Справа № 360/1536/23
Суддя: С.В. Кисіль
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

10 вересня 2024 року м. ДніпроСправа № 360/1536/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Кисіль С. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 360/1536/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2024 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла сформована 24 серпня 2024 року в підсистемі (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» заява ОСОБА_1 (далі заявниця) про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 360/1536/23, в якій остання просить застосувати судовий контроль за виконанням судового рішення, шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 подати до Луганського окружного адміністративного суду звіт про повне виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 360/1536/23.

Заява ОСОБА_1 мотивована тим, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 360/1536/23 задоволено її позов та зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити їй індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця січень 2008 року) за період з 01 грудня 2015 року по 16 січня 2018 року включно.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/1536/23 набрало законної сили 22 березня 2024 року.

Після набрання судовим рішенням законної сили, ОСОБА_1 отримала виконавчий лист і звернулася з заявою про відкриття виконавчого провадження до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції. 16 квітня 2024 року було відкрито виконавче провадження № 74773621. Заявницею були надані необхідні банківські реквізити особистого рахунку для можливості виконання боржником свого зобов`язання відповідно до рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/1536/23.

Заявниця неодноразово письмово зверталась до Військової частини НОМЕР_1 з приводу погашення заборгованості. 27 червня 2024 року вона звернулась до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою щодо сприяння у вирішені питання про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/1536/23.

31 липня 2024 року ОСОБА_1 звернулася з заявою до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про надання інформації щодо виконавчого провадження № 74773621. 31 липня 2024 року на електронну адресу заявниці надійшов лист № 2647 від відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), яким було повідомлено про виконання ВП №74773621. У даному листі було зазначено, що фінансово-економічною службою Військової частини НОМЕР_1 було надіслано заяву-розрахунок на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/1536/23 і повний пакет документів, та у разі надходження коштів буде здійснена ця виплата.

19 серпня 2024 року на електронну адресу заявниці надійшов лист ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 серпня 2024 року № 116/14/39330, в якому зазначено, що розглянуто звернення заявниці від 27 червня 2024 року до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо сприяння у вирішені питання про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/1536/23 та повідомлено, що командиром Військової частини НОМЕР_1 не було здійснено всіх заходів, визначених інструкцією щодо оскарження рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 360/1536/23, фінансування Військової частини НОМЕР_1 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 360/1536/23 буде здійснено після вжиття командиром Військової частини НОМЕР_1 всіх заходів, визначених інструкцією.

Заявниця вважає, що за таких обставин, за відсутності судового контролю рішення суду залишиться невиконаним, у зв`язку з чим ОСОБА_1 просить задовольнити заяву.

Ухвалою суду від 29 серпня 2024 року заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 360/1536/23 призначено до розгляду в порядку письмового провадження без виклику учасників справи на 10 вересня 2024 року.

04 вересня 2024 року від Військової частини НОМЕР_1 надійшов відзив на заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якому зазначено, що згідно з довідкою-розрахунком від 20 квітня 2024 року № 1792/ФЕС сума для виплати ОСОБА_1 на підставі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 360/1536/23 складає 79608,40 грн.

Військова частина НОМЕР_1 подала відповідний розрахунок потреби в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення до начальника забезпечувального органу. У даному розрахунку наявне прізвище позивача.

Верховний Суд у постанові від 11 червня 2020 року у справі № 640/13988/19 зазначив, що адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Враховуючи те, що Військова частина НОМЕР_1 не є розпорядником коштів, тому на замовлення та одержання коштів для виконання рішення суду потрібен певний час, а також те, що переважна кількість коштів із бюджету країни направлена на фінансування обороноздатності Держави, станом на сьогодні вживаються заходи щодо виконання рішення суду.

Статтею 2 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджет це план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Статтею 22 Бюджетного кодексу України визначені розпорядники бюджетних коштів, а саме: для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Пунктом 7 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2002 № 228, визначено, що за обсягом наданих прав розпорядники поділяються на головних розпорядників коштів бюджету та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Головні розпорядники бюджетних коштів це бюджетні установи в особі їх керівників, які відповідно до статті 22 Бюджетного кодексу України отримують повноваження шляхом встановлення їм бюджетних призначень.

Розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня це розпорядник, який у своїй діяльності підпорядкований відповідному головному розпоряднику та (або) діяльність якого координується через нього.

