Справа № 420/25100/24
Суддя: Хлімоненкова М.В.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
06 вересня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Хлімоненкова М.В., розглянувши матеріали адміністративного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська логістична група» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні,
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська логістична група» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання зареєструвати податкові накладні.
При вирішенні питання про відкриття провадження у даній справі, суд встановив, що даний позов подано без дотримання приписів ч.3 ст.161 КАС України, у зв`язку із чим, ухвалою суду від 12.08.2024 року позовну заяву ТОВ «Дунайська логістична група» було залишено без руху, позивачу було надано строк для усунення недоліків позовної заяви, шляхом подання до суду: доказу сплати судового збору; уточненої позовної заяви із зазначенням відомостей на виконання вимог п.4 ч.5 ст.160 КАС України, а саме - зміст позовних вимог щодо кожного із заявлених у позові відповідачів, а також вірного зазначення реквізитів оскаржуваних Товариством рішень, зокрема їх номерів, дати прийняття та органу, яким такі рішення були прийняті.
15.08.2024 через Електронний суд від позивача, за підписом представника надійшла заява про усунення недоліків, до якої додано позовну заяву із уточненими позовними вимогами, в якій позивач просить суд:
1. Визнати протиправними та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних рішення про відмову у реєстрації податкових накладних №10670568/44727731 від 05.03.2024, №10670566/44727731 від 05.03.2024, №10670567/44727731 від 05.03.2024, №10670565/44727731 від 05.03.2024;
Перевіривши позовну заяву із уточненими позовними вимогами, суд з`ясував, що даним позов подано без дотримання приписів ст.161 КАС України, оскільки докази сплати судового збору за подання цього позову товариство не надало, а також, що позивач пропустив встановлений законом строк для звернення до суду із цим позовом.
В своїй ухвалі від 20.08.2024, суд звернув увагу позивача, що згідно з ч. 1, 2 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
У відповідності до ч.4 ст.122 КАС України, якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Отже, КАС України передбачає можливість установлення іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, а також спеціального порядку обчислення таких строків. Такі спеціальні строки мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним строком звернення до адміністративного суду, визначеним частиною другою статті 122 цього Кодексу, а також скороченими строками, визначеними частиною четвертою статті 122 КАС України.
Верховний Суд в указаній постанові також зазначив, що норма пункту 56.19 статті 56 ПК України є спеціальною нормою, яка регулює визначену її предметом групу правовідносин - оскарження податкових повідомлень-рішень та інших рішень контролюючих органів про нарахування грошових зобов`язань за умови використання платником податків досудового порядку вирішення спору.
Інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки: тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу.
При цьому, до звернення до суду, позивач використовував процедуру адміністративного оскарження, шляхом подання відповідних скарг до Державної податкової служби України.
За результатами розгляду таких скарг Товариства, Державна податкова служба України прийняла рішення від 26.03.2024р., якими залишено скарги без задоволення та вищезазначені рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкових накладних позивача, - без змін.
Отже, позивач мав би оскаржити відповідні рішення комісії регіонального рівня у тримісячний строк.
В той же час, даний адміністративний позов складено в системі «Електронний суд» 07.08.2024 року та зареєстровано судом 08.08.2024 року.
Тобто, позивач звернувся з даним позовом щодо оскарження рішення Комісії ГУ ДПС в Одеській області про відмову у реєстрації податкових накладних поза межами строку звернення з позовом до адміністративного суду визначеного ч.4 ст.122 КАС України, при цьому до позову не надав заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.
З огляду на вказане, ухвалою суду від 20.08.2024 позовну заяву ТОВ «Дунайська логістична група» було залишено без руху, надано позивачу 10-денний строк для усунення недоліків позовної заяви шляхом: - подання до суду доказу сплати судового збору, - подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду з цим позовом із обґрунтуванням поважності причин пропуску такого строку та наданням доказів поважності причин його пропуску.
На виконання ухвали суду від 20.08.2024, Товариство 30.08.2024 (передано судді-доповідачу 02.09.2024) до суду надало заяву про усунення недоліків з платіжними документами, якими підтверджено сплату судового збору за подання цього позову. Судом перевірено зарахування коштів до бюджету.
Також, товариство надало клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
В якості підстав для поновлення пропущеного строку на звернення до суду з цим позовом, у своїй заяві позивач зазначає, що податкове повідомлення-рішення не було надіслано на адресу Товариства з повідомленням про вручення або особисто вручено платнику податків. Отже, у зв`язку з тим, що про прийняте рішення не було повідомлено у встановленому законом порядку, у платника податків була відсутня можливість вчасно дізнатися про прийняте рішення Податковим органом та належним чином підготувати позовну заяву до подання.
Також, у своїй заяві Товариство вказує, що у нього була відсутня можливість подати позовну заяву вчасно через регулярні масовані обстріли території України, зокрема міста Одеси, та після ворожих атак на енергетичну інфраструктуру України значним чином змінилась регулярність енергопостачання, стали застосовуватись аварійні відключення споживачів від енергопостачання, таким чином і позивач, і його представник часто піддавалися позаплановим блекаутам. Ці негативні обставини вплинули на роботу в тому числі приватних установ, зумовлювали навіть технічну неможливість своєчасного подання позову, адже під час постійних відключень електроенергії, споживачі не мали доступу також до зв`язку та Інтернету.
Позивач також звертає увагу, що постійні ракетні обстріли та влучання в енергетичну інфраструктуру спричинили дуже складну ситуацію з електропостачанням. У червні-липні цього року електроенергія була відсутня по 12 годин на добу. Постійні багатогодинні відключення електроенергії унеможливили належну своєчасну підготовку та подання позовної заяви до суду. Позовна заява має обсяг 49 сторінок і включає в себе 121 додаток. Враховуючи те, що Позивач повинен був спершу надіслати позовну заяву такого об`єму Відповідачу 1 Головне управління ДПС в Одеській області та Відповідачу 2 Державна податкова служба України, позивач не мав можливості подати позовну заяву до суду вчасно.
Враховуючи те, що усі зазначені непереборні обставини скоротили робочі години до мінімуму, великий обсяг Позовної заяви та Додатків, Товариство вважає, що у даному випадку наявні достатні підстави для поновлення ТОВ «Дунайська логістична група» строку на подання позовної заяви. При цьому, позивач також посилається на рекомендації Ради Суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану від 02.03.2022р., приписи ЗУ «Про правовий режим воєнного стану», ст..6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тощо.
Надаючи оцінку вказаним доводам позивача, суд виходить з такого.
У силу приписів ч.1 ст.121 та ч.1 ст.123 КАС України умовою для поновлення пропущеного процесуального строку є поважність причини, пропуску такого строку.
Постанова Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19 містить правовий висновок, згідно з яким причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином. Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

