Справа № 442/6550/24
Суддя: Павлів З. С.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №442/6550/24
Провадження №2-а/442/79/2024
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Павлів З.С.

з участю секретаря судових засідань Голяк В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобич адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить змінити пункт 2 постанови Волинської митниці від 31.07.2024 у справі порушення митних правил №0164/20500/24 в частині стягнення штрафу, а саме: стягнути з ОСОБА_1 на користь Волинської митниці штраф в розмірі 1142002,29 грн. та стягнути з відповідача судові витрати.

В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що постановою Волинської митниці від 31.07.2024 у справі про порушення митних правил №0164/20500/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30% вартості переміщуваного товару, що складає 1903325 грн., вилучені товари повернуті ОСОБА_1 для проведення митного оформлення. Стягнуто витрати за зберігання товару на складі Волинської митниці в сумі 79630 грн. Зазначену постанову в частині накладення штрафу в сумі 1903325 грн. вважає незаконною, прийнятою з порушенням матеріального та процесуального права, без врахування всіх фактичних обставин справи. 21.05.2024 головним державним інспектором оперативного відділення №1 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці ДМС Веремчуком О.О. складено відносно ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил за ч.2 ст.471 МК України. Як вбачається з протоколу, 21.05.2024 орієнтовно о 08.13 год. в зону митного контролю митного поста «Устилуг» Волинської митниці, в напрямку «в`їзд в Україну» з Республіки Польща до України, по смузі руху «червоний коридор» заїхав транспортний засіб марки Iveco р.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . Громадянину ОСОБА_1 запропоновано заповнити митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних із провадженнями підприємницької діяльності. В митній декларації громадянин ОСОБА_1 жодних відомостей про переміщувані товари не вказав. В результаті проведення повного митного огляд транспортного засобу марки IVECO р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 у вантажному відсіку виявлено не задекларовані у встановленому законом порядку товари, а саме: телевізори Samsung в асортименті загальною кількістю 94 шт, чайники електричні SMEG загальною кількістю 61 шт., зарядні станції «ECOFLOW» мод. «River 2 Pro» загальною кількістю 100 шт. Документів, що підтверджують вартість вищевказаних незадекларованих товарів ОСОБА_1 не надав. Таким чином, на думку автора протоколу, ОСОБА_1 не задекларував товари, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей про товари, які ним переміщуються через митний кордон України, а саме: телевізори Samsung в асортименті загальною кількістю 94 шт, чайники електричні SMEG загальною кількістю 61 шт., зарядні станції «ECOFLOW» мод. «River 2 Pro» загальною кількістю 100 шт, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.2 ст.471 МК України. За наслідками даного протоколу Волинською митницею 31.07.2024 винесено постанову №0164/20500/24. В основу визначення розміру штрафних санкцій відповідачем покладено висновок Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 07.06.2024 №-0353. Згідно висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень від 07.06.2024 №-0353 вартість переміщуваних речей, вилучених при складанні протоколу про порушення митних правил становить 6344418,30 грн. Листом Волинчської митниці від 12.06.2024 №7.3-4/20-04/10/6541 вказаний висновок експертизи надісланий на адресу ОСОБА_1 для ознайомлення. Ознайомившись з висновком, не погоджується з такою вартістю оцінки предметів порушення митних правил, виходячи з наступного: У Висновку Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України від 07.06.2024 №-0353, а саме: у розділі 6, в пункті 3 результати зазначено, що результати цього дослідження є достовірними з врахуванням припущень (застережень): - Товари, зазначені у постанові про призначення експертизи від 22.05.2024 у справі про порушення митних правил №0164/20500/24, відповідають наданим до огляду зразкам; об?єкти експертизи знаходяться у працездатному стані (експерт не несе відповідальність за стан складових, що неможливо досліджувати в результаті звичайного інспектування чи зовнішнього візуального огляду); Експерт припускає відсутність будь-яких прихованих фактів, впливають на вартість досліджуваних об?єктів (в тому числі кількості об?