Розпорядники нижчого рівня, до сфери управління яких належать інші розпорядники нижчого рівня, в процесі складання, розгляду, затвердження та виконання кошторисів застосовують до них положення цього Порядку, визначені для головних розпорядників.

До означеного відзиву Військовою частиною НОМЕР_1 додано довідку-розрахунок від 20 квітня 2024 року № 1792/ФЕС про нарахування ОСОБА_1 суми індексації грошового забезпечення за період з 01 грудня 2015 року по 16 січня 2018 року базовий місяць січень 2008 року; розрахунок потреб в коштах для військовослужбовців, звільнених з військової служби (переміщених до інших військових частин), виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800 «Інші поточні видатки» за напрямом грошового забезпечення Військової частини НОМЕР_1 на серпень 2024 року до начальника забезпечувального органу, в якому наявне прізвище ОСОБА_1 .

Розглянувши заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстав для її задоволення немає з огляду на наступне.

У частині першій статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, має право зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Отже, вказаною нормою КАС України передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Так, рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 360/1536/23, яке набрало законної сили 22 березня 2024 року, задоволено позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повністю. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 грудня 2015 року по 16 січня 2018 року включно «січень 2008 року». Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 грудня 2015 року по 16 січня 2018 року включно «січень 2008 року».

09 квітня 2024 року позивачу за рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 360/1536/23, яке набрало законної сили 22 березня 2024 року та підлягає примусовому виконанню, видано виконавчий лист про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 грудня 2015 року по 16 січня 2018 року включно «січень 2008 року», який пред`явлено до виконання 12 квітня 2024 року.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 16 квітня 2024 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 74773621 відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 09 квітня 2024 року у справі № 360/1536/23, про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 грудня 2015 року по 16 січня 2018 року включно «січень 2008 року».

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 29 липня 2024 року про накладення штрафу у ВП № 74773621 за невиконання рішення суду без поважних причин на Військову частину НОМЕР_1 накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

ОСОБА_1 звернулась до начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із завою від 31 липня 2024 року, в якій просила повідомити про хід виконавчого провадження та вжиті виконавчі дії.

У листі від 31 липня 2024 року № 2647 на заяву ОСОБА_1 від 31 липня 2024 року начальник відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції серед іншого зазначив, що на адресу відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшла відповідь боржника, з якої встановлено, що фінансово-економічна служба військової частини НОМЕР_1 в межах компетенції опрацювала постанову про відкриття виконавчого провадження АСВП № 74773621 від 16 квітня 2024 року у зв`язку з новим регламентом особливості організації позовної роботи, здійснення представництва інтересів в судах, виконання рішень судів щодо виплати за фондом грошового забезпечення від 19 травня 2022 року № 31/97, виплати згідно з судових рішень здійснюються після перевірки повного пакету документів, виявлення потреби в коштах на виконання судових рішень відображених в заявці-розрахунку на виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800, Міністерство оборони України здійснює розподіл коштів. На даний час фінансово-економічною службою військової частини НОМЕР_1 було надіслано заяву-розрахунок на виконання рішень судів та видатків за КЕКВ 2800, подано повний пакет документів за позовом ОСОБА_1 , у разі надходження коштів на КЕКВ 2800 за позовом ОСОБА_1 фінансово-економічна служба військової частини НОМЕР_1 здійснить виплату на картковий рахунок стягувача, відкритий в ПриватБанку.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13 серпня 2024 року про накладення штрафу у ВП № 74773621 за повторне невиконання рішення суду без поважних причин на Військову частину НОМЕР_1 накладено штраф у розмірі 10200,00 грн.

Постановою начальника відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 13 серпня 2024 року про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 11 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого Луганським окружним адміністративним судом 09 квітня 2024 року у справі № 360/1536/23 про зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 01 грудня 2015 року по 16 січня 2018 року включно «січень 2008 року».

27 червня 2024 року ОСОБА_1 звернулась до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою щодо сприяння у вирішені питання про виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду по справі № 360/1536/23.

