Справа № 592/10654/24
Суддя: Корольова Г. Ю.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/112/24

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми у складі головуючої судді Корольової Г.Ю., за участю секретаря судового засідання Панасовської В.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача Матішинця В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Сумській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення та відшкодування моральної шкоди,

У С Т А Н О В И В:

25.06.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеним позовом, у якому просить визнати протиправною та скасувати постанову серії ЕНА №2423254 від 18.06.2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у вигляді штрафу в сумі 255 грн за порушення ч.1 ст.127 КУпАП, провадження у справі закрити, а також стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 20000 грн та витрати понесені зі сплати судового збору. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 18.06.2024 року він перебував на передньому пасажирському сидінні автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався по проїжджій частині вул. Івана Сірка в м. Суми. Неподалік буд. № 27 по вул. Івана Сірка в районі перехрестя цієї вулиці та вул. Збройних сил України, за участю автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 відбулася ДТП, водій допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , який переходив проїзну частину по нерегульованому пішохідному, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження. У зв`язку з цим, автомобіль відразу зупинився на проїжджій частині, ближче до полоси зустрічного руху. Відразу після ДТП і зупинки автомобіля, позивач вийшов з його салону, і щоб не перешкоджати роботі поліцейських та проїзду інших транспортних засобів, стояв на узбіччі проїжджої частини. Коли приїхали працівники поліції, то один із них відкрив праві передні дверцята автомобіля «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , щоб оглянути салон, не закривши їх. Оскільки автомобіль стояв, на проїжджій частині, а відчинені двері заважали проїзду інших автомобілів, і могли бути пошкодженими під час зустрічного та попутного проїзду автомобілів, Позивач попросив поліцейського зачинити передні двері, однак останній проігнорував вказану вимогу. Зважаючи на те, що відчинені двері могли стати причиною нового ДТП та бути пошкодженими, позивач попрямував через проїжджу частину до свого автомобіля, щоб закрити передні водійські двері. В цей час поліцейський повідомив позивача, що він порушив пункт п. 4.14 ґ Правил дорожнього руху, а саме затримувався і зупинявся на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки порожнього руху та у подальшому виніс постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення від 18.06.2024 року серії ЕНА № 2423254 в розмірі 255 грн.

У судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали у повному обсязі та просили його задовольнити.

Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, надано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги не визнають, просить відмовити у задоволенні позову. У відзиві вказано, що 18.06.2024 року близько 20 год. 58 хв. в м. Суми по вул. Івана Сірка, поблизу будинку № 19, під час опрацювання повідомлення з лінії «102» з кваліфікацією ДТП з травмованими патрульний наряд здійснював заходи, спрямовані на збереження та фіксацію слідів ДТП з травмованими. На місці події поряд з автомобілем, який став предметом скоєння ДТП та був у нерухомому стані на проїзній частині, знаходився пасажир вказаного автомобіля, в подальшому ним виявився позивач, який неодноразово виходив на проїзну частину, не маючи в тому необхідності, ніяким чином не забезпечуючи безпеки дорожнього руху, чим порушив п. 4.14 ґ Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність згідно ч. 1 ст. 127 КУпАП. Після цього, поліцейський у присутності позивача розглянув матеріали адміністративної справи та виніс постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 грн. Вважає, що постанова є законною, крім того, при винесенні постанови поліцейський діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з дотриманням принципу рівності перед законом, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд, заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши докази по справі дійшов такого висновку.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що 18.06.2024 року командиром взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Шимком М.В. була винесена постанова стосовно позивача ОСОБА_1 , в якій зазначено, що 18.06.2024 року 20:58 год по АДРЕСА_1 гр. ОСОБА_1 затримувався та зупинився на проїзній частині, що було не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху, чим порушив п. 4.14 ґ Правил дорожнього руху України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.127 КУпАП та наклав на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255 грн.

Частиною 1 ст.127 КУпАП передбачена відповідальність за непокору пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 4.14 ґ Правил дорожнього руху, пішоходам забороняється затримуватися і зупинятися на проїзній частині, якщо це не пов`язано із забезпеченням безпеки дорожнього руху.

Так, пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами і не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу чи крісло колісне.

Як пояснив у судовому засіданні позивач, що він був свідком та учасником ДТП, яка пов`язана з завданням пішоходу тілесних ушкоджень. Він усіма своїми діями намагався сприяти поліцейським у встановленні обставин і документуванні ДТП. Крім того, запобігаючи виникненню нової ДТП, пошкодження його автомобіля, намагався закрити двері, проте поліцейським вказані його дії були розцінені як вчинення правопорушення.

З наявного в матеріалах справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що дійсно відкриті двері автомобіля створювали небезпеку для руху інших транспортних засобів, до того ж, могли бути пошкоджені, однак, працівники поліції даний факт залишили поза увагою.

Відповідно до вимог ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2423254 від 18.06.2024 року винесена командиром взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Шимком М.В., якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП до штрафу у розмірі 255 грн не відповідає вимогам закону, є такою, що порушує права та законні інтереси позивача у сфері публічно-правових відносин, а тому підлягає скасуванню в судовому порядку.

Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Щодо стягнення моральної шкоди.

Відповідно допостанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, слід надати оцінку тому, чим саме підтверджується факт заподіяння моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, у чому саме полягає вина заподіювача та інші обставини, що мають значення для вирішення спору в цій частині.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Аналогічну позицію підтримав Верховний Суд у постанові від 19 вересня 2018 року по справі №815/7401/16.

Таким чином для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди необхідно встановити: наявність шкоди, протиправність дій відповідача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням відповідача. Кожна із цих складових є обов`язковою умовою для відшкодування завданої шкоди. При цьому, враховуючи специфіку адміністративних правовідносин, відповідно до ст.1173 ЦК України вина органу державної влади як обов`язкова підстава відповідальності виключається.

Так, на переконання суду, сам лише встановлений судом факт неправомірності накладення на позивача штрафу за ч.1 ст.127 КУпАП, не є самостійною обставиною, яка свідчить як про факт заподіяння позивачу моральної шкоди, а так само і про її пов`язаність саме із оскаржуваною постановою.

За таких обставин, сукупність всіх передумов, з якими закон пов`язує можливість відшкодування моральної шкоди, у даному випадку відсутня, а тому підстави для задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 605,60 грн, тому понесені позивачем судові витрати, які складаються з судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції.

Керуючись ст. 5, 6, 77, 139, 242, 245, 246, 286 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Задовольнити частково позов ОСОБА_1 про скасування постанови про адміністративне правопорушення та відшкодування моральної шкоди.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2423254 від 18.06.2024 року винесена командиром взводу №1 роти №2 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області Шимком Максимом Вячеславовичем, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП у виді штрафу 255 грн, а провадження закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції судовий збір у розмірі 605 грн 60 коп.

Відмовити у задоволенні іншої частини позовних вимог.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а в разі їх апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_2 .

Відповідачі: Управління патрульної поліції в Сумській області, м.Суми, вул.Білопільський шлях, 18/1, , Департамент патрульної поліції, м.Київ, вул.Ф.Ернста, 3, .

Суддя Г.Ю. Корольова