Справа № 686/20705/24
Суддя: Дем'янов Ю. М.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/203/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області

у складі: головуючого судді - Дем`янова Ю.М.,

за участі секретаря судового засідання - Ткаченко Л.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хмельницький справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Стислий виклад позицій учасників справи.

До Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області 29.07.2024 звернувся ОСОБА_1 із вказаним позовом, в якому просив (із врахуванням уточнених позовних вимог):

?скасувати постанову серії ЕНА № 2650540 від 21.07.2024 та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

В обґрунтування вимог позовної заяви позивачем зазначається, що 21.07.2024 інспектором 1 взводу 2 роти 1 бат. УПП у Хмельницькій області Ситником О.Л. відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії ВНА № 2650540, відповідно до якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Відповідно до вказаної постанови 21.07.2024 р. о 12 год. 16 хв. (дорога Стрий-Ізварине 215 км в напрямку населеного пункту смт. Війтівці) позивач, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки Mercedes Benz ВХ 74-82 СР, рухався зі швидкістю 77 км/год при дозволенній швидкості руху 50 км/год. Внаслідок таких дій водій порушив п.п. 12.4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМ України від 10.10.2001 № 130 (далі по тексту рішення ПДР). Швидкість руху вимірювалась за допомогою приладу TruCam ТС008385. При цьому водій на вимогу працівників поліції не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п.п. 2.4.а ПДР.

Позивач вважає, що постанова серії ВНА № 2650540 від 21.07.2024 є незаконною та необґрунтованою, у зв`язку із чим підлягає скасуванню.

Так, ОСОБА_1 зазначає, що 21.07.2024 рухався у дощову погоду на автомобілі марки Mercedes-Benz НОМЕР_1 з м. Хмельницький в напрямку м. Тернопіль. В смт. Війтівці автомобіль під його керуванням рухався зі швидкістю 50 км/год. О 12 год. 15 хв. позивача зупинив інспектор поліції, посилаючись на те, що останній, керуючи автомобілем, перевищив швидкість.

ОСОБА_1 вважає, що його безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки інспектор УПП у Хмельницькій області Ситник О. JI. безпідставно здійснив зупинку транспортного засобу - автомобіля марки Mercedes-Benz НОМЕР_2 , яким керував позивач, а зупинивши транспортний засіб, не провів підготовку до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Позивач стверджує, що будь-яких роз`яснень про причини зупинки автомобіля йому надано не було, як і будь-яких доказів на підтвердження скоєного ним правопорушенням, а постанова про правопорушення була винесена у відсутність позивача.

При цьому, позивач наголошує, що прилад, яким інспектор вимірював швидкість, відповідно до технічних характеристик, у разі опадів, зокрема дощу, здійснює виміри до 60 м. Виміри, які зроблені на більшій відстані є хибними і не можуть бути законними, а всі факти встановлені інспектором УПП у Хмельницькій області у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації.

Також ОСОБА_1 вважає, що його незаконно притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки інспектор на місці скоєння правопорушення не вимагав у нього посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб, а також полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Враховуючи дані обставини, ОСОБА_1 просить поданий позов задовольнити, скасувати постанову серії ЕНА № 2650540 від 21.07.2024 про притягнення його до адміністративної відповідальності, а провадження у справі закрити.

У поданому на позовну заяву відзиві Управління патрульної поліції в Хмельницькій області проти позовних вимог заперечило, у зв`язку із їх безпідставністю та необґрунтованістю.

В обґрунтування своєї позиції у справі зазначило про те, що прилад, яким здійснювалось вимірювання швидкості руху транспортного засобу під керування позивача є сертифікованим. Згідно технічних характеристик указаного приладу навіть у дощову погоду він правильно вимірює швидкість руху транспортного засобу із врахування встановленої до нього похибки вимірювання. Всі дії, які вчиняв працівник патрульної поліції є зафіксованими на нагрудну бодікамеру, що свідчить про невиконання законних вимог працівника поліції з боку водія під час винесення постанови про адміністративні правопорушення, у тому числі щодо пред`явлення документів на транспортний засіб, а також посвідчення водія. Процедура проведення розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення була повністю дотримана, після зупинки водія було повідомлено про причину зупинки, уповноважений працівник поліції у встановленому порядку представився та повідомив про те, що буде здійсненго розгляд матеріалів про адміністративне правопорушення, яке вчинив позивач.

Навпаки, ОСОБА_1 вів себе агресивно, вимоги працівників поліції не виконував, а в подальшому зачинився в автомобілі. Відповідач просив у задоволенні позовних вимог відмовити.

Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні без виклику сторін.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч. 5 ст. 261 КАС України.