єктів експертизи відомостям зазначеним у постанові). Таким чином, вважаю, що висновок експерта не може базуватись на припущеннях, а відтак, є неналежним та недопустимим доказом. Слід зазначити, що під час проведення дослідження вартість вилученого товару визначена шляхом отримання даних з торгівельних мереж України та мережі Інтернет (сайти rozetka.ua, comfy.ua, moyo.ua, kasta.ua, klubok.com, electric.sumy.ua та інше ). Крім того, для проведення оцінки експертом Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України бралося за основу оцінка товарів іншого модельного ряду товарів, який є відмінним від модельного ряду товарів, які переміщував ОСОБА_1 . З огляду на те, що ринкова вартість товару, що переміщувався ОСОБА_1 через митний кордон України встановлена лише за умови його відповідності нанесеному на ньому маркуванню та вимогам нормативно-технічної документації, що експертом не перевірялось в процесі дослідження, а також з огляду на визначення вартості товару з торгівельних мереж України з мережі Інтернет, вважає, що вказаний висновок є суперечливим та таким, що викликає сумніви у його правильності, а тому не може братись відповідачем до уваги. У висновку не вказано, з якими саме об`єктами було здійснено порівняння товарів щодо яких здійснено експертизу, не долучено будь-яких матеріалів, які б підтверджували наявність об`єктів порівняння та цін на них, а також не наведено конкретних методів порівняння і врахування коригування відмінностей між такими досліджуваними товарами, при цьому інтернет-ресурси з яких взято вартість товарів не містять посилань на конкретні товари. Як вбачається з матеріалів справи, вилучений у справі товар ввозився з-за кордону в Україну, проте, для визначення вартості товару використовувались національні інтернет сайти, тобто вартість визначалась на підставі внутрішнього ринку, а не на рівні світових цін. Зазначає, що митним органом не враховано положення ст.49 МК України, яка визначає основою декларування фактурну вартість товару, а не вартість товару на внутрішньому ринку. Ціна товару на внутрішньому ринку (які зазначені в експертизі) не є фактурною ціною в розумінні статті 49, а містить внутрішні податки, цінову націнку, транспортні, фінансові та інші витрати як складові собівартості. Така ціна може вважатися об`єктивним показником вартості імпортованого товару. Крім цього, звертає увагу і на те, що згідно з витягом є ЄДРПОУ, видом основної економічної діяльності Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Державної ситної служби України є державне управління загального характеру, до якого, відповідно до Коду КВЕД 84.11, не відноситься діяльність щодо проведення експертиз. Вважає, що спеціалізована лабораторія з питань експертизи та досліджень Державної митної служби України є органом уповноваженим на встановлення характеристик товару, необхідних для його митного оформлення, митного контролю, але Спеціалізована лабораторія уповноважена не уповноважена на визначення митної вартості переміщуваних речей у справах про порушення митних правил, що в подальшому є підставою для визначення розміру штрафу, який зараховується на рахунок Волинської митниці. Зазначає, що згідно рішення Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 у справі №522/1029/18, висновок експерта не може бути належним і допустимим доказом, якщо у ньому не зазначено, що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, і що такий висновок підготовлено для подання до суду. Всупереч Інструкції про призначення та проведення судових експертиз експертних досліджень затверджених наказом Міністерства юстиції України 08.10.1998 №53/5, у висновку експерта відсутні дані про повідомлення експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та за відмову від проведення експертизи. Ваажає, що висновки Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи, яка є підрозділом митного органу, побудовані по суті на припущеннях, що виключає можливість їх застосування як належного та допустимого доказу у цій справі. Не погодившись з даним висновком 17.06.2024 на адресу митниці скеровано клопотання ОСОБА_1 та його представника адвоката Бабій І.М. про призначення незалежної експертизи у справі про порушення митних правил №0164/20500/24, у зв`язку з чим розгляд справи перенесений на 03.07.2024. 03.07.2024 вх.19301/10/7.3-4-20 на адресу митниці надійшла заява ОСОБА_2 від 02.07.2024 про перенесення розгляду справи, у зв`язку з чим розгляд справи відкладений на 07.08.2024. 23.07.2024 на адресу Волинської митниці від представника ОСОБА_2 надійшла заява від 22.07.2024 про долучення до матеріалів справи про порушення митних правил №0164/20500/24 висновку експертизи експерта Науково-дослідного експертного криміналістичного центру при ГУМВС України у Львівській області від 15.07.2024 №СЕ-19/114-24/14312-ТВ, який свідчить, що вилучені в межах справи товари вартують 3806674,31 грн. Проте, відповідачем не взято до уваги вищевказаного висновку. У випадку врахування відповідачем представленої експертизи, вартість штрафу становила би 1142002,29 грн. З таких підстав, вважає, що захід стягнення слід змінити, взявши до уваги представлений відповідачеві висновок експерта.