В ухвалі від 20.10.2022р. Великої Палати Верховного Суду від 20.10.2022р. у справі №9901/462/21 сформульовані правові позиції, у силу яких учасники справи повинні вчасно, сумлінно, в належний спосіб використовувати всі наявні в них засоби та можливості, передбачені законодавством, з метою запобігання невиправданим зволіканням під час виконання своїх процесуальних обов`язків.

Втім, на думку суду, причини пропуску строку на подання позову щодо оскарження рішень Комісії ГУ ДПС в Одеській області від 05.03.2024 про відмову в реєстрації податкових накладних, наведені позивачем в обґрунтування поданої заяви, не є поважними.

Щодо посилання позивача на певні обставини, що виникли внаслідок запровадження на території України воєнного стану з 24 лютого 2022 року, зокрема повітряні тривоги внаслідок збройних атак з боку країни агресора, часті та довготривалі відключення електроенергії, тощо, суд зазначає таке.

Дійсно, у зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ.

У подальшому, у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією російської федерації проти України, Указами Президента України неодноразово продовжено строк дії воєнного стану в Україні, який і триває на даний час.

Згідно рішення Ради Суддів України від 24.02.2022 "Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень ВРП та воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією Російської Федерації", рекомендовано, зокрема, особливості роботи суду визначати виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні; по можливості відкладати розгляд справ (за винятком не відкладних судових розглядів), зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя; справи, які не є невідкладними, розглядаються лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження; процесуальні строки по можливості продовжуються щонайменше до закінчення воєнного стану.

За приписами ч.1-4 ст.26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 № 389-VIII правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Створення надзвичайних та особливих судів не допускається.

Суд звертає увагу, що в Україні введений та діє воєнний стан, проте Одеський окружний адміністративний суд продовжував здійснювати правосуддя з 24.02.2022 по теперішній час, та не припиняв свою роботу.

Зокрема, суд зауважує, що відповідно до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22.12.2022 № 309, зокрема м. Одеса, де територіально знаходиться позивач, не включено до такого переліку.

До того ж слід наголосити позивачу, що введення на території України воєнного стану, не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами.

З даного приводу, враховуючи правову позицію Верховного Суду, наведену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2022 року у справі № 990/102/22, суд звертає увагу позивача, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку. Сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду в розумні строки, у зв`язку із запровадженням такого, не може вважатись поважною причиною пропуску цих строків.

Однак, Товариство у позові не вказує обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу саме ТОВ «Дунайська логістична група» процесуальних дій протягом установленого законом строку.

У постанові від 29.09.2022 у справі №500/1912/22 Верховний Суд погодився з висновком судів попередніх інстанцій про те, що сам факт запровадження воєнного стану в Україні, без обґрунтування неможливості звернення до суду саме позивачем у встановлені строки через запровадження такого, не можна безумовно вважати поважною причиною для безумовного поновлення цих строків.

У зв`язку із розпочатою військовою агресією російської федерації проти України, існує загроза ракетних обстрілів країни, через що наявна велика кількість "Повітряних тривог" та періодичні відключення електроенергії.

Суд зауважує, що введення на території України воєнного стану, як підстава пропуску строку звернення до адміністративного суду з даним позовом не може бути визнана поважною, оскільки сам лише факт запровадження воєнного стану не може бути підставою для поновлення строку для звернення з позовом до суду у всіх абсолютно випадках.

