Справа № 160/16030/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою керівника Кам`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Кам`янської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-
20 червня 2024 року керівник Кам`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) через систему "Електронний суд" звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Кам`янської міської ради, в якій просить:
Обґрунтовуючи позов керівник прокуратури зазначив, що вивченням стану додержання вимог законодавства у сфері поводження з відходами на території м.Кам`янського встановлено, що у порушення вимог статей 3, 4, 5, 12, 26, 30 Закону України «Про управління відходами», статей 21, 28, 29 Закону України «Про відходи» (був чинний до 09.07.2023), ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. ст. 26, 27, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 46 Закону України «Про охорону земель» не здійснюється ліквідація несанкціонованого звалища відходів.
Вказаний факт підтверджено Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу при розгляді в межах повноважень звернення ОСОБА_1 від 20.08.2021 щодо розміщення стихійних звалищ побутових відходів у м. Кам`янське по вул. Чайковського.
Кам`янська міська рада є юридичною особою та представницьким органом територіальної громади міста Кам`янське, здійснює від її імені та в інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування. Конституцією, як Основним Законом України, визначається та гарантуються Державою право на безпечне для життя і здоров`я довкілля. Законом України «Про місцеве самоврядування» на органи місцевого самоврядування покладено обов`язок по захисту прав та інтересів відповідної територіальної громади. Аналогічні обов`язки також передбачені Законами України «Про охорону атмосферного повітря», «Про охорону навколишнього природного середовища».
В позові зазначено, що починаючи з 06.09.2021 року, тобто з моменту внесення Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу першого припису щодо ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ відходів будівництва, побутових відходів, що знаходяться по вул. Чайковського, навпроти Церкви Святого Миколая (Тритузна) за адресою: вул. Широка, 494, м.Кам`янське, Дніпропетровська обл. та по теперішній час результативних дій щодо ліквідації сміттєзвалища не було здійснено. Вважаємо, що дана заява не відповідає дійсності, оскільки ніяких приписів щодо ліквідації сміттєзвалища не надходило.
Припис, про який йдеться в позовній заяві, від 06.09.2021 №2-8081-23 по розгляду звернення гр. ОСОБА_1 до Кам`янської міської ради та , зокрема департаменту екології до міської ради не надходив.
Начальник відділу Олеся Мішина ознайомила Володимира Лозу з приписом від 06.09.2021 року №2-8081-23, який не надходив до міської ради, та надала копію зазначеного припису (додається).
З метою організації контролю за додержанням вимог природоохоронних заходів юридичними та фізичними особами на території міста міською радою, департаментом екології та природних ресурсів міської ради останні роки неодноразово направлялись листи до Державної екологічної інспекції у Дніпропетровській області щодо вжиття заходів відповідно до статей 15, 202 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» та з метою покращення екологічної ситуації в місті та області відносно ПАТ «Дніпровський меткомбінат», ПрАТ «ХІМДІВІЗІОН», АТ «ДНІПРОАЗОТ», асфальтного заводу, ТОВ «Поліколор» ТОВ «Цембудсервіс».
Жодної відповіді на зазначені вище листи до Кам`янської міської ради та департаменту екології та природних ресурсів міської ради не надходило.
Відповідно до статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачений Конституцією і законами України.
Згідно з частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування» сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. За приписами частини 1 та 2 статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування» виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.
Департамент екології та природних ресурсів міської ради здійснює повноваження, визначені Положенням про департамент, затвердженим рішенням міської ради від 24.12.2019 року №1716-39/VІІ, в якому зазначено, зокрема щодо сміттєзвалищ: «3.17. Організовує роботу щодо ліквідації стихійних звалищ на території міста, залучає на договірних засадах з цією метою коштів трудових і матеріально-технічних ресурсів підприємств, установ та організацій незалежно від форм власності та укладає договори в межах коштів, виділених на ці цілі».