Водночас, просить стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі й витрати на правову допомогу,орієнтовний розмір яких становить 15000 грн.

Ухвалою суду від 12.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 21.08.2024.

16.08.2024 відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому вважає позовну заяву безпідставною. На думку відповідача, митницею правильно вирішено питання щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 у справі про порушення митних правил, встановлено ознаки порушення митних правил за ч.2 ст.471 МК України, а постанова в справі про порушення митних правил винесена з дотриманням вимог чинного законодавства України, а адміністративне стягнення накладено у відповідності до санкції статті та в межах строку, передбаченого ст.467 МК України. Зазначає, що відповідно до ст.515 МК України експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою. Експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою митного органу у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи. Вважає, що експертиза для визначення вартості незадекларованих товарів проводиться в межах справи про адміністративне правопорушення і є доказом по справі. Така експертиза не є судовою експертизою, а тому на неї не поширюються вимоги, зокрема про попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. У зв?язку з відсутністю документів щодо вартості переміщуваних товарів призначено проведення товарознавчої експертизи для встановлення вартості товару, вилученого відповідно до вимог ст.511 МК України. Згідно висновку СЛЕД Держмитслужби від 07.06.2024 №-0353, наданого за результатами проведення призначеної у справі в порядку ст.515 Митного кодексу України товарознавчої експертизи, загальна вартість товарів становить 6344418,30 грн. Повноваження експерта спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби ОСОБА_3 відповідно до висновку №-0353 від 07.06.2024 підтверджується свідоцтвом від 31.08.2022 №470 на право проведення товарознавчого дослідження машин, обладнання, сировини та товарів народного споживання, видане ЕКК Держмитслужби. Представлений позивачем висновок експертизи долучено до матеріалів справи, проте, вважаючи, що первинний висновок складено у відповідності до вимог чинного законодавства, такий взято до уваги не було. Вважає, що під час розгляду справи відповідною посадовою особою митниці в повній мірі було з`ясовано факт вчинення порушення митних правил, встановлено винність ОСОБА_1 , та також враховано те, що постановою Любомльського районного суду Волинської області від 04.07.2024 у справі №163/1381/24 ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.471 МК України, як обтяжуючу обставину. Обставин, що пом`якшують відповідальність не встановлено. Просить в задоволенні позову відмовити.

21.08.2024 розгляд справи відкладено у зв`язку з технічною несправністю ВКЗ на 05.09.2024.

