Справа № 460/28800/23
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення касаційної скарги без руху

10 вересня 2024 року

м. Київ

справа №460/28800/23

адміністративне провадження №К/990/32708/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Берназюка Я.О., Стародуба О.П.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року (суддя Недашківська К.М.) та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2024 року (колегія у складі: суддів Довгої О.І., Глушка І.В., Запотічного І.І.)

у справі № 460/28800/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинення певних дій,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - ГУ ПФ України в Рівненській області, відповідач, скаржник), в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови позивачу у виплаті з 01 березня 2022 року та з 01 березня 2023 року основного розміру пенсії, перерахованої відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 та від 24 лютого 2023 року № 168;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату з 01 березня 2022 року основного розміру пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01 березня 2023 року основного розміру пенсії відповідно до постанов Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» без обмеження максимального розміру пенсії.

Рівненський окружний адміністративний суд рішенням від 06 березня 2024 року задовольнив позов частково, а саме:

- визнав протиправними дії ГУ ПФ України в Рівненській області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01 березня 2023 року на виконання постанови від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році»;

- зобов`язав ГУ ПФ України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» та з 01 березня 2023 року на виконання постанови від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році», без обмеження максимального розміру, з урахуванням проведених виплат;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовив.

Не погоджуючись з цим рішенням суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог, ОСОБА_1 звернувся до Восьмого апеляційного адміністративного суду із відповідною апеляційною скаргою.

Надалі Восьмий апеляційний адміністративний суд, переглянувши оскаржуване судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги позивача, ухвалив постанову від 13 червня 2024 року, якою задовольнив таку скаргу, скасував рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року в частині відмови у задоволенні позову та прийняв у цій частині нове рішення, яким зобов`язав ГУ ПФ України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» з 01 березня 2023 року, із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 додатково до існуючого розміру пенсійного забезпечення позивача та проводити її в подальшому щомісячно, без обмеження розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови максимальним розміром 1 500 грн., а в іншій частині рішення суду першої інстанції - залишив без змін.

22 серпня 2024 року до Верховного Суду через підсистему Єдиної судової інформаційно-комунікаційної системи «Електронний суд» надійшла касаційна скарга ГУ ПФ України в Рівненській області, в якій останнє, з посиланням на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права, просить скасувати рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року в частині задоволення позовних вимог та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2024 року, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Як на підставу касаційного оскарження покликається на те, що суд апеляційної інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови від 13 червня 2024 року неправильно застосував норми абзацу 2 пункту 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 року № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - Постанова № 168) без урахування висновку щодо застосування таких у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 07 червня 2024 року у справі № 420/25804/23, від 21 червня 2024 року у справі № 620/13042/23; зазначив, що Головне управління на виконання вимог зазначеної Постанови Уряду провело індексацію пенсії позивача й розмір такої індексації склав 1 500 грн., що відповідає положенням пунктів 1 - 7 Постанови № 168; в той же час з посиланням на постанову Верховного Суду від 03 липня 2018 року у справі № 554/8997/16-а наголосив на тому, що максимальний розмір пенсії ОСОБА_1 починаючи з 01 грудня 2022 року не може перевищувати 20 930 грн. (що становить розмір десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, станом на 01 грудня 2022 року), а з 01 березня 2024 року - 23 610 грн. (що складає десять розмірів прожиткового мінімуму, установленого для осіб, які втратили працездатність, станом на 01 січня 2024 року), а тому в силу приписів частини сьомої статті 43 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відсутні підстави для виплати позивачу пенсії без обмеження її максимального розміру. Крім того, відповідач стверджує, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження у справі, Суд виходить з такого.

Статтею 329 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

Згідно з усталеної практики Верховного Суду, причина пропуску строку може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

При цьому, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом. У свою чергу, поважною може бути визнано причину, яка носить об`єктивний характер, та з обставин незалежних від позивача унеможливила звернення до суду з адміністративним позовом (постанова Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 473/2236/17).

Скаржник пропустив строк на касаційне оскарження, передбачений частиною першою статті 329 КАС України, оскільки оскаржувана постанова Восьмого апеляційного адміністративного суду ухвалена 13 червня 2024 року, строк на подання касаційної скарги закінчився 15 липня 2024 року.

Позивач клопоче поновити строк на касаційне оскарження. Клопотання обґрунтовує тим, що первісна своєчасна подана касаційна скарга повернута ГУ ПФ України в Рівненській області ухвалою Верховного Суду від 15 серпня 2024 року з причини неусунення недоліків такої скарги (а саме в частині наведення підстав для касаційного оскарження судових рішень). Після усунення вказаних недоліків відповідач звернувся із повторною касаційною скаргою.

Надаючи оцінку мотивам, з яких скаржник просить поновити йому пропущений строк на касаційне оскарження, Суд вказує на наступне.

Так, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Отже, тільки наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права щодо оскарження судових рішень у касаційному порядку у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск строку касаційного оскарження з поважних причин.

Проте зазначені скаржником причини пропуску строку касаційного оскарження не можуть бути визнані поважними, оскільки недотримання особою вимог КАС України при поданні касаційної скарги (зокрема, в частині наведення у її тексті підстав для касаційного оскарження відповідно до частини четвертої статті 328 КАС України), що мало наслідком її повернення не свідчить про наявність об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному оскарженню судового рішення у цій справі.

За вказаних обставин, Суд визнає наведені скаржником у клопотанні підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Згідно з частиною другою статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу, частиною другою якої передбачено залишення позовної заяви без руху із зазначенням її недоліків, способу та строку для їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно ж до частини третьої статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України касаційна скарга залишається також без руху у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

У разі ж неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або якщо наведені підстави для поновлення строку будуть визнані Судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено (пункт 4 частини першої статті 333 КАС України).

Керуючись статтями 330, 332 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Визнати неповажними причини пропуску строку на касаційне оскарження у зв`язку з непідтвердженням Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області наявності таких обставин відповідними та належними засобами доказування.

2. Касаційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 06 березня 2024 року та Восьмого апеляційного адміністративного суду від 13 червня 2024 року у справі № 460/28800/23 залишити без руху.

3. Надати Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області строк для усунення недоліків касаційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

4. Встановлений судом строк може бути продовжений за заявою особи, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з дією воєнного стану.

5. Роз`яснити, що в разі неподання заяви про поновлення строку на касаційне оскарження або, якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані судом неповажними - у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя Я.О. Берназюк

Суддя О.П. Стародуб