Справа № 560/11249/24
Суддя: Петричкович А.І.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

09 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Петричковича А.І. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом від 02.08.2024 до Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради, в якому просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні та виплаті грошової допомоги на проживання; 2) зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради здійснити призначення, нарахування та виплату допомоги на проживання ОСОБА_1 , відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 року № 332, на підставі заяви ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог вказує, що є внутрішньо переміщеною особою. Зазначає, що звернулася до Управління праці соціального захисту населення Хмельницької міської ради із заявою про призначення їй виплат на проживання як внутрішньо переміщеній особі, однак відповідачем надано письмову відповідь про відмову в призначенні позивачці допомоги на проживання як внутрішньо переміщеним особам, що не відповідає нормам діючого законодавства України та порушує її права в сфері соціального захисту, тому звернулася до суду з цим позовом.

Відповідно до ухвали від 02.08.2024, суд відкрив спрощене провадження без повідомлення учасників справи та витребував докази.

09.08.2024 до суду поступив відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позивачем під час звернення до органу соціального захисту за отриманням допомоги на проживання 01.03.2024 не було надано жодного підтверджуючого документа про здійснення догляду за ОСОБА_2 . До суду було подано лише копія рішення суду про визнання ОСОБА_2 недієздатною та призначення ОСОБА_3 опікуном над нею, а також посвідчення № НОМЕР_1 , яке підтверджує статус ОСОБА_1 як опікуна. Представником позивача, помилково трактовано, що опікунство, це і є догляд. Повідомляє, що ОСОБА_2 з 01.04.2024 було призначено допомогу на проживання в розмірі 3000 грн., як особі з інвалідністю.

З`ясувавши обставини, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог, так і заперечень, та оцінивши докази, суд прийшов до таких висновків, враховуючи наступне.

Позивач є внутрішньо переміщеною особою з міста Маріуполя Маріупольського району Донецької області. Зареєстрована, як внутрішньо переміщена особа та отримала відповідну довідку від 22.08.2022 №6825-.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 14.08.2023 у справі №686/9198/23 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано недієздатною та встановлено над нею опіку, опікуном призначено ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачем отримано посвідчення від 26.09.2023 №2023256 про призначення її опікуном над ОСОБА_2 .

Згідно довідки до акта огляду МСЕК від 27.02.2024 серія 12ААГ №779434 Хмельницькою міжрайонною психоневрологічною медико-соціальною експертною комісією ОСОБА_2 довічно встановлено інвалідність другої групи.

01.03.2024 позивач звернулася до Управління праці соціального захисту населення Хмельницької міської ради із заявою про призначення їй виплат на проживання як внутрішньо переміщеній особі відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 20 березня 2022 р. №332.

Рішенням Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради №-2024-1 від 15.03.2024 відмовлено в призначенні позивачу допомоги на проживання як внутрішньо переміщеним особам. Повідомлено, що позивач не має права на призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, оскільки не відповідає умовам, визначеним Порядком надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до абз. 1 ч. 1 статті 1 Законом України від 20.10.2014 № 1706-VII "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" (далі - Закон № 1706-VII), внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частини 1-2 статті 4 Закону №1706-VII).

При цьому, згідно з ч. 2-3 статті 7 Закону №1706-VII, Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам. Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

За приписами ч.1 ст. 9 Закону №1706-VII, внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

Відповідно до п.3 Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі -Порядок), зокрема, з 1 листопада 2023 р. допомога призначається на шість місяців на сім`ю, яка вперше звернулася за призначенням допомоги, та виплачується щомісяця одному з членів сім`ї (далі - уповноважена особа) у такому розмірі: для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень; для інших осіб - 2000 гривень. Допомога призначається на кожного члена сім`ї (далі - отримувач), відомості про якого включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб. Допомога призначається за повний місяць, у якому уповноважена особа звернулася за її наданням, незалежно від дати такого звернення. До складу сім`ї уповноваженої особи включаються (незалежно від наявності відомостей щодо включення їх до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб) чоловік, дружина, діти, прийомні діти, діти, які виховуються батьками-вихователями в дитячих будинках сімейного типу, усиновлені діти, діти, над якими встановлено опіку або піклування, а також діти, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (зокрема у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим рівнем за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; діти з інвалідністю після досягнення ними 18-річного віку до визнання їх особами з інвалідністю з дитинства I та II групи; не перебувають в шлюбі повнолітні діти; визнані особами з інвалідністю з дитинства I та II групи або особами з інвалідністю I групи, які проживають разом з батьками; непрацездатні батьки чоловіка та дружини, які проживають разом з ними і перебувають на їх утриманні у зв`язку з відсутністю власних доходів; особа, яка проживає разом з одинокою особою з інвалідністю I групи та доглядає за нею; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю і мають спільних дітей, та/або особи, які встановили у судовому порядку факт проживання однією сім`єю. Членом сім`ї може вважатися одинока особа, а також неповнолітня дитина, якщо така особа не входить до складу сім`ї.

Відповідач вказує, що згідно з п.3 Порядку, до складу сім`ї уповноваженої особи не включаються: законний представник (для недієздатних або обмежено дієздатних осіб, а також дітей, яким призначено опікуна або піклувальника).

При цьому, згідно з п.п. 3 п. 13-2 Порядку, для отримувачів допомоги, які не підпадають під дію пункту 13-1, та які перемістилися (повторно перемістилися) з 1 січня 2022 р. з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги, та у разі, коли: у складі сім`ї є особа, яка доглядає за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, або особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особою, яка досягла 80-річного віку, за дитиною, хворою на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, якій не встановлено інвалідність, що підтверджується документально. Допомога призначається на всіх осіб з числа внутрішньо переміщених осіб у такій сім`ї з урахуванням норм пункту 13-3 цього Порядку.

Щодо посилання відповідача на пункт 5-1 Порядку, суд враховує, що вимоги цього пункту не застосовуються до: особи, яка доглядає за особою з інвалідністю I групи, або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, або особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, або особою, яка досягла 80-річного віку.

Позивач із заявою про виплату допомоги звернулась 01.03.2024, тому з урахуванням вимог п.3 Порядку №332 ця допомога повинна призначатися з місяця звернення (березень 2024 року).

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Таким чином, суд робить висновок, що позивач довів позовні вимоги, а суб`єкт владних повноважень не довів, що діяв у межах закону, адже Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради протиправно відмовило позивачу у наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, чим порушило права позивача та законодавство, що підтверджено доказами, перевіреними в суді, тому позов задовольняється.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору, судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 від 02.08.2024 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради №-2024-1 від 15.03.2024 про відмову ОСОБА_1 у призначенні допомоги.

Зобов`язати Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради призначити та виплатити з 01.03.2024 допомогу на проживання ОСОБА_1 , відповідно до вимог Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №332 від 20 березня 2022 року.

Судових витрат, які визначені ст. 132 КАС України і підлягають розподілу, немає.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 09 вересня 2024 року

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Управління праці та соціального захисту населення Хмельницької міської ради (вул. Проскурівського Підпілля, 32,м. Хмельницький,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,29013 , код ЄДРПОУ - 03198563)

Головуючий суддя А.І. Петричкович