Щодо ліквідації стихійних сміттєзвалищ на території міста представник відповідача зазначив, що департаментом екології та природних ресурсів міської ради постійно вживаються заходи з ліквідації несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів.
Департаментом здійснюється санітарне утримання території міста згідно переліку об`єктів затвердженого рішенням виконавчого комітету міської ради від 23.01.2020 №4 «Про санітарне утримання території міста» (зі змінами).
Станом на 15.11.2021 року були знешкоджені 58 стихійних сміттєзвалищ загальним об`ємом 9490 тон.
Зі свого боку, департамент звертався до Кам`янського районного управління поліції для включення зазначеної адреси до переліку рейдів, з метою попередження виникнення засмічення території, що дана територія знаходиться в районі розміщення багатьох підприємств міста різних форм власності (промислова зона), поряд з ними відсутні будь-які житлові забудови.
Ліквідація сміттєзвалища, яка відбулася 05.07.2024 року, була запланована як захід по ліквідації на лютий 2024 року та внесено до плану робіт.
У ході проведення цих робіт було ліквідовано сміттєзвалище загальним об`ємом 240 кубічних метрів, приведено до належного санітарного стану та встановлено попереджувальні таблички з фото та відео фіксацією.
15 липня 2024 року на адресу суду від представника Кам`янської міської ради надійшло клопотання про закриття провадження в справі.
В обґрунтування вказаного клопотання представник відповідача зазначив наступне.
05 липня 2024 року було ліквідовано сміттєзвалище по вул.Чайковського, навпроти Церкви Святого Миколая (Тритузна) за адресою: вул.Широка,494, м.Кам`янське, Дніпропетровська обл. загальним об`ємом 240 кубічних метрів в повному обсязі, прилеглу територію приведено до належного санітарного стану та встановлено попереджувальні таблички з фото та відео фіксацією.
Таким чином, наразі сміттєзвалище на території вул.Чайковського, навпроти Церкви Святого Миколая (Тритузна) за адресою: вул. Широка,494, м.Кам`янське, Дніпропетровська обл. ліквідовано в повному обсязі (копія акту додається).
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Таким чином, у зв`язку із ліквідацією несанкціонованого сміттєзвалища відходів будівництва, побутових відходів, що знаходяться по вул.Чайковського, навпроти Церкви Святого Миколая (Тритузна) за адресою: вул.Широка,494, м.Кам`янське, Дніпропетровська обл., на думку представника відповідача, наявні підстави для закриття провадження в справі.
Представником Кам`янської міської ради у відзиві зазначено про добровільну ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища 05.07.2024 року в повному обсязі, а також додатково подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, підставою для звернення до суду з вказаним позовом стало встановлення Кам`янською окружною прокуратурою порушення Кам`янською міською радою вимог Законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про управління відходами», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про відходи» в частині не вжиття заходів щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища, утвореного за адресою: вул. Чайковського, навпроти Церкви Святого Миколая (Тритузна) за адресою: вул. Широка, 494, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.
Встановлено, що з 06 вересня 2021 року Кам`янською міською радою не вживалися достатні заходи щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища, що і стало підставою для пред`явлення вказаного позову.
Крім того, не дивлячись на повідомлення міської ради про ліквідацію станом на 07.12.2021 року несанкціонованого сміттєзвалища, отримане у відповідь на запит слідчого, вказане повністю було спростовано проведеним 21.02.2022 року оглядом місця події.
На момент подання до суду позовної заяви, несанкціоноване сміттєзвалище ліквідовано не було, що підтверджується протоколом огляду місця події від 20.05.2024 року.