Не можуть бути основною та поважною причиною для поновлення такого строку такі підстави як повітряні тривоги та відсутність електроенергії, оскільки повітряні тривоги та відсутність електроенергії не мають постійного та довготривалого характеру, зокрема, на території м. Одеси.

Крім того, тривоги оголошуються у регіонах України по-різному, та не носять постійного, безперервного характеру.

Аналогічна правова позиція викладена в ухвалі Верховного Суду від 10.03.2023 у справі № 540/1285/22.

Враховуючи наведені обставини та те, що активних бойових дій в м. Одесі починаючи з березня 2024 року не велося, повітряні тривоги, ракетні обстріли та відсутність електроенергії не мають постійного та довготривалого характеру, міський транспорт, відділення пошти та суди працювали, суд вважає, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду без поважних причин, докази на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом не наведено й не надано.

Посилання позивача на технічну неможливість через відсутність енергопостачання своєчасного звернення до суду даним позовом, суд також оцінює критично, оскільки належних доказів таких обставин (зокрема призупинення діяльності Товариства у зв`язку із відсутністю енергопостачання) позивачем до суду не надано.

До того ж, такі обставини, на які послався позивач не були постійними, мали тимчасовий характер, не тривали протягом усього часу спливу строку для звернення до суду із даним позовом з вимогами про оскарження рішень Комісії регіонального рівня від 05.03.2024, а іншого позивачем не доведено.

Відтак, зазначені позивачем обставини, на переконання суду, не були перешкодою для звернення до суду особи за захистом своїх прав.

Підсумовуючи викладене, позивачем не наведено обґрунтованим причин, підтверджених належними доказами, об`єктивної неможливості оскарження вказаних вище рішень Комісії Головного управління ДПС в Одеській області №10670568/44727731 від 05.03.2024, №10670566/44727731 від 05.03.2024, №10670567/44727731 від 05.03.2024, №10670565/44727731 від 05.03.2024 про відмову в реєстрації податкових накладних в судовому порядку у встановлений законом 3-місячний строк.

В контексті надання оцінки доводам товариства, суд також наголошує позивачу, що спірними у цій справі є не податкові повідомлення-рішення, а рішення контролюючого органу про відмову у реєстрації податкових накладних, та про результати розгляду скарг товариства на такі рішення, відтак посилання на неотримання у встановленому порядку податкових повідомлень-рішень товариством є недоречними у спірному випадку.

Суд також звертає увагу позивача, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (див. mutatis mutandis, пункт 33 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьєв проти України», заява №45783/05; пункт 53 рішення ЄСПЛ від 8 квітня 2010 року в справі «Меньшакова проти України», заява №377/02).

Процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року в справі «Perez de Rada Cavanilles v. Spain» («Перез де Рада Каванілес проти Іспанії»), заява №28090/95). Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна Держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (пункт 44 рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року «Osman v. the United Kingdom» («Осман проти Сполученого Королівства»), заява №23452/94 та пункт 54 рішення від 19 червня 2001 року «Kreuz v. Poland» («Круз проти Польщі»), заява №28249/95).

У рішенні ЄСПЛ у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року (пункт 47, заява № 3236/03) суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їхня свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поважними причинами пропуску строку визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Такі обставини з підтверджуючими доказами щодо поважності пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивач ні до позовної заяви, ні до заяви про поновлення строків звернення до суду з цим позовом не надав.

Відповідно до частин 1, 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно з пунктом 9 частини 4 статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

З огляду на те, що позивачем в заяві про поновлення строків звернення до суду не наведено поважних причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом в частині вимог про оскарження рішень Комісії Головного управління ДПС в Одеській області №10670568/44727731 від 05.03.2024, №10670566/44727731 від 05.03.2024, №10670567/44727731 від 05.03.2024, №10670565/44727731 від 05.03.2024 про відмову в реєстрації податкових накладних, та не надано належних доказів на підтвердження таких обставин, суд дійшов висновку, що позовну заяву у цій частині слід повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. 121-123, 160, 161, 169, 241-243, 248, 256 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Визнати неповажними причини пропуску Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунайська логістична група» строку для звернення до суду з позовом до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування рішень Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №10670568/44727731 від 05.03.2024, №10670566/44727731 від 05.03.2024, №10670567/44727731 від 05.03.2024, №10670565/44727731 від 05.03.2024, зобов`язання зареєструвати податкові накладні, та відмовити у задоволенні заяви позивача про поновлення такого строку.

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська логістична група» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, про визнання протиправними та скасування рішень Комісії Головного управління ДПС в Одеській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №10670568/44727731 від 05.03.2024, №10670566/44727731 від 05.03.2024, №10670567/44727731 від 05.03.2024, №10670565/44727731 від 05.03.2024, зобов`язання зареєструвати податкові накладні - повернути позивачу.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до ст.256 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені статтями 294-297 КАС України до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Марина ХЛІМОНЕНКОВА