Згідно вимог ч. 3 ст. 261 КАС України якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів, а у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу, - протягом п`ятнадцяти днів з дня відкриття провадження у справі.

22.08.2024 на адресу суду від відповідача у справі надійшов відзив на поданий позов, у якому відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі з підстав їх необґрунтованості та невідповідності обставинам справи, просив відмовити у задоволенні позову.

09.09.2024 від позивача у справі надійшло клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи.

Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись.

Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, та норми права, які застосував суд і мотиви їх застосування.

Судом встановлено, що 21.07.2024 інспектором 1 взводу 2 роти 1 бат. УПП у Хмельницькій області Ситником О.Л. на ОСОБА_1 складено постанову серії ВНА № 2650540, відповідно до якої до останнього застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 425 грн за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Відповідно до вказаної постанови 21.07.2024 р. о 12 год. 16 хв. (дорога Стрий-Ізварине 215 км в напрямку населеного пункту смт. Війтівці) позивач, керуючи транспортним засобом - автомобілем марки Mercedes Benz ВХ 74-82 СР, рухався зі швидкістю 77 км/год. (при дозволенній швидкості руху 50 км/год.), чим перевищив встановлені обмеження швидкості на 23 км/год. та порушив п.п. 12.4 Правил дорожнього руху.

При цьому водій не пред`явив посвідчення водія, чим порушив п.п. 2.4.а ПДР.

Швидкість руху вимірювалась за допомогою приладу TruCam ТС008385.

Вказані обставини підтверджуються Постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2650540 від 21.07.2024 року та долученим до матеріалів справи відеозаписом з персонального реєстратора, закріпленому на форменому одязі поліцейського.

За скоєне правопорушення до позивача застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

1)Щодо притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до п. 1.3. ПДР України, ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно із п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 12.4 ПДР України у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно із ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до положень статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення:

1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз;

3) безпілотні літальні апарати та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню;

4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння;

5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

При цьому, технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» засоби вимірювальної техніки - засоби вимірювань, вимірювальні системи, матеріальні міри, стандартні зразки та будь-які частини засобів вимірювань або вимірювальних систем, якщо ці частини можуть бути об`єктом спеціальних вимог та окремого оцінювання відповідності.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» до сфери законодавчо регульованої метрології належать такі види діяльності: контроль безпеки дорожнього руху та технічного стану транспортних засобів.

Як вбачається із Сертифікату перевірки типу ДП «Укрметртестстандарт» від 26.12.2018 лазерний вимірювач швидкості LTI 20/20 TruCam II отримав сертифікат перевірки типу від 26 грудня 2018 року № UA.TR.001 241-18 Rev. 0, який дійсний до 26.12.2028.

При цьому, Сертифікат відповідності ДП «Укрметртестстандарт» від 09.01.2019 свідчить, що за результатами проведених досліджень та випробувань встановлено, що вимірювачі швидкості транспортних засобів лазерні LTI 20/20 TruCam II відповідають затвердженому типу, описаному в сертифікаті перевірки типу та вимогам Технічного регламенту.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/29285 чинного до 07.11.2024, за результатами повірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam II LTI 20/20 № ТС008385 відповідає вимогам технічної документації на вимірювач, при цьому діапазон вимірювання швидкості від 2 км/год до 320 км/год, а максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах ±2 км/год в діапазоні від 2 до 200 км/год.

Відтак, прилад LТІ 20/20 TruCam II - є засобом вимірювальної техніки та здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Можливість використання виробу TruCam LTI 20/20 підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку від 15.12.2023 № 04/05/02-1179/ВС1 із терміном дії протягом періоду дії правового режиму воєнного стану в Україні та шести місяців після його припинення чи скасування.

Згідно посібника користувача TruCAM LTI 20/20 зміна погодних умов не впливає на можливість застосування поліцейськими приладу TruCAM, поліцейський може скористатись функцією «режим погоди», якщо намагається зафіксувати швидкість на близькій відстані, зміна режиму на вимірювання швидкості не впливає, тільки на мінімальну відстань вимірювання, головною вимогою застосування приладу в погану погоду є застосування його на відстані більше ніж 61 м. до об`єкта фіксації.

При цьому, суд зауважує, що на відеозаписі приладу TruCam LTI 20/20 ТС, серійний номер 008385, долучений відповідачем до матеріалів відзиву на позов, (файл _13200_0721_121607) під час фіксування швидкості автомобіля позивача видно, що зображення чітке, позначка оптичного прицілу спрямована саме на транспортний засіб з номерним знаком НОМЕР_1 , а фіксування позначки приладу на автомобілі позивача було здійснено на відстані 511,2 м, тому помилка приладу через погодні умови виключається.