Представник позивача адвокат Бабій І.М. в судовому засіданні позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача Федчишин С.Ф. в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Вважає, що розмір санкції відповідає вимогам чинного законодавства. Просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 22.05.2024 головним державним інспектором оперативного відділу №2 управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці Герасимчук О.С. складено протокол про порушення митних правил №0164/20500/24, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 21.05.2024 орієнтовно о 08.13 год. в зоні митного контролю митного поста «Устилуг» Волинської митниці, в напрямку «в`їзд в Україну» з Республіки Польща до України, по смузі руху «червоний коридор» заїхав транспортний засіб Iveco р.н.з. НОМЕР_2 під керуванням громадянина України ОСОБА_1 . Громадянину України ОСОБА_1 запропоновано заповнити митну декларацію для письмового декларування товарів, які переміщуються через митний кордон України громадянами для особисти сімейних та інших потреб, не пов?язаних з провадженням підприємницьки діяльності. В митній декларації громадянин України ОСОБА_1 жодних відомостей про переміщувані товари не вказав. Під час повного митного огляду транспортного засобу р.н. НОМЕР_1 під керуванням гр. України ОСОБА_1 (зак. пасп. НОМЕР_3 ) у вантажном відсіку виявлено незадекларовані у встановленому законом порядку товари," саме: харчові добавки загальною вагою брутто 159,9 кг, загальном кількістю 916 упаковок. Документів, що підтверджують вартість незадекларованих товарів громадянин ОСОБА_1 не надав. Відповідно до ч.1 ст.378 Митного кодексу України пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1-24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється. Вказані дії мають ознаки правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 471 Митного кодексу України. Крім цього, в результаті проведення повного митного огляду транспортного засобу р.н. НОМЕР_1 під керуванням гр. України ОСОБА_1 (зак. пасп. НОМЕР_3 ) у вантажному відсіку також виявлено незадекларовані у встановленому законом порядку товари, а саме: Телевізори загальною вагою брутто 1770 кг, загальною кількістю 94 шт., а саме: 1) Телевізор «SAMSUNG» мод. UESOCU7172 - 3 шт, 2) Телевізор «SAMSUNG» мод. QE75Q80C - 1 шт, 3) Телевізор «SAMSUNG» мод. UE43CU7172 - 20 шт, 4) Телевізор «SAMSUNG» мод. QE50Q67 - 23 шт, 5) Телевізор «SAMSUNG» мод. QE55Q60C - 10 шт, б) Телевізор «SAMSUNG» мод. QES5QN85C - 3 шт, 7) Телевізор «SAMSUNG» мод. QE65QN85 - 5 шт, 8) Телевізор «SAMSUNG» мод. QE65Q60C - 7 шт, 9) Телевізор «SAMSUNG» мод. QE65Q80C - 8 шт, 10) Телевізор «SAMSUNG» мод. QE8SQN85C - 2 шт, 11) Телевізор «SAMSUNG» мод. QES5Q80C - 3 шт, 12) Телевізор «SAMSUNG» мод. UES0CU7192 - 1 шт, 13) Телевізор «SAMSUNG» мод. QE85Q60C - 2 шт, 14) Телевізор «SAMSUNG» мод. QE65S90C - 6 шт; Чайники електричні загальною вагою брутто 180 кг, загальною кількістю 61 шт., а саме: 1) Чайник електричний «SMEG» мод. KLF04BLEU - 18 шт, 2) Чайник електричний «SMEG» мод. KLF04CREU - 22 шт, 3)Чайник електричний «SMEG» мод. KLF04WHEU - 14 шт, 4) Чайник електричний «SMEG» мод. KLF04SSEU - 2 шт, 5) Чайник електричний «SMEG» мод. KLF03SSEU - 2 шт, 6) Чайник електричний «SMEG» мод. KLF03WHEU - 3 шт; Зарядні станції «ECOFLOW» мод. «RIVER 2 Pro» загальною вагою брутто 925 кг, загальною кількістю 100 шт. Документів, що підтверджують вартість незадекларованих товарів (телевізорів, чайників, зарядних станцій) громадянин України ОСОБА_1 не надав. Таким чином, громадянин України ОСОБА_4 не задекларував товари, тобто не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, вага, кількість, найменування або назва, тощо) про товари, які ним переміщуються через митний кордон України. Зазначені дії кваліфіковано за ч.2 ст.471 МК України.

У вказаному протоколі зазначено, що розгляд справи відбудеться 19.06.2024 з 10.00 год. до 12.00 год. за адресою: АДРЕСА_1 . Примірник протоколу ОСОБА_1 отримав 22.05.2024.

За замовлення Волинської митниці від 2.05.2024 №7.3-4/20-04/7/5649 Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень держмитслужби складено Висновок №-0353, згідно з яким загальна ринкова вартість товарів, зазначених у постанові про призначення експертизи від 22.05.2024 станом на 21.05.2024 становить 6344418,30 грн.

На замовлення адвоката Бабій І.М. Львівським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром від 15.07.2024 №СЕ-19/114-24/14312-ТВ проведено судову товарознавчу експертизу та встановлено, що вартість вилучених на підставі вищевказаного протоколу товарів становить 3806674,31 грн.

31.07.2024 заступником начальника начальником управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Волинської митниці Тарнавським Ю.М. розглянуто матеріали справи про порушення митних правил №0164/20500/24, розпочатої 22.05.2024 за ознаками вчинення громадянином України ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.471 МК України та винесено постанову на підставі якої ОСОБА_1 визнано винуватим у3 вчиненні порушення митних правил, передбачених ч.2 ст.471 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 30% вартості товарів, що становить 1903325,49 грн. Вилучені товари повернуто ОСОБА_1 для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством. Стягнуто з громадянина ОСОБА_1 на користь Волинської митниці витрати по справі за зберігання товарів в розмірі 79630,55 грн.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади і їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень і в спосіб, передбачений Конституцією і законами України.

Згідно з ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 1 статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст.5 КАС України кожному гарантується право на захист його прав, свобод та інтересів незалежним та неупередженим судом.

