Справа № 500/2869/24
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/2869/24

10 вересня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Тернопільській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління ДПС у Тернопільській області, в якому просить визнати протиправними та скасувати: податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області №0-1915-UA0035010 від 08.03.2024, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2021 рік (з 01.01.2021 по 31.12.2021) в розмірі 90948,00 грн., податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області №0-1915-UA0035010 від 08.03.2024, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2022 рік (з 01.01.2022 по 31.12.2022) в розмірі 98527,00 грн., податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області №0-1915-UA0035010 від 08.03.2024, яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «Податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості» за 2023 рік (з 01.01.2023 по 31.12.2023) в розмірі 101558,60 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що податкові повідомлення-рішення були винесені з порушенням вимог податкового законодавства, зокрема ст.266 Податкового кодексу України, складеними без урахування фактичних обставин справи та є такими, що підлягають скасуванню.

Ухвалою суду від 13.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження в даній справі.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник Головного управління ДПС у Тернопільській області подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні даного позову. Вказав, що відповідно до даних інформаційно - комунікаційної системи ДПС України (ІКС "Податковий блок"), інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у власності гр. ОСОБА_1 у 2021-2023 р. перебувала нерухомість по АДРЕСА_1 загальною площею 1515,8 кв.м. Звернув увагу суду на тому, що у разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним). Зауважив, що позивач не зверталась до ГУ ДПС у Тернопільській області із відповідною заявою тане надавала відповідні документи для можливості перерахунку сум податкових зобов`язань позивача в силу обставин, наведених у позові. А відтак контролюючий орган не володіє інформацією про такі обставини.

Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якій підтримала позовні вимоги, просить позовні вимоги задовольнити повністю. Звернула увагуна тому, що матеріалами даної справи також підтверджено, що позивач користувалась своїм правом та зверталась до контролюючого органу за отримання відповідної звірки даних, однак доказів відкликання оскаржуваних податкових повідомлень - рішень учасниками справи суду не подано та судом не здобуто.

Судом встановлено, що 08.03.2024 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення - рішення №0-1915-UA0035010, яким, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 статті 266 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 90948,00 грн., податковий період - 2021 рік, адреса нерухомого майна - Україна, Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.Живова, 45.

08.03.2024 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення - рішення №0-1915-UA0035010, яким, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 статті 266 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 98527,00 грн., податковий період - 2022 рік, адреса нерухомого майна - Україна, Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.Живова, 45.

08.03.2024 Головним управлінням ДПС у Тернопільській області прийнято податкове повідомлення - рішення №0-1915-UA0035010, яким, згідно з підпунктом 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 Податкового кодексу України та відповідно до підпункту 266.7.2 статті 266 Податкового кодексу України визначено суму податкового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості в сумі 101558,60 грн., податковий період - 2023 рік, адреса нерухомого майна - Україна, Тернопільська область, м.Тернопіль, вул.Живова, 45.

Не погоджуючись з вказаними податковими повідомленнями - рішеннями, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначаєПодатковий кодекс України від 02.12.2010 № 2755-VI (далі -ПК України, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 Податкового кодексу України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування згідно з положеннями підпункту 266.2.1 пункту 266.2 цієї статті є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Пунктом 266.3 статті 266 Податкового кодексу України встановлена база оподаткування цим податком, за підпунктом 266.3.1 якого базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

Відповідно до підпункту 266.3.2 пункту 266.3 статті 266 цього кодексу база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

Пунктом 266.4 статті 266 Податкового кодексу України встановлені пільги із сплати податку.

Зокрема, за змістом підпункту 266.4.1 пункту 266.4 статті 266 Податкового кодексу база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується: а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів; б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів; в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.

Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).

Згідно з підпунктом 266.6.1 пункту 266.6 статті 266 цього кодексу базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року.

