку з перебування на утриманні військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Отже, визначальним для вирішення цього публічно-правового спору є встановлення обставини перебування на утриманні позивача - військовослужбовця трьох і більше дітей віком до 18 років.

Судом установлено, що позивач є «вітчимом» трьох дітей ОСОБА_2 .

За приписами частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (далі - СК України) при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (частина перша статті 180 СК України).

За приписами частини першої статті 260 СК України, якщо мачуха, вітчим проживають однією сім`єю з малолітніми, неповнолітніми пасинком, падчеркою, вони мають право брати участь у їхньому вихованні.

Мачуха, вітчим зобов`язані утримувати малолітніх, неповнолітніх падчерку, пасинка, які з ними проживають, якщо у них немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання, за умови, що мачуха, вітчим можуть надавати матеріальну допомогу (частина перша статті 268 СК України).

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, суд зазначає, що позивач, перебуваючи у шлюбі з громадянкою ОСОБА_2 з 13.03.2024, має право на участь у вихованні дітей ОСОБА_2 (за умови проживання однією сім`єю).

При цьому обов`язок щодо їх утримання у позивача (як вітчима) виникає за умови, якщо в останніх немає матері, батька, діда, баби, повнолітніх братів та сестер або ці особи з поважних причин не можуть надавати їм належного утримання.

Так, позивач до Рапорту про звільнення з військової служби не додав доказів на підтвердження того, що ці діти не мають діда, бабу, повнолітніх братів та сестер, здатних їх утримувати або наявності у матері цих дітей поважних причин, з яких вона не може надавати їм належного утримання.

Окрім того, з матеріалів справи слідує, що Рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 20.12.2012 по справі №1718/4402/12, постановлено стягувати з ОСОБА_23 на користь ОСОБА_24 1/2 частину його заробітку на отримання малолітніх дітей, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12.11.2012 до повноліття дітей та доданий відповідний виконавчий лист.

Тобто, на утримання трьох дітей ОСОБА_2 стягуються аліменти з батька дітей - ОСОБА_4 . Наявність заборгованості зі сплати аліментів не впливає на такий факт.

Також, позивач не надав суду доказів того, що він є опікуном чи усиновителем неповнолітніх дітей та має законодавчо встановлені обов`язки щодо них, в тому числі обов`язок по їх утриманню, тому підстави вважати, що на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей, відсутні.

Конституційний Суд України у своєму рішення від 03.06.1999 №5-рп/99 надав офіційне тлумачення терміну «член сім`ї»: членами сім`ї є, зокрема особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визначення їх членами сім`ї, крім спільного проживання, ї ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, термін «сім`я» означає не лише створення сім`ї на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а має більш широкі критерії для його визначення.

В той же час, в контексті спірних відносин, визначальним для цієї справи є не встановлення факту проживання однією сім`єю, а факту утримання позивачем, як вітчимом, неповнолітніх дітей своєї дружини.

З цього приводу слід зазначити те, що якщо сімейне законодавство визначає безумовний обов`язок щодо утримання батьками своїх неповнолітніх дітей, то стосовно вітчима (мачухи) передбачені певні застереження, про які зазначено вище.

Позивач до позовної заяви надав Витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб від 16.04.2024 №03-13-1465, де вказано, що за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані:

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 ,

ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ,

ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

ОСОБА_17 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ,

ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_8 ,

ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Зі змісту Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб від 16.04.2024 №03-13-1465 вбачається, що за цією адресою позивач - ОСОБА_1 зареєстрований лише - 16.04.2024, тобто перед поданням Рапорта про звільнення з військової служби.

Витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб від 16.04.2024 №03-13-1465 досліджується судом у взаємозв`язку з Актом обстеження матеріально-побутових умов від 18.04.2024.

Відповідно до цього акту, обстежувалося приміщення за адресою: АДРЕСА_2 ; встановлено, що ОСОБА_26 - працює, дохід - «від надання інформації відмовилася»; на момент відвідування вдома були: заявниця - ОСОБА_26 та діти; заявниця вказала, що останніх 1,5 років проживають усією сім`єю за адресою: АДРЕСА_2 .

Такі документи не свідчить та не можуть свідчити про перебування на утриманні у позивача трьох дітей, народжених ОСОБА_27 , а Витяг про зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб від 16.04.2024 №03-13-1465 свідчить лише про реєстрацію позивача за адресою: АДРЕСА_1 - з 16.04.2024.

Тому підстави для звільнення позивача з військової служби відповідно до поданого ним Рапорта - відсутні.

За приписами статті 19 Конституції України від 28.06.1996 №254к/96-ВР, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідачем доведено правомірність оскаржуваного рішення в порядку статті 77 КАС України, а тому заявлені позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) до Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_7 ) про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 09 вересня 2024 року

Суддя К.М. Недашківська