Враховуючи те, що долучений до відзиву (уточненого) «акт-перелік дислокація стихійних сміттєзвалищ та місця санітарного очищення території, на яких департамент екології та природних ресурсів здійснює прибирання відповідно до протоколу №1 від 12.02.2024 року засідання постійно діючої комісії з питань поводження з безхазяйними відходами на території міста» просто містить посилання на місцезнаходження сміттєзвалища «Михайла Вербицького (неподалік церкви Святого Миколая Тритузне)», без зазначення більш точних координат, а крім того не перебуває у відкритому доступі, не опублікований на офіційному сайті Кам`янської міської ради, Кам`янська окружна прокуратура при подачі позовної заяви не була обізнана із наявністю відповідних планів щодо ліквідації саме вказаного несанкціонованого сміттєзвалища у липні 2024 року.
Після проведення вказаної слідчої дії Кам`янською окружною прокуратурою будуть надані відповідні пояснення щодо клопотання відповідача про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
12 липня 2024 року за №01-05/488вих представником відповідача подано клопотання про закриття провадження на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України у зв`язку із ліквідацією сміттєзвалища.
Станом на 30.08.2024 року до органу досудового розслідування чи окружної прокуратури будь-які матеріали (довідки, розрахунки розміру заподіяної довкіллю шкоди, тощо) за результатами участі спеціалістів Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) у вказаному огляді місця події не надходили.
Вирішуючи клопотання про закриття провадження в справі, суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що представником Кам`янської міської ради у відзиві та уточненому відзиві було зазначено про добровільну ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища 05.07.2024 року в повному обсязі, з огляду на що було додатково подано клопотання про закриття провадження у справі на підставі пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, підставою для звернення до суду з вказаним позовом стало встановлення Кам`янською окружною прокуратурою порушення Кам`янською міською радою вимог Законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про управління відходами», «Про місцеве самоврядування в Україні», «Про відходи» в частині вжиття заходів щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища, утвореного за адресою: вул. Чайковського, навпроти Церкви Святого Миколая (Тритузна) за адресою: вул. Широка, 494, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.
Станом на 30.08.2024 року до органу досудового розслідування чи окружної прокуратури будь-які матеріали (довідки, розрахунки розміру заподіяної довкіллю шкоди, тощо) за результатами участі спеціалістів Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) у вказаному огляді місця події не надходили.
Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 238 Кодексу адміністративного судочинства України суд закриває провадження у справі щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень, якщо оскаржувані порушення були виправлені суб`єктом владних повноважень і при цьому відсутні підстави вважати, що повне відновлення законних прав та інтересів позивача неможливе без визнання рішень, дій або бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправними після такого виправлення.
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
Судом встановлено, що Кам`янською окружною прокуратурою Дніпропетровської області при виконанні повноважень, визначених статтею 131-1 Конституції України та статтею 23 Закону України «Про прокуратуру», встановлено порушення вимог чинного законодавства у сфері поводження з відходами, зокрема встановлено, що Кам`янською міською радою всупереч вимог Законів України «Про охорону навколишнього природного середовища», «Про управління відходами», «Про місцеве самоврядування в Україні» не вживаються заходи щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища, утвореного за адресою: вул. Чайковського, навпроти Церкви Святого Миколая (Тритузна) за адресою: вул. Широка, 494, м. Кам`янське, Дніпропетровська обл.
Вивченням стану додержання вимог законодавства у сфері поводження з відходами на території м. Кам`янського встановлено, що у порушення вимог статей 3, 4, 5, 12, 26, 30 Закону України «Про управління відходами», статей 21, 28, 29 Закону України «Про відходи» (був чинний до 09.07.2023), статті 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», статей . 26, 27, 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», статті 46 Закону України «Про охорону земель», не здійснюється ліквідація несанкціонованого звалища відходів.
Вказаний факт підтверджено Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу при розгляді в межах повноважень звернення ОСОБА_1 від 20.08.2021 щодо розміщення стихійних звалищ побутових відходів у м. Кам`янське по вул. Чайковського.
Так, за результатами розгляду звернення ОСОБА_1 Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу видано припис № 2-8081-23 від 06.09.2021, яким орган місцевого самоврядування зобов`язано вжити заходів, з ліквідації несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів.
За результатами проведеного огляду зафіксовано на місцевості стихійне звалище будівельного сміття: залишки бітуму, дошки, фанера, цегла, великі мішки з полімерного матеріалу.
