Справа № 420/37201/23
Суддя: Шляхтицький О.І.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/37201/23

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідачаШляхтицького О.І.,

суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі № 420/37201/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позовних вимог.

У грудні 2023 року представник ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» звернувся з адміністративним позовом до суду в якому просив:

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення -рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 01.03.2023 №2991/15-32-04-06, від 22.05.2023 №10533/15-32-04-06, від 16.08.2023 №16339/15-32-04-06, від 16.08.2023 №20374/15-32-04-06.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач не отримував Акти камеральних перевірок, що є порушенням пункту 86.2 статті 86 ПК України яким визначено, що за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 того Кодексу.

Головним управлінням ДПС в Одеській області не надало разом з відповіддю (№44526/6/15-32-04-06-06 від 31.10.2023) докази направлення актів.

Також позивач зазначає, що Актом перевірки від 18.05.2023 №13558/15-32-04-06/42949427 встановлено порушення щодо неправомірного декларування за березень 2023 року суми 146 067 грн., в свою чергу через порушення які викладені в Акті від 10.04.2023 №8291/15-32-04- 06/42949427 (яким встановлено не подачу декларації) та у відповідності до пункту 2 скарги, не взято до уваги наявність задекларованих сум.

Тобто, через не прийняття декларації за лютий 2023, Головним управлінням ДПС в Одеській області викладено порушення в Акті від 18.05.2023 №13558/15-32-04- 06/42949427, в свою чергу ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» було повторно подано податкову декларацію з ПДВ за лютий 2023, та згідно до Квитанції №2 прийнято 24.10.2023.

Отже, з урахуванням повторної поданої податкової декларації з ПДВ за лютий 2023 нівелює висновки Акту перевірки від 18.05.2023 №13558/15-32-04-06/42949427 та прийнятих за його результатами податкових повідомлень-рішень від 16.08.2023 №16339/15-32-04-06 та №20374/15-32-04-06, тобто фактично станом на дату подання позову відсутні порушення податкового законодавства ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» та несплати за результатами декларування податків.

Таким чином, податкові повідомлення-рішення від 01.03.2023 №2991/15-32-04-06, від 22.05.2023 №10533/15-32-04-06, від 16.08.2023 №16339/15-32-04-06 та від 16.08.2023 №20374/15-32-04-06 прийняті Головним управлінням ДПС в Одеській області поза межами строку встановленого пункту 86.8 статті 86 Податкового кодексу України, тобто з порушення вимог чинного законодавства, що свідчить про їх протиправність.

Відповідні процедурні порушення мають важливе значення, адже права платника були порушені, що привело до неможливості подати заперечення на такий акт перевірки, та фактично позбавило належного платника податків права надати пояснення.

В свою чергу, Головним управлінням ДПС в Одеській області не було здійснено додаткових заходів в частині здійснення запитів або зустрічних звірок для правильного, повного, об`єктивного та законного винесення податкових повідомлень-рішень.

Представник відповідача надав до суду першої інстанції відзив на позовну заяву, в якому заперечував проти задоволення позову. В обґрунтування відзиву зазначено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області було проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за звітній період березень 2023 року.

За результатами аналізу податкової звітності, встановлено, що ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» декларацію за звітній податковий період лютий 2023р. не подано. П. 49.2 ст. 49 ПКУ передбачено: «платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітній період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є».

Дані перевірки свідчать про завищення від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного (звітного) періоду по декларації з ПДВ за березень 2023 року на суму ПДВ 146067 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) періоду на суму ПДВ 67893 грн. та до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету на суму ПДВ 78174 грн.

Також представник відповідача зазначає, що Головним управлінням ДПС в Одеській області проведено камеральну перевірку податкової звітності з податку на додану вартість за лютий 2023 року.

За результатами перевірки податкової звітності з податку на додану вартість ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ», , за лютий 2023 року встановлено порушення вимог, визначених підпунктом 49.2 статті 49 глави 2 розділу ІІ ПКУ.

Під час проведення камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість за звітній (податковий період) листопад 2022 року встановлено порушення норм п. 198.6 та ст. 198 ПКУ та Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ від 28.01.2016р. №21, що призвело до заниження позитивного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету у розмірі 747 грн.