Відповідно до підпункту 266.5.1 пункту 266.5 статті 266 Податкового кодексу ставки податку для об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних та юридичних осіб, встановлюються за рішенням сільської, селищної, міської ради або ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним плавним планом формування територій громад, залежно від місця розташування (зональності) та типів таких об`єктів нерухомості у розмірі, що не перевищує 1,5 % розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) періоду, за 1 квадратний метр бази оподаткування.

Відповідно до підпункту 266.7.1. пункту 266.7 статті 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються платнику податку контролюючим органом у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп.266.7.2. пункту 266.6 статті 266 ПК України).

Таким чином наведеним нормами ПК України визначено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Також, за змістом частини третьої ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав нерухоме майно та їх обтяжень", у разі скасування судом документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, державний реєстратор проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону.

Пунктом 51 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 №1141 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 06.06.2018 №484) передбачено, що у Державному реєстрі під час внесення записів про скасування державної реєстрації прав за допомогою програмних засобів його ведення автоматично поновлюються записи про речові права, їх обтяження, що існували до проведення державної реєстрації прав, що скасована, у разі їх наявності в Державному реєстрі прав.

Також, пунктом 2 частини першої ст.3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" встановлена обов`язковість державної реєстрації прав в Державному реєстрі прав.

Як слідує з матеріалів справи, між ОСОБА_2 (Дарувальник) та ОСОБА_1 (Обдаровувана) 31.05.2016 було укладено Договір дарування магазину згідно з яким Дарувальник безоплатно передає у власність Обдаровуваній, належний їй на праві власності магазин, загальною площею 1515,8 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , про що внесений відповідний запис у Державний реєстр речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №20699439.

В подальшому, рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14.09.2018 у справі №607/15555/17, залишеним в цій частині без змін постановою Тернопільського апеляційного суду від 18.01.2019, укладені між позивачем та ОСОБА_2 договір дарування магазину і земельних ділянок від 31.05.20217 були визнані недійсними. На підставі вказаного рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.09.2018 в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно 06.02.2019 було внесено запис про скасування права власності на магазин.

15.02.2019 державним реєстратором Легінь ОМ. в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно був вчинений запис про державну реєстрацію за ТОВ "ТАЛАН ТЕР" права власності, зокрема, на магазин №30840679.

Ухвалою Тернопільського апеляційного суду від 27.06.2019 у справі №607/15555/17 визнано нечинним рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14.09.2018 та закрито провадження у справі, задоволено заяву позивача про поворот виконання рішення суду шляхом скасування рішень державних реєстраторів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також вчинених на їхній підставі записів про державну реєстрацію права власності на магазин і земельні ділянки по АДРЕСА_1 , та 01.07.2019 за позивачем здійснена державна реєстрація права власності на магазин і земельні ділянки шляхом внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно наступних записів: №33057049, №33054722, №33055813, №33054450.

Як вбачається з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, вказані записи здійснені на виконання рішення Тернопільського апеляційного суду від 27.06.2019 у справі №607/15555/17.

В подальшому, Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16.09.2020 у справі №607/15555/17 касаційні скарги ОСОБА_2 і ТОВ «Талан Тер» були задоволені, ухвала Тернопільського апеляційного суду від 27 червня 2019 року в частині задоволення заяви позивача про поворот виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14 вересня 2018 року була скасована, та у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поворот вказаного рішення суду було відмовлено.

Після цього, рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.06.2021 у справі №607/16805/20, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, вирішено витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН ТЕР" на користь ОСОБА_1 , серед іншого, магазин за адресою АДРЕСА_1 , площею 1515,8 кв. м., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101.

Відповідно до частини четвертої ст.78 КАС України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як слідує з Постанови про закінчення виконавчого провадження ВП №69959343, прийнятої державним виконавцем 17.03.2023 з виконання виконавчого листа №607/16805/20, виданого 21.12.2021 Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області, на виконання рішення суду витребувано від Товариства з обмеженою відповідальністю "ТАЛАН ТЕР" на користь ОСОБА_1 , серед іншого, магазин за адресою АДРЕСА_1 , площею 1515.8 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 101.

