Справа № 380/4679/24
Суддя: Гулик Андрій Григорович
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

04 вересня 2024 рокусправа № 380/4679/24
зал судових засідань №11

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гулика А.Г.,

за участю:

секретаря судового засідання Петровської А.М.,

представника позивача Алексеєнка А.А.,

представника відповідача Уніят І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення

в с т а н о в и в:

у провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області , місцезнаходження: 79026, м. Львів, вул.Стрийська, 35, у якій просить суд визнати протиправною та скасувати податкову вимогу від 30.03.2023 №0002255- 1307-1301, винесену Головним управлінням ДПС у Львівській області.

14.06.2024 до суду від представника відповідача надійшла заява про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду без поважних причин. Заява обґрунтована тим, що позивач пропустив строк звернення до суду без поважних причин, оскільки оскаржена податкова вимога скерована за належною адресою, і останній у визначені законом строки не звернувся до суду за захистом порушеного права.

Представник позивача 29.07.2024 подав до суду заперечення на згадану заяву. Заперечення обґрунтовані тим, що про порушення свого права позивач дізнався лише 12.09.2023 і у визначений строк звернувся до суду з відповідним позовом. Крім цього, представник позивача у позовній заяві просив поновити строк звернення до суду з тих самих підстав.

Розглянувши клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду по суті, суд дійшов таких висновків.

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого вказаним Кодексом або іншими законами.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. За змістом частини першої статті 120 КАС України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Частина друга статті 55 Конституції України визначає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. При цьому звернення до суду може здійснюватися у межах встановленого строку, який в адміністративному судочинстві визначений як строк звернення до суду.

Правова природа строку звернення до суду, дозволяє констатувати, що запровадження строку, у межах якого фізична або юридична особа, орган державної влади та місцевого самоврядування можуть звернутися до суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргою, обумовлено передусім необхідністю дотримання принципу правової визначеності, що є невід`ємною складовою верховенства права.

Зміст принципу правової визначеності розкрито у ряді рішень Конституційного Суду України. Наприклад, у рішенні від 29.06.2010 №17-рп/2010 Конституційний Суд України звернув увагу на правову визначеність як елемент верховенства права, зазначивши, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, в якому стверджується, що обмеження основних прав людини і громадянина та втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дозволять особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Отже, встановлення строків звернення до адміністративного суду у системному зв`язку з принципом правової визначеності слугує меті забезпечення передбачуваності для відповідача (як правило, суб`єкта владних повноважень у адміністративних справах) та інших осіб того, що зі спливом встановленого проміжку часу прийняте рішення, здійснена дія (бездіяльність) не матимуть поворотної дії у часі та не потребуватимуть скасування, а правові наслідки прийнятого рішення або вчиненої дії (бездіяльності) не будуть відмінені у зв`язку з таким скасуванням. Інакше кажучи, встановлені строки звернення до адміністративного суду сприяють уникненню ситуації правової невизначеності щодо статусу рішень, дій (бездіяльності) суб`єкта владних повноважень.

Суд встановив, що відповідно до пункту 59.1 статті 59 Податкового кодексу України у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином надісланим (врученим) платнику податків, якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України. Так, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 згаданої статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику) (п.42.2. ст.42 ПК України).

Згідно з пунктом 6 Порядку направлення податковими органами податкових вимог платникам податків, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 30.06.2017 №610, податкова вимога вважається належним чином надісланою (врученою) платнику податків, якщо вона надіслана за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою, а для фізичної особи (її законного чи уповноваженого представника) - місцем проживання або останнього відомого місцезнаходження) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручена платнику податків (його законному чи уповноваженому представникові), або надіслана в електронний кабінет засобами ІТС з дотриманням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та «Про електронні довірчі послуги».

Відповідно до частини другої статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, адресою місцезнаходження позивача як фізичної особи-підприємця згідно з даними з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є: АДРЕСА_2 . І за такою ж адресою зареєстроване постійне місце проживання позивача з 12.12.2012 року.

Натомість відповідач скерував оскаржену податкову вимогу за адресою: АДРЕСА_3 .

Суд звертає увагу на те, що позивач ще 05.12.2012 був знятий із реєстрації місця проживання: АДРЕСА_4 , тобто за адресою, на яку надсилалась оскаржувана податкова вимога.

Отже позивач не міг дізнатись про існування оскарженої податкової вимоги.

Про факт наявності оскарженої податкової вимоги представник позивача дізнався після ознайомлення з матеріалами справи №380/20726/23 (за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу) 28.02.2024 (про що свідчить заява від 26.02.2024 року та зроблена на ній відповідна відмітка про ознайомлення з матеріалами вказаної справи). Провадження у вказаній справі відкрито ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 08.09.2023. Листом від 11.09.2023 №380/20726/23 копію вказаної ухвали суду направлено сторонам у справі, зокрема й відповідачу ОСОБА_1

12.09.2023 представником відповідача адвокатом Блонським М.А. через систему «Електронний суд» було подано заяву про вступ у справу як представника. Відповідно тільки з такої дати представник ОСОБА_1 мав можливість дізнатись про існування податкової вимоги від 30.03.2023 №0-1301, оскільки така вимога скеровувалась на адресу, за якою ОСОБА_1 не проживав.

Тому саме з такої дати необхідно обчислювати строк на звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправною та скасування податкової вимоги від 30.03.2023 №0-1301.

Позивач звернувся до суду 29.02.2024, тобто у межах, визначених законом строків.

Суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати до контролюючого органу відомості про зміну даних, зокрема, про зміну місця проживання, оскільки невиконання такого обов`язку не впливає на порядок обчислення строку звернення до суду.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позивач не пропустив строк звернення з відповідним позовом до суду.

У зв`язку з цим, підстави для задоволення клопотання представника позивача про поновлення пропущеного строку звернення до суду відсутні, а у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду необхідно відмовити повністю.

Керуючись статтями 121-123, 243, 248 КАС України, суд

у х в а л и в :

у задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним та скасування рішення відмовити повністю.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення та окремо не оскаржується. Заперечення на ухвалу суду можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду, прийняте за результатами розгляду справи.

Повна ухвала суду складена 09 вересня 2024 року.

Суддя Гулик Андрій Григорович