У подальшому допитано як свідка ОСОБА_1 , яка повідомила, що по вул. Чайковського у м. Кам`янському утворилися несанкціоновані звалища побутових відходів.
З метою ліквідації вказаних звалищ сміття ОСОБА_1 звернулася до Державної екологічної інспекції Придніпровського округу для вжиття відповідних заходів.
З матеріалів справи судом додатково встановлено, що представником Кам`янської міської ради у відзиві та уточненому відзиві було зазначено нібито про добровільну ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища 05.07.2024 року в повному обсязі.
Станом на 30 серпня 2024 року до органу досудового розслідування чи окружної прокуратури будь-які матеріали (довідки, розрахунки розміру заподіяної довкіллю шкоди, тощо) за результатами участі спеціалістів Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) у вказаному огляді місця події не надходили, відтак сміттєзвалище не є ліквідованим.
Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до статей 13, 16 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією, а забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України є обов`язком держави.
Відповідно до частин 1, 3 статі 140 Конституції України, місцеве самоврядування є правом територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища та міста - самостійно вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України. Місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.
Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції, а саме: забезпечують реалізацію екологічної політики України, екологічних прав громадян; дають згоду на розміщення на своїй території підприємств, установ і організацій у порядку, визначеному законом; видають (переоформлюють, видають дублікати, анулюють) дозволи на спеціальне використання природних ресурсів місцевого значення у випадках, передбачених законом; затверджують місцеві екологічні програми; організовують вивчення навколишнього природного середовища; забезпечують інформування населення про стан навколишнього природного середовища, функціонування місцевих екологічних автоматизованих інформаційно-аналітичних систем; здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.
Відповідно до статті 3 Закону України «Про управління відходами» основними цілями державної політики у сфері запобігання утворенню та управління відходами є:
1) захист здоров`я людей та навколишнього природного середовища від негативного впливу відходів;
2) здійснення заходів у сфері управління відходами без загрози здоров`ю людей та спричинення шкоди навколишньому природному середовищу в межах встановлених нормативів шкідливого впливу фізичних факторів;
3) дотримання ієрархії управління відходами;
4) запровадження розширеної відповідальності виробника.
Основними принципами державної політики у сфері запобігання утворенню та управління відходами є:
1) запобігання - утворювач або власник відходів вживає заходів для запобігання утворенню відходів, а також для уникнення, зменшення або усунення негативного впливу відходів на здоров`я людей та навколишнє природне середовище;
2) "забруднювач платить" - утворювач або власник відходів покриває витрати на запобігання утворенню відходів, їх збирання, перевезення та оброблення, включаючи витрати на створення та утримання об`єктів оброблення відходів;
3) територіальної наближеності - оброблення відходів здійснюється на найближчій споруді або установці з оброблення відходів, або в місці захоронення відходів, враховуючи їх екологічну та економічну ефективність, відповідно до регіональних та місцевих планів управління відходами;
4) формування конкурентного середовища у сфері управління відходами - суб`єкти господарювання, органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані сприяти розвитку конкуренції та не повинні вчиняти будь-яких неправомірних дій, які можуть мати негативний вплив на конкуренцію у сфері управління відходами.
Статтею 4 Закону України «Про управління відходами» передбачено, що ієрархія управління відходами впроваджується центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами та організаціями з метою (у порядку пріоритетності):
1) запобігання утворенню відходів;
2) підготовки відходів до повторного використання;
4) відновлення відходів (у тому числі виробництва енергії);
5) видалення відходів.
