Справа № 560/11434/24
Суддя: Матущак В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

іменем України

09 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі судді Матущака В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Державної установи "Центр пробації", в якому просить:

1. Визнати протиправними дії Державної установи "Центр пробації" які полягають у застосуванні з січня 2021 по лютий 2023 розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018, при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку при звільненні, інших надбавок і доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку з проходженням служби та звільненням з неї.

2. Зобов`язати Державну установу "Центр пробації" здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з січня 2021 по лютий 2023 грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку при звільненні, інших надбавок і доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку з проходженням служби та звільненням з неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 відповідно.

Ухвалою від 09.08.2024 суд визнав неповажними причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом, викладеними у позовній заяві, та позовну заяву залишив без руху, запропонувавши позивачу усунути недоліки шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до суду з цими позовними вимогами та доказів поважності його пропуску.

На виконання вимог вказаної ухвали, 15.08.2024 позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила позовні вимоги викласти в такій редакції:

1. Визнати протиправними дії Державної установи "Центр пробації", які полягають у застосуванні з січня 2021 по 18.07.2022 розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018, при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку при звільненні, інших надбавок і доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку з проходженням служби та звільненням з неї.

2. Зобов`язати Державну установу "Центр пробації" здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з січня 2021 по 18.07.2022 грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, компенсації за невикористану відпустку при звільненні, інших надбавок і доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку з проходженням служби та звільненням з неї, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, 01.01.2022 відповідно.

Ухвалою від 16.08.2024 суд продовжив ОСОБА_1 процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 днів з моменту отримання копії цієї ухвали.

На виконання вимог вказаної ухвали, 25.08.2024 позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій просила позовні вимоги викласти в такій редакції:

1. Визнати протиправними дії Державної установи "Центр пробації", які полягають у застосуванні з січня 2021 по 18.07.2022 розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018, при нарахуванні ОСОБА_1 грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, інших надбавок і доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку з проходженням служби за вказаний період.

2. Зобов`язати Державну установу "Центр пробації" здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 з січня 2021 по 18.07.2022 грошового забезпечення, допомоги на оздоровлення, інших надбавок і доплат, нарахованих та виплачених у зв`язку з проходженням служби за вказаний період, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021, 01.01.2022 відповідно.

Ухвалою від 02.09.2024 суд дійшов до висновку про необхідність продовження позивачу процесуального строку для усунення недоліків позовної заяви на 5 днів з моменту отримання копії цієї ухвали, оскільки зазначені обставини у заяві на усунення недоліків не є на думку суду поважними, та такими, що дають підстави вважати, що позивач з об`єктивних причин не мав можливості звернутись до суду з цим позовом в межах строків встановлених у КАС України.

На виконання вимог вказаної ухвали, 06.09.2024 позивач подала заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, в якій, вказує, що частина 1 статті 2333 КЗпП України не розповсюджує свою дію на спірні правовідносини, а отже строки звернення до суду є не пропущеними.

Дослідивши подане клопотання, суд встановив наступне.

Суд зазначає, що до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

19.07.2022 набрав чинності Закон України №2352-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким викладено в новій редакції норму статті 233 КЗпП України, а саме: працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Отже, з 19.07.2022 законодавцем передбачено тримісячний строк для звернення працівника до суду з позовом про виплату заробітної плати.

Разом з тим, пунктом 1 Прикінцевих положень КЗпП зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 27.06.2023 №651, відмінено з 24 години 00 хвилин 30.06.2023 на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Таким чином з 01.07.2023 строк звернення до суду із позовом про виплату заробітної плати (грошового забезпечення) регламентується статтею 233 КЗпП України і складає три місяці з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Отже, статтею 233 КЗпП України визначено тримісячний строк звернення із заявою про вирішення трудового спору, який законом продовжено у зв`язку з дією карантину до 30.06.2023.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03.08.2023 у справі №280/6779/22.

Предметом позову у цій справі є вимога позивача щодо перерахунку грошового забезпечення позивача.

Суд встановив, що в матеріалах справи містяться Розрахункові листки виплати позивачу щомісячного грошового забезпечення, в яких зазначені усі суми, нараховані та виплачені працівникові.

Тобто, під час проходження служби в період з січня 2021 по лютий 2023, а також на дату звільнення зі служби, позивачу було відомо про розмір виплати їй грошового забезпечення.

Суд наголошує, що позивач звільнилася зі служби в період, коли діяла нова редакція статті 233 КЗпП України.

З матеріалів справи встановлено, що позивач звільнена зі служби 28.02.2023 відповідно до наказу ДУ "Центр пробації" від 28.02.2023 №177/к.

Враховуючи встановлене, суд вважає, що позивач мав право звернутись до суду з цим позовом щодо виплати грошового забезпечення за 2021-2023 роки упродовж трьох місяців з дня звільнення (з врахуванням встановленого карантину).

Однак позовна заява подана до суду 06.08.2024, тобто з пропуском тримісячного строку звернення до суду в цій частині.

Вказані позивачем підстави для поновлення строку звернення до суду визнаються неповажними, а тому заява позивача від 06.09.2024 задоволенню не підлягає.

За змістом частин першої та другої статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до частини пункту 1 статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Враховуючи що подане позивачем пояснення не усуває недоліків позовної заяви, залишеної без руху ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 09.08.2024, відповідно до пункту 1 частини 1 статті 169 КАС України, суд вважає за необхідне позовну заяву повернути позивачеві.

Керуючись частиною 2 статті 123, статтями 169, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи «Центр пробації» про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвалу може бути оскаржено до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Головуючий суддяВ.В. Матущак