Справа № 620/9488/24
Суддя: Лариса ЖИТНЯК
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2024 року Чернігів Справа № 620/9488/24

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Житняк Л.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу розміру пенсії з 79% до 70% від грошового забезпечення згідно з довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» від 13.07.2021 №33/45-1419 станом на 05.03.2019;

- зобов`язати відповідача перерахувати позивачу з 01.04.2019 в розмірі 79% від суми грошового забезпечення згідно з довідкою Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Чернігівській області» від 13.07.2021 №33/45-1419 станом на 05.03.2019, без обмеження пенсії максимальним розміром (згідно з рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022, справа №3-102/2021(231/21, 415/21), щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів статті 2 Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI) та здійснити виплату з урахуванням раніше виплачених сум згідно з рішеннями Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі №620/3351/22 (проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019) та від 24.08.2023 у справі №620/10581/23 (відновлення виплати 2000 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713) і індексації розміру цієї перерахованої пенсії з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024 у передбачених постановах Кабінету Міністрів України.

Позов мотивовано тим, що відповідач при здійсненні перерахунку пенсії протиправно зменшив відсоткове значення розміру пенсії з 79% на 70% та обмежив виплату пенсії максимальним розміром, що на думку позивача, є грубим порушенням його прав.

Суд ухвалою від 08.07.2024 відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та встановив відповідачу строк для подачі відзиву на позов.

Відповідач, у встановлений судом строк, відзив на позов не надав.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд зазначає про таке.

Позивач перебуває на обліку в ГУПФУ в Чернігівській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі №620/3351/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/105243304) відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.04.2019 з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення від 13.07.2021 №33/45-1419, що враховується для перерахунку пенсії за нормами чинними на 05.03.2019, в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 24.08.2023 у справі №620/10581/23 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/113020527) відповідач з 01.07.2021 перерахував позивачу щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн.

Як зазначає позивач, відповідач на виконання вищезазначеного рішення суду було перераховано пенсії, однак в розмірі 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач 09.11.2023 звернуся до ГУПФУ в Чернігівській області із заявою про перерахунок пенсії в розмірі 79% сум грошового забезпечення (а.с.17-18). Проте, листом від 17.11.2023 №19380-19702/Д-02/8-2500/23 відповідач зазначив, що згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» позивачу проведено перерахунок з 01.01.2018 за відповідною посадою, за нормами чинними на 01.03.2018, в розмірі 70% грошового забезпечення. При цьому, відповідач вказав, що пенсія за вислугу років виплачувалась позивачу по 31.12.2017 в розмірі 79% грошового забезпечення. Також відповідач наголосив, що враховуючи зміст мотивувальної та резолютивної частини рішень Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі №620/3351/22 та від 24.08.2023 у справі №620/10581/23 не зобов`язано ГУПФУ в Чернігівській області проводити перерахунок пенсії позивача в розмірі 79% грошового забезпечення (а.с.19-21).

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернуся до суду з відповідним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зважає на таке.

В силу ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно з ч.3 ст.63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII) усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Відповідно до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, що діяла на час призначення пенсії позивачу) загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90% відповідних сум грошового забезпечення.

В зазначену вище статтю, Законом України від 08.07.2011 №3668 були внесені зміни, якими обмежено максимальний розмір пенсії на рівні 80% від відповідних сум грошового забезпечення. В подальшому Законом України від 27.03.2014 №1166-VІІ «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» обмежено максимальний розмір пенсії від сум грошового забезпечення до 70% (набрали чинності 01.05.2014).

Суд зазначає, що ст.22 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Тобто, при перерахунку пенсії відповідним категоріям військовослужбовців має застосовуватися норма, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії, а внесені Законами України від 08.07.2011 №3668 та від 27.03.2014 №1166-VІІ зміни до ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років у розмірі 70% від сум грошового забезпечення, є звуженням змісту та обсягу вже існуючих у позивача прав і свобод у вигляді призначення йому пенсії виходячи із 79% розміру грошового забезпечення.

Крім того, суд зазначає, що внесені зміни жодним чином не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії, оскільки процедура призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Вказаний висновок узгоджується з позицією Верховного суду, висловленою у рішенні від 04.02.2019 у зразковій справі №Пз/9901/58/18.

Також слід зазначити, що Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, які відповідно до ст.17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме: у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції, Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги, від 20.03.2002 № 5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей. Це повинно компенсуватися наявністю підвищених гарантій соціальної захищеності, тобто комплексу організаційно-правових економічних заходів, спрямованих на забезпечення добробуту саме цієї категорії громадян як під час проходження служби, так і після її закінчення.

Виходячи із висловленого у рішеннях Конституційного Суду України розуміння сутності соціальних гарантій, їх не може бути звужено шляхом внесення змін до законодавства.