Відповідно до статті 5 Закону України «Про управління відходами» запобігання утворенню відходів досягається реалізацією таких заходів:
1) заохочення та підтримка сталого виробництва і споживання продукції;
2) заохочення проектування, виробництва та використання ресурсоефективної та більш довговічної продукції, у тому числі подовження строку її використання, а також продукції, придатної до ремонту, повторного використання та модернізації;
3) виділення з відходів сировини, яка може бути використана повторно;
4) забезпечення доступності запасних частин, інструкцій з експлуатації, технічної інформації чи інших інструментів, обладнання або програмного забезпечення, що дозволяють проводити ремонт і забезпечують повторне використання продукції без зниження рівня її якості та безпечності функціонування;
5) зменшення обсягів утворення відходів з урахуванням впровадження найкращих доступних технологій і методів управління у процесі промислового виробництва;
6) зменшення вмісту небезпечних речовин у продукції відповідно до технічних регламентів;
7) зменшення утворення відходів, непридатних з технічних чи економічних причин до рециклінгу або інших операцій з відновлення відходів;
8) визначення продукції, яка є основним джерелом засмічення навколишнього природного середовища, та вжиття відповідних заходів для запобігання та зменшення утворення відходів такої продукції;
9) проведення інформаційних кампаній для підвищення обізнаності громадськості з питань запобігання утворенню відходів та забрудненню навколишнього природного середовища;
10) створення суб`єктами господарювання, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування відповідно до компетенції та забезпечення діяльності пунктів приймання відходів продукції для ремонту та підготовки їх до повторного використання;
11) зменшення обсягів утворення відходів харчових продуктів у роздрібних та інших торговельних мережах, закладах громадського харчування та домогосподарствах.
Статтею 26 Закону України «Про управління відходами» регламентовано повноваження органів місцевого самоврядування у сфері управління відходами.
До повноважень сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить:
1) участь у реалізації державної політики у сфері управління відходами;
2) участь у розробленні та реалізації регіональних планів управління відходами;
3) затвердження місцевих планів управління відходами;
4) вирішення питань щодо розміщення на території відповідних територіальних громад об`єктів оброблення відходів;
5) створення пунктів роздільного збирання побутових відходів.
До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері управління відходами належить:
1) розроблення та реалізація місцевих планів управління відходами;
2) організація управління побутовими відходами, відходами будівництва та знесення;
3) визначення у встановленому порядку суб`єктів господарювання, які здійснюють збирання, перевезення, відновлення та видалення побутових відходів;
4) визначення адміністратора послуги з управління побутовими відходами;
5) запровадження роздільного збирання побутових відходів та забезпечення виконання цільових показників щодо підготовки для повторного використання та рециклінгу побутових відходів;
6) організація роботи пунктів роздільного збирання побутових відходів;
7) забезпечення ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів;
8) передача відходів, власник яких не встановлений, суб`єктам господарювання у сфері управління відходами для їх оброблення;
9) надання інформації, проведення роз`яснювальної та просвітницької роботи серед населення щодо управління відходами;
10) визначення одиниці вимірювання обсягу наданої послуги з управління побутовими відходами;
11) затвердження норм надання послуги з управління побутовими відходами;
12) затвердження інвестиційних програм суб`єктів господарювання у сфері управління побутовими відходами;
13) встановлення тарифів на послугу з управління побутовими відходами, а також тарифів на збирання, перевезення, відновлення, видалення побутових відходів окремо за видами побутових відходів (змішані, великогабаритні, ремонтні, небезпечні);
14) укладення договорів з організаціями розширеної відповідальності виробників щодо запровадження приймання та роздільного збирання видів побутових відходів, на які поширюється розширена відповідальність виробника.
Органи місцевого самоврядування здійснюють й інші повноваження у сфері управління відходами відповідно до закону.
Згідно до статті 30 Закону «Про управління відходами» органи місцевого самоврядування забезпечують управління побутовими відходами згідно з правилами благоустрою населеного пункту, регіональними та місцевими планами управління відходами та забезпечують кожному утворювачу побутових відходів надання послуги з управління побутовими відходами.
Аналогічні обов`язки виконавчих органів міських рад з питань поводження з відходами, зокрема в частині ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ, були передбачені і Законом України «Про відходи», який був чинний до 09.07.2023 року.