Відповідальність платника передбачена ст. 123 ПКУ.

Інформація щодо наявності пом`якшуючих обставин (ст.112/1 ПКУ) або обставини, що звільняють від фінансової відповідальності платника податку (ст. 112 ПКУ) станом на момент складання акту камеральної перевірки відсутня.

Позивачем не було подано декларацію з податку на додану вартість за лютий 2023 року, чим порушено п. 49.2 ст. 49 глави 2 розділу ІІ ПКУ. ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» було подано декларацію в березні 2023 року в якій Позивачем було заповнено рядок 16.1 у сумі 146067(у рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 за попередній звітній (податковий) період), оскільки попередня декларація за попередній звітній період не була подана підприємством Позивач безпідставно заповнив значення у 16 пункті.

Крім того, відповідач зазначає, що ППР від 01.03.2023 №2991/15-32-04-06 було надіслано поштою з повідомленням про вручення (поштове відправлення №1661) на податкову адресу ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ»: шосе Тираспольське, буд. 22, м. Одеса, 65085 та повернуто на адресу ГУ ДПС в Одеській області, з відміткою засобів поштової служби «за закінченням терміну зберігання».

ППР від 22.05.2023 №10533/15-32-04-06 було надіслано поштою з повідомленням про вручення (поштове відправлення №010) на податкову адресу ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ»: шосе Тираспольське, буд. 22, м. Одеса, 65085 та повернуто на адресу ГУ ДПС в Одеській області, з відміткою засобів поштової служби «за закінченням терміну зберігання».

ППР від 16.08.2023 №16339/15-32-04-06, № 20374/15-32-04-06 були надіслані поштою з повідомленням про вручення (поштове відправлення №195) на податкову адресу ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ»: шосе Тираспольське, буд. 22, м. Одеса, 65085 та повернуто на адресу ГУ ДПС в Одеській області, з відміткою засобів поштової служби «за закінченням терміну зберігання».

Представник позивача надав до суду першої інстанції відповідь на відзив, в якій зазначено, що Головне управління ДПС в Одеській області в відзиві зазначає про відсутність подачі декларації ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» та нарахування зобов`язань на відповідні суми, в свою чергу ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» зазначає про повторне подання податкової декларації з ПДВ за лютий 2023, яка згідно Квитанції №2 прийнято 24.10.2023.

З урахуванням повторної поданої податкової декларації з ПДВ за лютий 2023 відповідне спростовує висновки Акту перевірки від 18.05.2023 №13558/15-32-04-06/42949427 та прийнятих за його результатами податкових повідомлень-рішень від 16.08.2023 №16339/15-32-04-06 та №20374/15-32-04-06. Тобто, фактично станом на дату подання позову відсутні порушення податкового законодавства ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» та несплати за результатами декларування податків, адже при повторній подачі декларації з пропуском строку до ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» має застосовуватись штраф у відповідності до 120.1 ПК України.

Податковим органом не було в повному обсязі дотримано процедуру проведення перевірки та здійснення заходів для отримання документів, що вплинуло на не дотримання процедури проведення перевірки, та за результатами такої перевірки - винесення протиправних податкових повідомлень - рішень.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 23.04.2024 у справі № 420/37201/23 у задоволенні адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовив.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погоджуючись з даним рішенням суду представник ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі зазначено, що рішення судом першої інстанції ухвалене з порушенням норм процесуального та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків суду обставинам справи, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважав встановленими, у зв`язку з чим просить його скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов.

Апелянт, мотивуючи власну правову позицію, акцентує на таких обставинах і причинах незаконності і необґрунтованості оскаржуваного судового рішення:

- судом першої інстанції не враховано, що відповідачем не надано змогу подати заперечення на спірні акти перевірки, позаяк податковим органом не було направлено на податкову адресу позивача вказані акти;

- суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідачем протиправно не прийнято податкові декларації, які в подальшому стали підставою для прийняття спірних податкових-повідомлень рішень;

- інші доводи апеляційної скарги відтворюють зміст позовної заяви.

Представник відповідача надав відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення. Вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими та такими, що не підтверджені належними та допустимими доказами та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Обставини справи.