Також, у відповідності до Договору купівлі - продажу земельних ділянок та розташованого на них магазину, укладеного 12.05.2023 між ОСОБА_1 (Продавець) та ОСОБА_5 (Покупець), Продавець передає у власність, а Покупець приймає і сплачує за них обговорену суму, належні йому на праві приватної власності земельні ділянки кадастровий номер :12:012:0023, кадастровий номер :12:012:0024, кадастровий номер :12:012:0028 з розташованим на них магазином, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , що в подальшому іменується разом як нерухоме майно.

Цього ж дня, приватним нотаріусом Бадер Л.В., внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності на магазин, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, пл. 1511.4 кв.м., розташований за адресою АДРЕСА_1 , за новим власником - ОСОБА_5 .

То ж, суд вважає, що, відповідачем при нарахуванні позивачу податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплаченого фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості не враховано Постанову Верховного Суду в складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 16.09.2020 у справі №607/15555/17, якою скасовано ухвалу Тернопільського апеляційного суду від 27.06.2019 в частині задоволення заяви позивача про поворот виконання рішення, на підставі якого із 01.07.2019 за позивачем здійснена державна реєстрація права власності на нерухоме майно та земельні ділянки, а також рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.06.2021 у справі №607/16805/20.

При цьому, суд зауважує, що одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (справа Брумареску проти Румунії).

Юридична визначеність вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень (що вирішено-вирішено і не має переглядатися до безмежності).

Також, суд враховує, що після набрання законної сили рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25.06.2021 у справі №607/16805/20 позивачем вживались заходи щодо внесення до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомостей про виникнення та перехід права власності на магазин по АДРЕСА_1

Вирішуючи даний спір по суті, суд зазначає, що оскаржуваними податковими повідомленнями - рішеннями визначено суму грошового зобов`язання по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової нерухомості, а саме, об`єкта нерухомості, що розташований за адресою АДРЕСА_1 . Проте, як слідує з відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, вказаний об`єкт нерухомого майна не відноситься до об`єктів житлової нерухомості.

Суд також звертає увагу про те, що в судовому рішенні, прийнятому за результатами розгляду адміністративної справи №500/433/20 надавалась правова оцінка податковим повідомленням - рішенням щодо податкових періодів 2017 - 2019 років, відтак, судове рішення у справі №500/433/20 не становить преюдиційний характер щодо спірних правовідносин в даній адміністративній справі №500/2866/24, та не є релевантним щодо такої, адже у спірному випадку податкові повідомлення - рішення прийняті щодо податкових періодів 2021-2023 років.

Матеріалами даної справи також підтверджено, що позивач користувалась своїм правом та зверталась до контролюючого органу за отриманням відповідної звірки даних (заява про проведення звірки, отримана ДПС у Тернопільській області 29.05.2024). Однак, доказів відкликання оскаржуваних податкових повідомлень - рішень учасниками справи суду не подано та судом не здобуто.

Одночасно суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04), згідно з якою у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (RuizTorijav. Spain) №303-A, пункт 29).

Окрім того, відповідно до пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

То ж, залишаючи без оцінки окремі аргументи учасників справи, суд виходить з того, що такі обставини лише опосередковано стосуються суті і природи спору, а їх оцінка не має вирішального значення для його правильного вирішення.

Таким чином, перевіряючи спірні податкові повідомлення - рішення на відповідність вимогам частин другої ст.2 КАС України, суд вважає, що відповідач, приймаючи останні, діяв не на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, так як щодо позивача відсутні підстави для застосування норм підпункту 266.7.2 пункту 266.7 статті 266 ПК України при нарахуванні податку на зазначений об`єкт нежитлової нерухомості.

Відповідно до частини першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС у Тернопільській області від 08.03.2024 №0-1915-UA0035010, №0-1915-UA0035010, №0-1915-UA0035010.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області на користь ОСОБА_1 2910 (дві тисячі дев`ятсот десять) грн. 34 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 10 вересня 2024 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач - Головне управління ДПС у Тернопільській області (місцезнаходження: вул. Білецька, 1, м. Тернопіль, Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46003 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.