Згідно статті 5 Закону України «Про відходи» основними принципами державної політики у сфері поводження з відходами є пріоритетний захист навколишнього природного середовища та здоров`я людини від негативного впливу відходів, екологічних, економічних та соціальних інтересів суспільства щодо утворення та використання відходів з метою забезпечення його сталого розвитку.
До основних напрямків державної політики щодо реалізації зазначених принципів належить, зокрема, забезпечення повного збирання і своєчасного знешкодження та видалення відходів, а також дотримання правил екологічної безпеки при поводженні з ними, зведення до мінімуму утворення відходів та зменшення їх небезпечності, організація контролю за місцями чи об`єктами, обов`язковий облік відходів на основі їх класифікації та паспортизації, створення умов для реалізації роздільного збирання побутових відходів шляхом запровадження соціально-економічних механізмів, спрямованих на заохочення утворювачів цих відходів до їх роздільного збирання.
Відповідно до статті 13 Закону України «Про відходи» суб`єктами у сфері поводження з відходами є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, а також підприємства, установи та організації усіх форм власності, діяльність яких пов`язана із поводженням з відходами.
Статтею 21 Закону України «Про відходи» регламентовані повноваження органів місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами.
Так, зокрема, органи місцевого самоврядування у сфері поводження з відходами забезпечують: виконання вимог законодавства про відходи; організацію збирання і видалення побутових відходів, у тому числі відходів дрібних виробників, створення полігонів для їх захоронення, а також організацію роздільного збирання корисних компонентів цих відходів; затвердження місцевих і регіональних програм поводження з відходами та контроль за їх виконанням; вирішення питань щодо розміщення на своїй території об`єктів поводження з відходами; здійснення контролю за раціональним використанням та безпечним поводженням з відходами на своїй території; ліквідацію несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів; надання згоди на розміщення на території села, селища, міста місць чи об`єктів для зберігання та захоронення відходів, сфера екологічного впливу функціонування яких згідно з діючими нормативами включає відповідну адміністративно-територіальну одиницю.
Відповідно до частини 2 статті 33 Закону України «Про відходи» на кожне місце чи об`єкт зберігання чи видалення відходів складається спеціальний паспорт, в якому зазначаються найменування та код відходів (згідно з державним класифікатором відходів), їх кількість та якісний склад, походження, а також технічні характеристики місць чи об`єктів зберігання чи видалення і відомості про метод контролю та безпечної експлуатації цих місць чи об`єктів.
Також власні (самоврядні) повноваження виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо забезпечення ліквідації несанкціонованих сміттєзвалищ у межах населених пунктів також визначені підпунктом 26 пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні».
Крім того, відповідно до пункту «а» статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо організація управління побутовими відходами, відходами будівництва та знесення, знешкодження та захоронення трупів тварин (підпункту 6) та передача відходів, власник яких не встановлений, суб`єктам господарювання у сфері управління відходами для їх оброблення (підпункт 27).
Відповідно до підпункту 38 частини 1 статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання надання відповідно до законодавства згоди на розміщення на території села, селища, міста нових об`єктів, у тому числі місць чи об`єктів для управління відходами, сфера екологічного впливу діяльності яких згідно з діючими нормативами включає відповідну територію.
Кам`янською міською радою не вживаються належні заходи щодо ліквідації несанкціонованого звалища відходів, а також належним чином не виконуються повноваження у сфері поводження з відходами у вигляді бездіяльності щодо ліквідації несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів за вищевказаною адресою, систематично ігноруються вимоги, звернення органів державного нагляду (контролю).
Відсутність взаємодії, спрямованої на досягнення збереження навколишнього природного середовища та створення сприятливих, безпечних умов для життя і здоров`я людей, призводить до не виконання покладених на Кам`янську міську раду функцій у сфері охорони навколишнього природного середовища.
Всупереч вимогам вищевказаних норм чинного законодавства України Кам`янською міською радою не здійснюється ліквідація несанкціонованого звалища відходів.
