Справа № 520/15438/24
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

09 вересня 2024 року № 520/15438/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром З під`їзд, ) щодо зменшення ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 30.04.2002 року Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській, область РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 розміру доплати до пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», при здійсненні перерахунку пенсії в 2021 році на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; та скасування доплати до пенсії, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 14 липня 2021 року № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», при здійсненні перерахунку пенсії відповідно до Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02 грудня 2021 року по справі №520/19493/21;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, ): здійснити згідно з нормами чинного законодавства, починаючи з 01 липня 2021 року, перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії відповідно до абзацу 1 пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»; встановивши щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової службі, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, без обмеження її максимальним розміром, - десятьма прожитковими мінімумами на одну особу, які втратили працездатність; та здійснити виплату в повному обсязі коштів заборгованості недоотриманої частини пенсії після її перерахунку, яка виникла у період з 01 грудня 2019 року, із врахуванням раніше виплачених сум.

Так, позивач зокрема просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату в повному обсязі коштів заборгованості недоотриманої частини пенсії після її перерахунку, яка виникла у період з 01 грудня 2019 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 року по справі № 520/19493/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області перерахувати та виплатити ОСОБА_1 пенсію з 01.12.2019 згідно довідки №100/28961 від 30.06.2021 Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року по справі № 520/1924/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.12.2019 (з першого числа місяця, наступного за місяцем в якому виникли підстави для перерахунку пенсії) ОСОБА_1 згідно довідки № 100/28961 від 30.06.2021 з урахуванням 90% розміру основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом №2000-0309-8/60270 від 10.04.2024 року на звернення позивача повідомило, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 по справі № 520/19493/21 головним управлінням у липні 2022 року проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі нової довідки про грошове забезпечення № 100/28961 від 30.06.2021 р. Вказано, що за результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.12.2019 по 31.07.2022, виплату якої буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України. Зазначено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 по справі № 520/1924/23 головним управлінням у липні 2023 року проведено перерахунок Вашої пенсії з 01.12.2019 у розмірі 90 % грошового забезпечення на підставі довідки про грошове забезпечення № 100/28961 від 30.06.2021 р. Вказано, що за результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.12.2019 по 31.07.2023, виплату якої буде проведено за наявності виділення коштів, на цю мету з Державного бюджету України.

Відповідно до частин першої, другої та третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Крім того стаття 2 та частина четверта статті 242 КАС України встановлюють, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України Про виконавче провадження.

Згідно з положеннями частини першої статті 1 Закону України Про виконавче провадження виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

В частині першій статті 11 Закону України Про виконавче провадження йдеться про те, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

З аналізу вищезазначених законодавчих норм вбачається, що не можна зобов`язати суб`єкта владних повноважень виконувати судове рішення шляхом ухвалення з цього приводу іншого судового рішення, оскільки примусове виконання рішення суду здійснюється в порядку, передбаченому Законом України Про виконавче провадження.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а.

Згідно статті 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до вимог статті 383 КАС України особа-позивач на користь якої ухвалено постанову суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такої постанови суду або порушення прав позивача, підтверджених такою постановою суду.

Отже, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Вищезазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Так, позивач зокрема просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату в повному обсязі коштів заборгованості недоотриманої частини пенсії після її перерахунку, яка виникла у період з 01 грудня 2019 року.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області листом №2000-0309-8/60270 від 10.04.2024 року на звернення позивача повідомило, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 02.12.2021 по справі № 520/19493/21 головним управлінням у липні 2022 року проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 на підставі нової довідки про грошове забезпечення № 100/28961 від 30.06.2021 р. Вказано, що за результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.12.2019 по 31.07.2022, виплату якої буде проведено за наявності виділення коштів на цю мету з Державного бюджету України. Зазначено, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 по справі № 520/1924/23 головним управлінням у липні 2023 року проведено перерахунок Вашої пенсії з 01.12.2019 у розмірі 90 % грошового забезпечення на підставі довідки про грошове забезпечення № 100/28961 від 30.06.2021 р. Вказано, що за результатом перерахунку нараховано різницю в пенсії за період з 01.12.2019 по 31.07.2023, виплату якої буде проведено за наявності виділення коштів, на цю мету з Державного бюджету України.

Суд зазначає, що спір у цій справі фактично спрямований на виконання інших судових рішень.

За приписами ч.1 ст. 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини шостої цієї статті, за наявності підстав для задоволення заяви, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону; у разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд також враховує, що винесення судового рішення, яке передбачає оцінку судового рішення прийнятого в іншій справі, буде суперечити статті 129-1 Конституції України.

Отже, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічна правова позиція висловлена в постановах Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 355/1648/15-а, від 21 листопада 2019 року у справі № 802/1933/18-а та від 29 липня 2021 року у справі № 460/350/19.

Як зазначено вище, відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

З огляду на вищевикладене, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичний конфлікт та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним. При розгляді позовних вимог позивача стосовно невиконання окремого судового рішення у іншій справі, суд не може зобов`язувати виконувати рішення суду шляхом ухвалення нового судового рішення, оскільки виконавче провадження являє собою завершальну стадію судового провадження.

Аналогічних правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в рішеннях від 16 січня 2019 року у справі № 686/23317/13-а та від 06 лютого 2019 року у справі № 816/2016/17.

Отже, у спірних правовідносинах наявні обставини, з якими стаття 383 КАС України пов`язує виникнення підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Відповідно, якщо позивач вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю відповідача на виконання вищевказаного судового рішення порушувалися його права, свободи чи інтереси, то він повинен був звертатися до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача (тобто в порядку судового контролю за виконанням рішення), а не подавати новий адміністративний позов.

З огляду на викладене, суд зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення в окремому судовому провадженні не розглядаються.

Тобто, якщо позивач вважав, протиправними рішення, дії чи бездіяльність відповідача, вчинені на виконання рішення суду у справі № 520/15438/24, то він може звернутись до суду в порядку статті 383 КАС України із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності відповідача, а не пред`являти новий адміністративний позов.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 серпня 2019 року по справі № 522/10140/17 та від 20 липня 2022 року по справі № 420/16529/21.

Відповідно до ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи вищевикладене та правову позицію Верховного Суду в постанові від 20 липня 2022 року по справі № 420/16529/21, суд приходить до висновку, що провадження у адміністративній справі №520/15438/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату в повному обсязі коштів заборгованості недоотриманої частини пенсії після її перерахунку, яка виникла у період з 01 грудня 2019 року підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 238, ст. 248, ст. 256, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Провадження у адміністративній справі №520/15438/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії в частині позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату в повному обсязі коштів заборгованості недоотриманої частини пенсії після її перерахунку, яка виникла у період з 01 грудня 2019 року - закрити.

Ухвала може бути оскаржена до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Суддя Бабаєв А.І.