Суд першої інстанції встановив, що Головним управлінням ДПС в Одеській області були проведені камеральні перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» за звітний (податковий) період листопад 2022 року, за результатами якої складено акт перевірки від 17.01.2023 №738/15-23-04-06/42949427, за звітній (податковий) період лютий 2023 року, за результатами якої складено акт перевірки від 10.04.2023 №8291/15-32-04-06/42949427, за звітній (податковий) період березень 2023 року за результатами якої складено акт перевірки від 18.05.2023 №13558/15-32-04-06/42949427.

На підставі висновків актів перевірок ГУ ДПС в Одеській області:

- від 17.01.2023 №738/15-23-04-06/42949427 прийнято ППР від 01.03.2023 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість 747 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 374 грн.;

- від 10.04.2023 №8291/15-23-04-06/42949427 прийнято ППР від 22.05.2023 №10553/15-32-04-06 про застосування штрафної санкції в розмірі 340 грн.;

- від 18.05.2023 №13558/15-23-04-06/42949427 прийнято ППР від 16.08.2023 №16339/15-32-04-06 про зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість, яка зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду за березень 2023 року на 67893,00 грн.;

- від 16.08.2023 №20374/15-32-04-06 про збільшення суми грошового зобов`язання з податку на додану вартість 78174,00 грн. та застосовано штрафні санкції в розмірі 39087,00 грн.

Вважаючи вищевказані податкові повідомлення-рішення протиправними позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Вказані обставини сторонами не заперечуються, а отже є встановленими.

Висновок суду першої інстанції.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, здійснюючи аналіз податкової звітності з податку на додану вартість діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, оскільки станом на час підписання акту камеральної перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень повно та всебічно встановив всі фактичні обставини.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Джерела права й акти їх застосування та оцінка суду.

За змістом частини 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 67 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України (далі - ПК України).

Положеннями пунктів 36.1 та 36.5 статті 36 ПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи. Відповідальність за невиконання або неналежне виконання податкового обов`язку несе платник податків, крім випадків, визначених цим Кодексом або законами з питань митної справи.

Відповідно до пункту 38.1 статті 38 ПК України виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України встновлено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи.

Камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО (підпункт 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України).

Пунктом 3 абзацу 2 підпункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України встановлено, що предметом камеральної перевірки може бути своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Відповідно до пункту 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах.

Згідно пункту 76.1 статті 76 ПК України, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення.

Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Пунктами 76.2 та 76.3 статті 76 ПК України передбачено, що порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

З аналізу наведеного виходить, що особливості камеральної перевірки полягають у тому, що для її проведення не потрібен наказ керівника податкового органу або інший спеціальний дозвіл чи направлення, не потрібно згоди платника податків, а також його присутності.

Метою камеральної перевірки є виявлення в поданій звітності, інших даних систем електронного адміністрування, зокрема Єдиного реєстру податкових накладних, арифметичних та/або методологічних помилок, або інших відомостей, які призвели до заниження/завищення податкових зобов`язань або свідчать про допущені платником податків порушення термінів, порядку реєстрації податкових накладних, акцизних накладних або про неподання (несвоєчасне подання) податкової звітності, відповідальність за що передбачена статтями 120, 120-1, 120-2 ПК України.

Відповідно до пункту 86.2 статті 86 ПК України, за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Як правильно встановлено судом першої інстанції, Акт «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ», , за звітний (податковий) період листопад 2022 року» №738/15-32-04-06/42949427 від 17.01.2023 направлено на податкову адресу позивача: 65085, м. Одеса, Тираспольське шосе, буд. 22. Проте, відповідно до довідки Укрпошти Ф.20, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером: 65 6 повернуто відправнику 20.02.2023 р. через те, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

Ключові питання, які потребують вирішення в контексті розгляду даної справи стосуються правомірності оскаржуваного рішення за умов:

- ненаправлення податковим органом на податкову адресу позивача спірних Актів камеральних перевірок;

- неприйняття податкових декларацій, які стали підставою для прийняття спірних податкових-повідомлень рішень.

Вирішуючи спірні питання колегія суддів виходить з такого.

Щодо ненаправлення податковим органом на податкову адресу позивача спірних Актів камеральних перевірок.

