Справа № 240/28831/23
Суддя: Шимонович Роман Миколайович
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/28831/23

категорія 112010100

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Шимоновича Р.М., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - ГУ ПФУ в Житомирській області, відповідач), у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті страхової виплати відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у вигляді одноразової грошової допомоги як члену сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити нарахування та виплату страхової виплати відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», у вигляді одноразової грошової допомоги як члену сім`ї потерпілого у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 .

Обгрунтовуючи позовні вимоги зазначила, що у зв`язку із смертю свого чоловіка ОСОБА_2 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області за призначенням одноразової грошової допомоги, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату, однак отримала відмову у призначенні такої допомоги, що і стало підставою для звернення до суду з адміністративним позовом.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 16.10.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яка розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, з тих підстав, що реєстрація позивача не співпадає з місцем реєстрації померлого ОСОБА_2 , а тому, згідно п. 5.1 розділу V Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11, позивач не має права на одноразову допомогу на сім`ю; як законному представнику дитини померлого призначено одноразову допомогу в розмірі 53600 грн. на кожну дитину та щомісячну страхову виплату в розмірі 4082,11 грн на кожну дитину з 13.06.2023 до їх повноліття.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що ОСОБА_1 з 2007 року перебувала в шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 10.02.2017 та має двох дітей: ОСОБА_3 , 2008 року народження та ОСОБА_4 , 2010 року народження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 16.06.2023.

Згідно складеного Центрально-Західним міжрегіональним управлінням Держаної служби з питань праці акту форми Н-1/П від 06.07.2023 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 13.06.2023 о 10 год. 20 хв. у Філії "Словечанське лісове господарство" ДП "Ліси України", нещасний випадок (смерть ОСОБА_2 ) є таким, що пов`язаний з виробництвом.

Позивач звернулась до відповідача із заявою з метою отримання страхової виплати у зв`язку зі смертю чоловіка, проте листом від 12.09.2023 ГУ ПФУ в Житомирській області відмовило позивачу у виплаті страхової виплати (одноразової допомоги у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві), оскільки місце реєстрації позивача не співпадає з місцем реєстрації померлого.

Вважаючи невиплату вказаної страхової виплати протиправною, позивач звернулась з адміністративним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України від 23 вересня 1999 року №1105-XIV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №1105- XIV).

Згідно ч. 1 ст. 4 Закону № 1105-XIV уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

В статті 30 Закону № 1105-XIV зазначено:

"1. Страховими виплатами є грошові суми, які уповноважений орган управління виплачує застрахованій особі чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку.

2. Факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України відповідно до Закону України "Про охорону праці".

7. Страхові виплати складаються із:

1) щомісячної страхової виплати втраченої заробітної плати (або відповідної її частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата);

2) страхової виплати у встановлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого);

3) страхової виплати дитині, яка народилася з інвалідністю внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;

4) страхових витрат на професійну реабілітацію та соціальну допомогу;

5) допомоги по тимчасовій непрацездатності внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання."

Відповідно до ч.3 ст. 35 Закону № 1105-XIV право на одержання страхових виплат у разі смерті потерпілого мають також дружина (чоловік) або один із батьків померлого чи інший член сім`ї, якщо він не працює та доглядає дітей, братів, сестер або онуків потерпілого, які не досягли восьмирічного віку.

Пунктом 1 ч.5 ст. 36 Закону № 1105-XIV передбачено, що у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві його сім`ї виплачується одноразова допомога його сім`ї у сумі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Відповідно до п. 5.1 розділу V Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11, на який посилається відповідач, як на підставу відмови у виплаті позивачу вказаної страхової виплати, для отримання одноразової допомоги на сім`ю дружиною (чоловіком) або дитиною, реєстрація їх місця проживання повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

Закон №1105-XIV не містить вимоги, згідно з якою право на отримання вказаної страхової виплати мають члени сім`ї, реєстрація місця проживання яких повинна співпадати з реєстрацією місця проживання померлого потерпілого.

В Сімейному кодексі України зазначено:

"Стаття 3. Сім`я

1. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства.

2. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно.

Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає."

Частинами 1, 2 ст. 21 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану; проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Тобто законодавець сім`єю визнає жінку та чоловіка (подружжя), які зареєстрували шлюб, спільно проживають, пов`язані спільним побутом, та їх дітей, а не осіб, у яких співпадає реєстрація місця проживання, а тому враховуючи встановлені обставини справи (позивач з 2007 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 та у шлюбі народилося двоє синів ОСОБА_3 , 2008 року народження та ОСОБА_4 , 2010 року народження), суд вважає, що відповідач безпідставно не здійснив позивачу вказану страхову виплату і посилання відповідача на п. 5.1 розділу V Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 № 11, є недоречним.

При цьому, суд звертає увагу, що позивачем до матеріалів справи надано довідку Словечанської сільської ради Коростенської міської ради Житомирської області від 28.09.2023 №865 про те, що позивач проживала разом із чоловіком ОСОБА_2 та двома синами ОСОБА_3 , 2008 року народження та ОСОБА_4 , 2010 року народження до дня його смерті чоловіка однією сім`єю.

Відповідачем доказів того, що позивач з ОСОБА_2 та дітьми станом на 13.06.2023 не були однією сім`єю, не надано.

Суд зазначає, що в цих правовідносинах факт того, що реєстрація місця проживання позивачки та дітей не співпадає з реєстрацією місця проживання ОСОБА_2 , не свідчить, що така сім`я перестала бути сім`єю та відповідно втратила право на отримання страхових виплат внаслідок настанням 13.06.2023 страхового випадку.

Отже, суд вважає протиправною бездіяльність відповідача, яка полягає в не призначенні та невиплаті ОСОБА_1 страхової виплати (одноразової допомоги у разі смерті потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу (ч.1ст.77 КАС України).

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що відповідачем не доведено правомірність своїх дій щодо відмови позивачу у нарахуванні та призначенні страхових виплат, а тому враховуючи встановлені обставини справи наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи приписи ст. 139 КАС України, на користь позивача належить стягнути понесені ним судові витрати в сумі 1073,60 грн за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича,7 м. Житомир, 10003, код 13559341) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, яка полягає в не призначенні та невиплаті ОСОБА_1 страхової виплати (одноразової допомоги у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити та виплатити ОСОБА_1 страхову виплату (одноразову допомоги у разі смерті потерпілого ОСОБА_2 внаслідок нещасного випадку на виробництві) у розмірі, що дорівнює сорока розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом на день настання права на страхову виплату.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 10 вересня 2024 року.

Суддя Р.М.Шимонович