Суд зазначає, що гарантоване ст.55 Конституції України й конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Як зазначає позивач та підтверджує відповідач, пенсія була призначена за вислугу років Закону №2262-XII в розмірі 79% грошового забезпечення. При цьому, з листа відповідача (а.с.19) встановлено, що позивачу проведено перерахунок з 01.01.2018 за відповідною посадою, за нормами чинними на 01.03.2018, в розмірі 70% грошового забезпечення, що також підтверджується протоколом перерахунку (а.с.24). Отже, відповідач безпідставно зменшив розмір пенсії позивача з 79% до 70%.

Таким чином, зменшуючи відсоткове значення розміру пенсії з 79% до 70% відповідач діяв протиправно. Отже, порушене право позивача на перерахунок підлягає захисту. Відтак, позовну вимогу в цій частині необхідно задовольнити.

Щодо вимоги позивача перерахувати з 01.04.2019 без обмеження пенсії максимальним розміром (згідно з рішенням Конституційного Суду України від 12.10.2022 №7-р(ІІ)/2022, справа №3-102/2021(231/21, 415/21), щодо відповідності Конституції України (конституційності) приписів статті 2 Закон України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI) і індексації розміру цієї перерахованої пенсії з 01.03.2022, з 01.03.2023 та з 01.03.2024 у передбачених постановах Кабінету Міністрів України суд зазначає про таке.

Згідно з протоколом перерахунку пенсії (а.с.22) з 01.03.2023 відповідачем було проведено перерахунок пенсії позивача основний розмір якої, виходячи з 70% грошового забезпечення, становить 12 257,35 грн. З урахуванням індексації: 15 473,38 грн (в тому числі 1716,03 грн суми індексації за 2022 рік та 1500,00 грн суми індексації за 2023 рік). З урахуванням доплати розмір пенсії склав 17 473,38 грн (в тому числі щомісячна доплата до 2000 відповідно до ПКМУ №713 від 14.07.2021 (згідно з рішенням суду)). Підсумок пенсії (з надбавками) склав 17 473,38 грн. Відтак, станом на 01.03.2023 пенсії позивачу виплачується без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації за 2022 та 2023 роки а отже, суд вважає такі вимоги передчасними та зазначає, що захисту підлягає виключно порушене право. Питання виплату пенсії без обмеження її максимальним розміром з урахування індексації за 2022 та 2023 роки стосується правовідносин, які можуть мати місце у майбутньому та не стосуються фактично порушених прав позивача, а саме діями щодо відмови позивачу у перерахунку пенсії виходячи з 79% грошового забезпечення.

Щодо виплати індексації за 2024 рік суд зазначає, що такі вимоги мають бути підтверджені відповідним розрахунком у числовому вираженні. Оскільки з наявних матеріалів справи не встановлено порушення такого право, суд також вважає дану вимогу передчасною. Отже, в задоволенні позовних вимог в частині виплати пенсії без обмеження максимальним розміром з урахування індексації належить відмовити.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача здійснити виплату пенсії позивачу з урахуванням раніше виплачених сум згідно з рішеннями Чернігівського окружного адміністративного суду від 13.07.2022 у справі №620/3351/22 (проведення перерахунку пенсії з 01.04.2019) та від 24.08.2023 у справі №620/10581/23 (відновлення виплати 2000 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 №713) суд також вважає, що такі вимоги є передчасними та зазначає, що захисту підлягає виключно порушене право. Оскільки, як вже встановлено з протоколу перерахунку (а.с.22), пенсія позивачу виплачується виходячи з грошового забезпечення визначеного в довідці від 13.07.2021 №33/45-1419 (а.с.29) та з урахуванням щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн відповідно до рішення суду, а тому питання перерахунку пенсії з урахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн стосується правовідносин, які можуть мати місце у майбутньому та не стосуються фактично порушених прав позивача. Відтак, в задоволенні позовних вимог належить відмовити.

При цьому, суд зазначає, що звертаючись до відповідача, вимоги позивача стосувалися лише проведення перерахунку раніше призначеної пенсії з врахуванням 79% від суми грошового забезпечення.

Згідно з ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч.1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає що позов належить задовольнити частково шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо зменшення відсоткового розміру пенсії позивачу з 79% до 70% відповідних сум грошового забезпечення та зобов`язання відповідача здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії позивачу в розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

Згідно з ч.1 та 3 ст.139 КАСУ при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 227, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області щодо зменшення відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 з 79% до 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області здійснити з 01.04.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 в розмірі 79% відповідних сум грошового забезпечення та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

В решті вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 коп.) відповідно до частини задоволених вимог.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду. Апеляційна скарга подається до адміністративного суду апеляційної інстанції.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (вул. П`ятницька, 83-а, м. Чернігів, ).

Повний текст рішення суду складено 10.09.2024.

Суддя Л.О. Житняк