Будь-яке рішення чи дії суб`єкта владних повноважень мають бути законними та обґрунтованими, прийнятими чи вчиненими в межах наданих повноважень, мати під собою конкретні об`єктивні факти, на підставі яких його ухвалено або вчинено, а суд, відповідно до ч.3 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, перевіряє чи прийнято такі рішення на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення, з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку. Також рішення суб`єкта владних повноважень не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 1ст. 495 МК Українипередбачено, що доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Частиною 2 статті 471 Митного кодексу України передбачена адміністративна відповідальність за недекларування товарів (крім зазначених у частинах першій та/або третій цієї статті), що переміщуються через митний кордон України громадянами. Санкція даної статті передбачає накладення на правопорушника стягнення у виді штрафу в розмірі 30 відсотків вартості цих товарів.

Відповідно до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ч.1 ст.374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Нормами ч.4 ст.374 МК України визначено, що товари (крім підакцизних), що ввозяться громадянами у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі, сумарна фактурна вартість та/або загальна вага яких перевищують обмеження, встановлені частиною першою цієї статті, але загальна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 10000 євро, підлягають письмовому декларуванню в порядку, встановленому для громадян, з поданням документів, що видаються державними органами для здійснення митного контролю та митного оформлення таких товарів, та оподатковуються ввізним митом за ставкою 10 відсотків і податком на додану вартість за ставкою, встановленою Податковим кодексом України, в частині, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України). Базою оподаткування таких товарів є частина їх сумарної фактурної вартості, що перевищує еквівалент 1000 євро (при ввезенні товарів на митну територію України через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення) та еквівалент 500 євро або вартість товарів, обчислена пропорційно до ваги, що перевищує 50 кг (при ввезенні через інші пункти пропуску через державний кордон України).

Крім цього, в рішенні "Надточій проти України" Європейський Суд з прав людини у справі зазначив, що "положення Митного кодексу безпосередньо поширюються на всіх громадян, які перетинають кордон та регулюють їх поведінку шляхом застосування стягнень (штраф та конфіскація), які є як покаранням, так і стримуванням від порушення. Таким чином, митні правопорушення, які розглядаються, мають ознаки, притаманні "кримінальному обвинуваченню" у значенні статті 6 Конвенції".

Згідно з рішенням Європейського Суду з прав людини у справі "Авшар проти Туреччини" в оцінці доказів суд встановив стандарт доказування "поза розумним сумнівом". Таке доказування передбачає співіснування досить вагомих, чітких та узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій факту, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Таким чином, у справі про порушення митних правил винуватість особи має бути також доведена поза розумним сумнівом.

Позивачем не оспорюється винуватість у вчиненні даного правопорушення, а спірним, на його думку, є розмір визначеної відповідачем санкції, оскільки він не погоджується із порядком визначення вартості незадекларованих товарів.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.515 Митного кодексу України, експертиза призначається, якщо для з`ясування питань, що виникають у справі про порушення митних правил, виникла потреба у спеціальних знаннях з окремих галузей науки, техніки, мистецтва, релігії тощо. Зазначена експертиза не є судовою експертизою.

Частиною 2 статті 515 Митного кодексу України, встановлено, що експертиза проводиться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, його відокремлених підрозділів та інших установ або окремими спеціалістами, які призначаються посадовою особою митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил. Особа, щодо якої порушено зазначену справу, має право на проведення за її рахунок незалежної експертизи.

Згідно з нормами ст.516 Митного кодексу України, визнавши за необхідне проведення експертизи, посадова особа митного органу, у провадженні якої знаходиться справа про порушення митних правил, виносить постанову, у якій визначаються підстави для призначення експертизи, прізвище експерта або найменування спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, його відокремленого підрозділу чи іншої відповідної установи, в якій має проводитися експертиза. У цій же постанові ставляться конкретні питання, які мають бути вирішені під час проведення експертизи, а також визначаються матеріали, що передаються у розпорядження експерта.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.357 Митного кодексу України, дослідження (аналізи, експертизи) проводяться експертами спеціалізованого органу з питань експертизи та досліджень центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну митну політику, чи його відокремленого підрозділу або інших експертних установ (організацій), призначених митним органом. Зазначені дослідження (аналізи, експертизи) проводяться з метою забезпечення здійснення митного контролю та митного оформлення і не є судовими експертизами.