Зважаючи на зазначене вище, твердження позивача про те, що виміри, здійсненні працівниками поліції за допомогою засобу технічної автофіксації ТruCam LTI 20/20 ТС, серійний номер 008385 є хибним, не заслуговують на увагу та не приймаються судом при вирішенні справи, оскільки повністю спростовуються доказами, наданими відповідачем.

Крім цього, внаслідок встановлення порушення швидкісного режиму транспортного засобу, під керуванням ОСОБА_1 , працівники поліції одразу ж зупинили указаний транспортний засіб, що не заперечується і самим позивачем у справі.

2)Щодо притягнення позивача до відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП

Відповідно до пункту 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, реєстраційний документ на транспортний засіб, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

За приписами пункту 2.4 ПДР України на вимогу працівника поліції водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені у пункті 2.1 ПДР України.

Як вбачається з диспозиції ч. 1 ст. 126 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

На вимогу поліцейського водій механічного транспортного засобу повинен пред`явити для перевірки документи передбачені п. 2.1 ПДР України. При цьому, відповідні документи повинні знаходитись безпосередньо у розпорядженні водія (у транспортному засобі, яким водій керує).

Позивач стверджує, що інспектор на місці скоєння правопорушення не вимагав у нього посвідчення водія, реєстраційного документу на транспортний засіб, а також полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Разом з тим, в якості доказу до відзиву відповідачем до матеріалів справи долучено відеозаписи з персонального реєстратору патрульного, закріпленого на форменому одязі, на якому вбачається вимога працівника поліції до ОСОБА_1 пред`явити посвідчення водія (час зйомки 13:08, файл «clip-3»). Проте, останній відмовився вчинити будь-як дії на законну вимогу працівника поліції. Указані обставини також підтверджуються і відеозаписом, який був приєднаний до матеріалів справи також і самим позивачем.

Відтак, доводи позивача, стосовно необґрунтованості винесення постанови, а саме факту не здійснення правопорушення, за яке передбачена відповідальність за частиною 1 статті 126 КУпАП повністю спростовуються матеріалами справи.

Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.

Згідно ч. 2 ст. 7 та ст. ст. 245, ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Разом з тим, суд зауважує, що згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які полягають, зокрема, у порушенні правил дорожнього руху. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах ВС.

Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 25.06.2020 у справі №520/2261/19, вказала, що визначений статтею 77 КАС обов`язок відповідача - суб`єкта владних повноважень довести правомірність рішення, дії чи бездіяльності не виключає визначеного частиною першою цієї ж статті обов`язку позивача довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Суд зауважує, що позивачем не оспорюється факт його зупинення працівниками поліції, як і сам факт керування ним транспортним засобом.

При цьому, твердження позивача, що його справу про адміністративне правопорушення було розглянуто на місці із порушенням норм процесуального законодавства не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду вказаної справи.

Так, із наданих суду відеоматеріалів чітко вбачається, що відповідачем було дотримано процесуальних вимог при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Після зупинки транспортного засобу, інспектор підійшов до водія, представився та пояснив суть скоєного правопорушення (файл с1ір-0, час зйомки 12:16:48).

В подальшому інспектор повідомив про початок розгляду справи та ознайомив водія із правами за ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (файл «с1ір-0», час зйомки 12:18:12). Водночас, позивач ігнорував звернення працівника поліції до нього, зачинившись всередині транспортного засобу.

Оцінивши докази в справі про адміністративне правопорушення, інспектор правомірно постановив визнати винним позивача у вчиненні адміністративного правопорушення ч. 1 ст. 122 КУпАП, ч. 1 ст. 126 КУпАП, згідно ч. 2 ст. 36 КУпАП прийняте по справі рішення застосувати до позивача адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн.

ОСОБА_1 скористався своїм правом на оскарження рішення працівника поліції до суду.

Однак позивач належними та допустимими доказами не обґрунтував позовні вимоги. За результатами розгляду справи, суд дійшов висновку про те, що доводи позивача ґрунтуються на його суб`єктивній думці та не підтверджуються долученими до матеріалів справи доказами, а тому при вирішені даної справи не можуть бути враховані судом.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloranand Francis v. The United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

За правилами ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно із ч. 3 ст. 286 КАС за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі викладеного, провівши дослідження матеріалів справи у їх сукупності, суд вважає, що факт скоєння ОСОБА_1 порушення п.п. 12.4. та 2.4. ПДР знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду справи, заявлені позовні вимоги є необґрунтованими, а тому не підлягають до задоволення.

Отже, керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 72-77, 90, 241-246, 257-258, 260 КАС України, ст. ст. 7, 9, 23, 33, 121, 245, 251, 280, 284, 288 КУпАП, суд -

ухвалив:

У позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Хмельницькій області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови у справі про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Юрій ДЕМ`ЯНОВ