Колегією суддів з матеріалів справи встановлено, що Акт «Про результати камеральної перевірки даних, задекларованих у податковій звітності з податку на додану вартість ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ», , за звітний (податковий) період березень 2023 року» №13558/15-32-04-06/42949427 від 18.05.2023 р. направлено на податкову адресу позивача: 65085, м. Одеса, Тираспольське шосе, буд. 22. Проте, відповідно до довідки Укрпошти Ф.20, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером: 65 8 повернуто відправнику 02.06.2023 через те, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

Також, з матеріалами справи підтверджується, що Акт «Про результати камеральної перевірки податкової звітності з податку на додану вартість» №8291/15-32-04-06/42949427 від 10.04.2023 направлено на податкову адресу позивача: 65085, м. Одеса, Тираспольське шосе, буд. 22. Однак відповідно до довідки Укрпошти Ф.20, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення за трек-номером: 65 3 повернуто відправнику 04.05.2023 через те, що «адресат відсутній за вказаною адресою».

Водночас, апеляційним судом встановлено, що адреса: 65085, м. Одеса, Тираспольське шосе, буд. 22 є податковою адресою позивача, що останнім не заперечується. Вказана адреса також зазначена позивачем у позовній заяві.

Разом з тим, відомості щодо повідомлення позивачем податкового органу про зміну податкової адреси в матеріалах справи відсутні.

Положеннями пункту 42.2 статті 42 Податкового кодексу України визначено, що документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Згідно з пунктом 45.2. статті 45 ПКУ, податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Відповідно до пункту 66.3 статті 66 Податкового кодексу України, у разі проведення державної реєстрації зміни місцезнаходження або місця проживання платника податків, внаслідок якої змінюється адміністративно-територіальна одиниця та контролюючий орган, в якому на обліку перебуває платник податків (далі - адміністративний район), а також у разі зміни податкової адреси платника податків, контролюючими органами за попереднім та новим місцезнаходженням (місцем проживання) платника податків проводяться процедури відповідно зняття з обліку/взяття на облік такого платника податків. У такому разі платник податків, визначений у пункті 64.2 статті 64 цього Кодексу, зобов`язаний подати контролюючому органу за новим місцезнаходженням відповідну заяву у десятиденний строк від дня реєстрації зміни місцезнаходження (місця проживання) згідно з порядком обліку платників податків. У разі неподання такої заяви протягом 10 календарних днів платник податків або посадові особи платника податків несуть відповідальність відповідно до закону.

Суд враховує, що платник зобов`язаний забезпечити отримання ним кореспонденції за податковою адресою і за якою податковий орган правомірно надсилає усю адресовану платникові кореспонденцію. У разі невиконання цього обов`язку платник не вправі посилатись на неотримання ним документів як на обставину, що звільняє його від настання у зв`язку з цим негативних для такого платника наслідків.

Тотожні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 10.02.2023 у справі №160/5278/19, від 23.02.2023 у справі №120/14574/21-а.

Крім того, Судовою палатою з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у постанові від 23 травня 2022 року (справа №810/3116/18) зазначено, що відповідно до пункту 42.2. статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків або його законному чи уповноваженому представникові. Судом також зазначено, що постійне неотримання поштової кореспонденції, яка направляється контролюючим органом на адресу платника податків є зловживанням останнім правом платника податків бути повідомленим контролюючим органом щодо прийнятих стосовно нього рішень.

З огляду на викладене, на думку колегії суддів, посилання скаржника як у позовній заяві, так і у апеляційній скарзі на порушення податковим органом ст. 86 ПК України в частині направлення актів камеральних перевірок є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Поміж тим, апеляційний суд зауважує, що заперечень по суті Актів камеральних перевірок №8291/15-32-04-06/42949427 від 10.04.2023, №738/15-32-04-06/42949427 від 17.01.2023 позивачем ані в позовній заяві, ані в апеляційній скарзі не наведено.

Щодо неприйняття податкових декларацій, які стали підставою для прийняття спірних податкових-повідомлень рішень.

В апеляційній скарзі апелянт акцентує на тому, що ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» було повторно подано податкову декларацію з ПДВ за лютий 2023, яка згідно Квитанції №2 прийнята 24.10.2023. На переконання апелянта, з урахуванням повторної поданої податкової декларації з ПДВ за лютий 2023, відповідне спростовує висновки Акту перевірки від 18.05.2023 №13558/15-32-04- 06/42949427 та прийнятих за його результатами податкових повідомлень-рішень від 16.08.2023 №16339/15-32-04-06 та №20374/15-32-04-06. Тобто, фактично станом на дату подання позову відсутні порушення податкового законодавства ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» та несплати за результатами декларування податків.

Також, апелянт зазначає, що квитанція № 2 про неприйняття податкової декларації з ПДВ за лютий 2023 не містить причин такого неприйняття, що не відповідає вимогам щодо обґрунтованості рішення податкового органу.

Апеляційний суд вважає наведені доводи скаржника безпідставними з огляду на таке.

Колегією суддів зі змісту квитанції № 2 про неприйняття податкової декларації з ПДВ за лютий 2023 встановлено, що в графі «виявлені помилки» зазначено: «документ не може бути прийнятий документ в електронному вигляді не відповідає затвердженому формате (стандарту) через відсутність заявлених у пакеті пов`язаних документів (порушено цілісність пакету)» (а.с. 46).

Отже, вищевказане рішення податкового органу містить мотиви не прийняття вищевказаної податкової декларації.

Принагідно апеляційний суд зазначає, що неприйняття податковим органом декларації позивачем у встановленому законом порядку не оскаржено та не є предметом спору у даній справі.

Окрім того, апеляційним судом встановлено, що ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» було повторно подано податкову декларацію з ПДВ за лютий 2023, яка згідно Квитанції №2 прийнята 24.10.2023, тобто з порушенням строку.

Актом перевірки від 18.05.2023 №13558/15-32-04- 06/42949427, в результаті аналізу податкової декларації з податку на додану вартість за звітний (податковий) період березень 2023 року від 20.04.2023 № з додатками було встановлено, що ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» відображено показники від`ємного значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду (р.16) та значення рядка 21 попереднього звітного (податкового) періоду (р.16.1) у сумі 146067,00 грн. з порушенням.

Відповідно до розділу V «Порядку заповнення і подання податкової звітності з ПДВ», затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 №21 передбачено:

- у рядку 16 відображається від`ємне значення, що включається до складу податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду;

- у рядок 16.1 переноситься значення рядка 21 декларації за попередній звітний (податковий) період;

- у рядку 16.2 вказуються суми збільшення/зменшення залишку від`ємного значення за результатами уточнюючих розрахунків, поданих протягом звітного (податкового) періоду;

- у рядку 16.3 вказується сума збільшення/зменшення від`ємного значення, узгоджена за результатами перевірки контролюючого органу, у звітному (податковому) періоді, на який припадає день узгодження податкового повідомлення-рішення, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу;

- у рядку 16.3 також вказується узгоджена за результатами документальної перевірки контролюючого органу сума від`ємного значення реорганізованого платника податку, що переноситься до податкового кредиту правонаступника (за умови подання таким правонаступником заяви (таблиця 3 (Д2) (додаток 2)) у складі податкової декларації за звітний (податковий) період), на який припадає день узгодження, враховуючи процедури адміністративного оскарження відповідно до статті 56 розділу II Кодексу.

За результатами аналізу податкової звітності встановлено, що ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» декларацію за звітний (податковий) період лютий 2023 року не подано.

З огляду на вищезазначене, встановлено неправомірне декларування ТОВ «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» у рядках 16.1 та 16 декларації за березень 2023 року суми 146067,00 грн.

Враховуючи все вищевикладене, на думку колегії суддів, суд першої інстанції правильно дійшов висновку про те, що відповідач, здійснюючи аналіз податкової звітності з податку на додану вартість діяв обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, оскільки станом на час підписання акту камеральної перевірки та прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень повно та всебічно встановив всі фактичні обставини.

Відтак, є правильними висновки суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, яким надано оцінку в мотивувальній частині постанови, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Апеляційний суд враховує усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, п. п. 29 - 30).

Право на обґрунтоване рішення дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх рішення.

З огляду на вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстав для його скасування не вбачається.

Згідно з частиною 1 статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 309, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «БУДИНОК ПОКРІВЛІ» залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.04.2024 у справі № 420/37201/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Суддя-доповідач О.І. Шляхтицький
Судді С.Д. Домусчі Г.В. Семенюк