Починаючи з 06.09.2021 року, тобто з моменту внесення Державною екологічною інспекцією Придніпровського округу першого припису щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища, та по теперішній час результативних дій щодо ліквідації сміттєзвалища не вчинено.
До цього часу Кам`янською міською радою не організовано збирання, перевезення та/або оброблення відходів та звільнення земельної ділянки від них, що створює загрозу здоров`ю населення та навколишньому природному середовищу.
Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.
Природоохоронним законодавством визначено, що охорона навколишнього природного середовища, раціональне використання природних ресурсів, забезпечення екологічної безпеки життєдіяльності людини - невід`ємна умова сталого економічного та соціального розвитку України.
У Рішенні Конституційного Суду України №12-рп/2002 від 18 червня2002 року визначено, що положеннями частини 1 статті 140 Конституції України визначено місцеве самоврядування як право територіальної громади (первинного суб`єкта місцевого самоврядування, основного носія його функцій і повноважень) вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.
Як зазначено у рішенні Конституційного Суду України №7-рп/2009 від 16 квітня 2009 року, гарантоване державою місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи і передбачає, зокрема, правову та організаційну самостійність; органи місцевого самоврядування самостійно здійснюють владу і вирішують питання місцевого значення, віднесені законом до їх компетенції.
На рівні конкретних адміністративних процедур захист прав, свобод та інтересів особи від порушень з боку держави реалізується через механізми контролю за діяльністю носіїв публічної влади, які включають або пов`язані з механізмами оскарження; із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада; щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури; у сфері, яка надає, в окремих справах, такі великі можливості для зловживань, котрі можуть призводити до шкідливих наслідків для демократичного суспільства загалом, у принципі функцію наглядового контролю доцільно доручати судді (рішення у справі (Класс та інші проти Німеччини), заява № 5029/71; п. 55 та 56). Повноваження щодо звернення до суду з позовом до органів місцевого самоврядування як суб`єкта владних повноважень з метою реалізації визначених державою повноважень повною мірою відповідає положенням Конституції та законів України, міжнародним зобов`язанням України, демонструє наявність в Україні дієвого механізму «стримування і противаги» між системою органів місцевого самоврядування та системою органів державної влади.
Виходячи з конституційних положень, у системному зв`язку з положеннями ст. 6 Конституції України про те, що державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову, Конституційний Суд України у своєму Рішенні №6-рп/2002 від 26 березня 2002 року визначив політико-правову природу органів місцевого самоврядування, які не є органами державної влади, а є представницькими органами, через які здійснюється право територіальної громади самостійно вирішувати питання місцевого значення, тобто такі, які пов`язані передусім з життєдіяльністю територіальних громад.
Під час прийняття рішення по справі суд також враховує наступні обставини справи.
Представником Кам`янської міської ради у відзиві та уточненому відзиві було зазначено про добровільну ліквідацію несанкціонованого сміттєзвалища 05.07.2024 року в повному обсязі та долучені:
- копія акту про відсутність сміттєзвалища;
- копія плану ліквідації сміттєзвалищ;
- копія листів до Держекоінспекції.
Станом на 30 серпня 2024 року до органу досудового розслідування чи окружної прокуратури будь-які матеріали (довідки, розрахунки розміру заподіяної довкіллю шкоди, тощо) за результатами участі спеціалістів Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) у вказаному огляді місця події не надходили, відтак сміттєзвалище не є ліквідованим.
Суд враховує положення Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.
При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.
Відповідно до частини 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до частини 1 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно частини 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Відповідно до статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення адміністративного позову керівника Кам`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області).
Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного.
Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно з частиною 2 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.
З урахуванням викладеного, розподіл судових витрат судом не здійснюється.
Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Адміністративний позов керівника Кам`янської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Державної екологічної інспекції Придніпровського округу (Дніпропетровська та Кіровоградська області) до Кам`янської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник