Справа № 560/4806/24
Суддя: Залімський І. Г.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/4806/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайлов О.О.

Суддя-доповідач - Залімський І. Г.

10 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Залімського І. Г.

суддів: Мацького Є.М. Сушка О.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в Хмельницький окружний адміністративний суд з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якій просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з урахуванням страхового стажу за період з 27.03.1999 по 21.03.2000 в КСП «Поділля» з 23.11.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 27.03.1999 по 21.03.2000 в КСП «Поділля» та здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням страхового стажу за період з 27.03.1999 по 21.03.2000, починаючи з 23.11.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.05.2024 позов задоволено.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08.05.2024 скасувати, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що трудова книжка від 27.03.1979 не містить інформації про трудовий стаж з відповідними записами про поновлення та звільнення з роботи із зазначенням розпорядчого документу (наказу, розпорядження), підстави для врахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в КСП "Поділля" (в подальшому ТОВ "Вікторія") з 27.03.1999 по 30.04.1999, з 27.05.1999 по 31.05.1999, з 26.06.1999 по 30.10.1999, з 01.08.1999 по 21.03.2000, відсутні.

Позивач подала відзив на апеляційну скаргу відповідача в якому вказала на законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, а також на безпідставність доводів апеляційної скарги. Зауважила, що спірний стаж роботи підтверджується рішенням Віньковецького районного суду Хмельницької області від 21.03.2000 та трудовою книжкою колгоспника.

Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.07.2024, з урахуванням п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд вирішив розглядати дану справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до вимог Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (Закон №1058-ІV).

Позивач 23.11.2023 звернулась до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу періоду роботи в КСП "Поділля" з 27.03.1999 по 21.03.2000.

Листом від 07.12.2023 №17946-17281/Д-03/8-2200/23 ОСОБА_1 повідомлено, що до її страхового стажу зараховано періоди роботи з 1999 року по 2001 рік в КСП "Поділля" (в подальшому ТОВ "Вікторія"), а саме:

- з 01.01.1999 по 27.03.1999 - згідно архівного витягу №3 засідання правління КСП "Поділля";

- з 01.05.1999 по 26.05.1999, з 01.06.1999 по 25.06.1999 та з 01.07.1999 по 31.07.1999 відповідно до Постанови №637 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу;

- з 25.12.2000 по 10.01.2001 - згідно наказів про прийняття та звільнення з роботи.

Враховуючи, що трудова книжка від 27.03.1979 року не містить інформації про трудовий стаж з відповідними записами про поновлення та звільнення з роботи із зазначенням розпорядчого документу (наказу, розпорядження), підстави для врахування до страхового стажу ОСОБА_1 періодів роботи в КСП "Поділля" (в подальшому ТОВ "Вікторія") з 27.03.1999 по 30.04.1999, з 27.05.1999 по 31.05.1999, з 26.06.1999 по 30.10.1999, з 01.08.1999 по 21.03.2000, відсутні.

Позивач не погодилась із вказаною відмовою та звернулась до суду.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що період роботи позивача в КСП "Поділля" з 27.03.1999 по 21.03.2000 підлягає зарахуванню до стажу позивача, оскільки підтверджуються доказами, які містяться у матеріалах судової справи. Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно не зарахувало до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 27.03.1999 по 21.03.2000 в КСП "Поділля".

Колегія суддів погоджується із вказаним висновком суду першої інстанції та враховує наступне.

Частиною 1 статті 24 Закону №1058-ІV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, законодавством встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями про період роботи, що можуть міститися в інших документах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи можуть бути подані в електронному вигляді з накладенням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Відповідно до пункту 3 цього за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 затверджено Основні положення про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників (далі - Основні положення), згідно з пунктом 1 яких трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність члена колгоспу.

Відповідно до пунктів 5, 6 Основних положень до трудової книжки колгоспника заносились, зокрема, відомості про трудову участь (прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання), відомості про нагородження та заохочення, переведення на іншу роботу, припинення роботи.

Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Пунктом 13 Основних положень передбачено, що відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

Отже, положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питання про призначення пенсії.

Правова позиція щодо того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для зазначеної у такій трудовій книжці особи, викладена в постанові Верховного Суду від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці та не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці.

Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Встановлено, що рішенням Віньковецького районного суду від 21.03.2000 позов задоволено, поновлено на посаді інженера по техніці безпеки КСП "Поділля" с. Нетечинці Віньковецького району ОСОБА_1 з 27.03.1999. Стягнуто з КСП "Поділля" на її користь збиток за час вимушеного прогулу в розмірі 914 грн 76 коп. Сторінки 46-47 трудової книжки позивача містить запис "10.01.2001 - кількість пророблених людиноднів - 271, встановлений мінімум - 150, оплата 914.76".

Індивідуальні відомості про застраховану особу щодо ОСОБА_1 містять інформацію щодо виплати у січні 2001 року роботодавцем суми заробітку - 914,76 грн зі сплатою страхових внесків.

Наведеним підтверджуються період роботи позивача в КСП "Поділля" з 27.03.1999 по 21.03.2000, який підлягає зарахуванню до стажу позивача.

Таким чином, Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно не зарахувало до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 27.03.1999 по 21.03.2000 в КСП "Поділля".

Водночас, доводи відповідача про те, що ним зараховано до стажу позивача періоди з 01.05.1999 по 26.05.1999, з 01.06.1999 по 25.06.1999 та з 01.07.1999 по 31.07.1999, не підтверджені жодними доказами.

На підставі викладеного, судова колегія вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права і прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 та статті 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 08 травня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Залімський І. Г.

Судді Мацький Є.М. Сушко О.О.