Із наведених норм суд встановив, що експертиза для визначення вартості незадекларованих товарів проводиться в межах справи про адміністративне правопорушення і є доказом по справі. Така експертиза не є судовою експертизою, а тому на неї не поширюються вимоги, зокрема, про попередження про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 3 Положення про СЛЕД Держмитслужби, затвердженого наказом Держмитслужби від 23.10.2019 № 18, у редакції наказу від 12.11.2019 №29 (зі змінами), на СЛЕД Держмитслужби покладено завдання з проведення досліджень та здійснення експертної діяльності у митній сфері, а також здійснення відповідно до законодавства попередньої оцінки майна, вилученого, конфіскованого за порушення митного законодавства.

Отже, повноваження СЛЕД Держмитслужби на проведення експертизи в справах про порушення митних правил, в тому числі проведення товарознавчої експертизи із визначенням вартості вилученого майна, що є предметом правопорушення, закріплено Положенням про СЛЕД Держмитслужби, що відповідає вимогам МК України, з урахуванням особливостей, визначених Законом України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 12.07.2001 № 2658-ІІІ.

Нормативне врегулювання форми висновку, складеного експертами СЛЕД Держмитслужби за результатами експертизи предметів правопорушення з метою визначення їх вартості, визначено підзаконним нормативно-правовим актом головного органу у системі центральних органів виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію єдиної державної митної політики, а саме наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 № 1058, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України від 26.12.2016 за №1693/29823.

Згідно п.4 розділу III «Формування документації для проведення досліджень (аналізів, експертиз)» Порядку взаємодії структурних підрозділів та територіальних органів Державної фіскальної служби України із Спеціалізованою лабораторією з питань експертизи та досліджень ДФС під час проведення досліджень (аналізів, експертиз) затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 02.12.2016 №105, посадовою особою митниці було призначено експертизу та в постанові значені завдання для дослідження (аналізу, експертизи) які відповідали меті призначення експертизи та не виходили за межі компетенції та спеціальних знань експерта, оскільки передбачали лише визначення вартості предметів правопорушення.

Окрім вищезазначених нормативно-правових актів, розпорядчими документами СЛЕД Держмитслужби визначено більш детальні вимоги щодо оформлення змісту експертних висновків, в тому числі щодо наведення відомостей щодо використаних джерел з ресурсів мережі Інтернет. Так, експерти СЛЕД Держмитслужби, що є правонаступником реорганізованого Департаменту податкових та митних експертиз ДФС, керуються Методичними рекомендаціями 01.55-00.080 (03) «Оформлення висновків за результатами досліджень (аналізів, експертиз) проб (зразків) товарів», затвердженими наказом ДПМЕ ДФС від 30.06.2017 №139, в яких, серед іншого, зазначено, що фотокопії сторінок ресурсів мережі Інтернет зберігаються в архівних справах експертного підрозділу СЛЕД Держмитслужби в твердому та/чи електронному вигляді.

Таким чином, суд вважає, що висновок експерта СЛЕД Держмитслужби проведений уповноваженим органом, відповідає вимогам закону, є належним та допустимим доказом.

Нормами ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема і висновком експерта.

Таким чином, суд приходить до висновку, що Волинською митницею правомірно накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 30 відсотків вартості товарів, що становить 1903325 грн.

Водночас, суд вважає за необхідне зазначити, що не приймає до уваги представлений позивачем висновок експертизи Львівського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 15.07.2024, адже, як зазначено вище, Митним Кодексом України обов`язок проведення експертизи покладено саме на СЛЕД Держмитслужби.

Крім того, суд вважає, що позивачу були створені всі умови для реалізації ним своїх прав під час розгляду справи про порушення митних правил.

Відповідно до ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.ч.1.2 ст.76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

У відповідності до частини 2 цієї статті встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності субєкта владних повноважень обовязок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На час вирішення даного спору в суді, правомірність дій при складанні постанови зокрема в частині визначення розміру стягнення у справі про порушення митних правил доведена відповідачем, підстави для висновку протилежного у суду відсутні.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат відповідно до статті 139 КАС не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 6, 10, 19, 90, 241-246, 286 КАС України, суд

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправною та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили судовим рішенням за наслідками апеляційного провадження

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складено 09.09.2024.

Суддя Павлів З.С.