Справа № 278/2547/24
Суддя: Дубовік О. М.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/2547/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 вересня 2024 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вище вказаним адміністративним позовом та з урахуванням уточнень (а.с. 21-25) просить:

- скасувати постанову від 02.05.2024 року серії ББА № 326199 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої частиною 1 статті 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вважає спірну постанову такою, яка винесена незаконно, упереджено, з грубим порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення та норм КУпАП, що призвело до незаконного притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на неї адміністративного стягнення.

Провадження у справі було відкрито в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін; зобов`язано відповідача надати належним чином завірені копії всіх матеріалів, у тому числі і відеозапис, по адміністративному правопорушенню, вчиненого за ч. 1 ст. 122 КУпАП, розгляд справи якого відбувся відносно ОСОБА_1 02.05.2024 року (а.с. 28-29).

У відзиві на позовну заяву (а.с. 35-38) представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зазначає, що твердження позивача на неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови, є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій не надано.

До відзиву долучено диск з відеофіксацією події (а.с. 33).

Позивачем подано відповідь на відзив, у якому посилаючись на те, що адміністративне правопорушення не було зафіксовано належним чином, як того вимагає діюче законодавство, просить скасувати спірну постанову, закрити провадження у справі та не приймати до уваги заперечень представника відповідача викладених у відзиві, оскільки вони не підтверджені доказами (а.с. 44-46).

24.07.2024 року позивачем подано заяву, в якій остання зазначає, що 20.06.2024 року Житомирським відділом державної виконавчої служби у Житомирському районі Житомирської області міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відносно неї було відкрито виконавче провадження № 75343691, про яке вона дізналась 26.07.2024 року після того, як її особисті рахунки було заблоковано виконавчою службою; за ідентифікатором доступу на сайті Міністерства юстиції (Автоматизована система виконавчого провадження) у «прикріплених документах» до виконавчого провадження знаходиться копія оригіналу постанови серії ББА № 326199 від 02.05.2024 року, яку надало Головне управління Національної поліції в Житомирські для примусового стягнення штрафу в сумі 680,00 грн. Проте, текст у копії постанови, яку надало Головне управління Національної поліції в Житомирській області, відрізняється за текстом у постанові, яку вона отримала під час вручення постанови на місці (а.с. 50-52).

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області ОСОБА_2 у період з 12.08.2024 року по 08.09.2024 року (включно) перебувала у щорічній основній відпустці.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Постановою у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 02.05.2024 року серії ББА № 326199 (а.с. 7) старший сержант поліції ОСОБА_3 притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, та наклав адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 02.05.2024 року о 19:34 годині у с. Зарічани по вул. Бердичівське Шосе, 1, керувала автомобілем BMW, д.н.з. НОМЕР_1 порушивши правила розташування транспортних засобів.

З листа Управління превентивної діяльності ГУНП в Житомирській області № СЕД-5786-2024 від 22.07.2024 року (а.с. 54-57) вбачається, що дійсно, у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 326199 від 02.05.2024 року, яка висвітлена на сайті Міністерства юстиції України. Текст відрізняється від того, який зазначений у копії постанови, яка була отримана ОСОБА_1 ; підтвердити чи спростувати факт дописування тексту у постанові не представляється можливим, так як відсутній відеозапис моменту розгляду

Відповідно до листа Відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області (а.с. 41) у якому зазначено, що у зв`язку з технічною несправністю портативного відеореєстратора поліцейського, відеозапис вказаної вище події не зберігся в повному обсязі та не містить жодної інформації.

За результатами службового розслідування, дисциплінарна комісія, встановивши обставини справи та надавши оцінку наявним в ній письмовим поясненням, письмовим документам, а також нормативно-правовим актам, які регламентують діяльність Національної поліції України, дійшла до висновку, що в рамках службового розслідування у діях поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу поліції № 1 Житомирського районного управління поліції ГУНП в Житомирській області вбачаються ознаки дисциплінарного проступку, а саме - недотримання вимог статті 251 КУпАП в частині не доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що має значення для правильного вирішення справи та недотримання вимог п.п. 5, 6 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС від 18.12.2018 № 1026, що виразилось у не включенні портативного відеореєстратора з моменту початку виконання службових обов?язків та відсутності доповіді керівнику щодо пошкодження портативного відеореєстратора.

Відеозапис, що міститься на диску, який додано до відзиву на позовну заяву (а.с. 33), відтворити судом виявилось не можливим.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено, що зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, у ній мають бути наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності. Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до приписів статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

У силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, судом встановлено, що постанова про накладення адміністративного стягнення серії ББА № 326199 від 02.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративноїв ідповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн винесена з грубим порушенням вимог ст. 251, 283 КУпАП, а саме: не зазначено норму відповідного пункту ПДР, який було порушено. Відеозапис з камери поліцейського не може бути доказом по справі, так як не зберігся в повному обсязі та не містить жодної інформації, що суд вважає грубим порушенням.

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ББА № 326199 від 02.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у сумі 340,00 грн підлягає скасуванню, а провадження в адміністративній справі - закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 8, 9, 13, 14, 77, 241-247, 250, 251, 255, 257-262, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити повністю.

Скасувати постанову поліцейського сектору реагування патрульної поліції відділу № 1 Житомирського РУПстаршого сержанта поліції Оселедчука Дениса Вікторовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА № 326199 від 02.05.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП на накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340,00 грн, а провадження по справі закрити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О. М. Дубовік