У листі від 16 серпня 2024 року № 116/14/3930 на звернення ОСОБА_1 до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини із заявою стосовно виконання військовою частиною НОМЕР_1 рішення Луганського окружного адміністративного суду у справі № 360/1536/23 ІНФОРМАЦІЯ_2 зазначило, що відповідно до підпункту 1.2 пункту 1 розділу І Інструкції з організації претензійної та позовної роботи, представництва інтересів у судах і виконання рішень судів у Міністерстві оборони України та Збройних Сил України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30 грудня 2016 року № 744 (зі змінами) (далі Інструкція). Командир військової частини під час розгляду судових справ, оскарження в апеляційному та касаційному порядку всіх рішень (за винятком випадків, передбачених цією Інструкцією), прийнятих не на користь Міністерства оборони України та Збройних Сил України, за необхідності вживати заходів щодо поновлення строків на апеляційне та касаційне оскарження. Командиром військової частини НОМЕР_1 не було здійснено всіх заходів визначених Інструкцією щодо оскарження рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 360/1536/23. Фінансування військової частини НОМЕР_1 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 360/1536/23 буде здійснено після вжиття командиром військової частини НОМЕР_1 всіх заходів, визначених Інструкцією, та надходження відповідного фінансування від Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Відповідно статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційній нормі про обов`язковість судового рішення кореспондують положення норм статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

У Рішенні від 30 червня 2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абзац перший підпункту 3.2 пункту 3, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини).

Окрім цього у рішеннях Європейського суду з прав людини (у справах «Алпатов та інші проти України», «Робота та інші проти України», «Варава та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України»), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, прослідковується однозначна позиція, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя.

З наведеного вбачається, що рішення суду, яке набрало законної сили є обов`язковим для учасників справи. Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» (висновок Верховного Суду, наведений в ухвалі від 01 лютого 2021 року у справі № 9901/226/19).

Поряд із цим, за положеннями частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати в установлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Указаною нормою процесуального закону передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, на чому також наголошено й в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 06 травня 2019 року у справі № 826/9960/15.

Таким чином, позивач має право звернутися із заявою (клопотанням) про встановлення судового контролю після прийняття судом рішення у справі, у разі існування ризику його невиконання.

Водночас, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними та допустимими доказами.

При цьому, закон не встановлює, з яких підстав на суб`єкта владних повноважень може бути покладено такий обов`язок.

Однак, за змістом норм статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України та статті 13 Закону № 1402-VIII щодо обов`язковості судового рішення такою підставою є обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення.

Такий висновок щодо застосування норм права наведено Верховним Судом у постанові від 17 вересня 2020 року у справі № 340/962/19, а також в ухвалі Верховного Суду від 13 грудня 2021 року у справі № 826/3235/16.

Аналіз вищевказаних норм процесуального права з урахуванням висновків Верховного Суду щодо їх застосування, дає підстави вважати, що судовий контроль в порядку норм статті 382 КАС України шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення може бути встановлено за таких умов:

- рішення суду ще не виконано, у тому числі у порядку його примусового виконання;

- існує обґрунтований і підтверджений доказами ризик його невиконання;

- існують підтверджені доказами обставини, які ставлять під сумнів виконання суб`єктом владних повноважень судового рішення, або дають підстави вважати, що:

- загальний порядок виконання судового рішення не дав очікуваного результату,

- або що відповідач (його правонаступник) створює перешкоди для виконання такого рішення, має намір ухилення від цього обов`язку.

Аналогічний правовий висновок висловлено Верховним Судом у постанові від 18 квітня 2022 року у справі № 754/12702/14-а.

Матеріалами електронної справи підтверджено, що відповідач вживає заходів з метою належного виконання рішення суду, втім затримка у виплаті коштів зумовлена не бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 , а відсутністю належного фінансування від Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України.

Жодних доказів того, що військова частина НОМЕР_1 вчиняє недобросовісні дії під час виконання рішення суду, його умисне невиконання, створює перешкоди для виконання такого рішення або ухиляється від його виконання, матеріали справи не містять та судом не встановлено.

Таким чином, зазначені вище заявником обставини не можуть свідчити про наявність бездіяльності військової частини НОМЕР_1 , чи про ухилення відповідача від виконання у повному обсязі рішення Луганського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2024 року у справі № 360/1536/23.

Отже, суд на даному етапі не знайшов підстав для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду.

З огляду на вказане суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю у порядку статті 382 КАС України у справі № 360/1536/23.

Керуючись статтями 246, 248, 256, 382 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у справі № 360/1536/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя С.В. Кисіль