Справа № 380/21167/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/21167/23 пров. № А/857/11689/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

при секретарі судового засідання: Пославському Д.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року (суддя Клименко О.М., ухвалене о 10:19 в м. Львові, повний текст складено 12.04.2024) у справі № 380/21167/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, скасування наказу та записів,-

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_1 в особі командира полковника ОСОБА_2 із урахуванням уточненої позовної заяви просив суд: витребувати у військової частини НОМЕР_1 оригінал наказу № 225 від 01 вересня 2023 року та інші документи щодо обґрунтування пред`явленого правопорушення ОСОБА_1 для огляду і аналізу в суді; визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_1 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та накладення на нього наказом № 225 від 01 вересня 2023 року дисциплінарного стягнення «догана»; скасувати п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 225 від 01 вересня 2023 року в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани»; скасувати записи про накладення дисциплінарного стягнення «догана» в службовій картці та особовій справі ОСОБА_1 , яка знаходиться у військовій частині НОМЕР_1 .

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року позов задоволено частково.

Зазначене рішенням суду оскаржив відповідач- Військова частина НОМЕР_1 подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неповне з`ясування обставин справи судом першої інстанції, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову.

В обгрунтування вимог апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що судом першої інстанції не взято до уваги та не враховано при прийнятті рішення те, що позивач в період з 31.05.2023 (прийнято рішення командиром військової частини НОМЕР_1 про доведення його розпорядження/наказу до особового складу) по 06.08.2023 року в тому числі і 21.08.2023 року (день вчинення дисциплінарного правопорушення) перебував (в строю) по місцю проходження військової служби (у відрядженні чи лікарняному не перебував). Вимоги командування та командира військової частини НОМЕР_1 в зазначений період неодноразово доводились в законний спосіб, в усній формі до всього присутнього особового складу військової частини НОМЕР_1 в тому числі і до позивача, а тому твердження позивача, що йому особисто не доведено вимоги командира військової частини не відповідає дійсності.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його безз змін.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про відмову в задоволенні позову.

Позивач в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги заперечив, рішення суду першої інстанції просив залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що позивач ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді старший офіцер відділення спеціальних дій загону спеціальних дій, військове звання майор.

21.08.2023 року в пункті постійної дислокації командиром військової частини НОМЕР_1 в присутності начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_1 було виявлено факт неналежного виконання наказу (розпорядження) старшого начальника (порушення визначеної форми одягу) позивачем, якому в усній формі оголошено догану та притягнуто до дисциплінарної відповідальності, про що зазначено в наказі командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.09.2023 №225.

Згідно п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.09.2023 №225 «Про стан служби військ та організації і несення чергування у військовій частині за серпень місяць та завдання на вересень місяць», з метою підтримання стану служби військ, організації і несення чергової служби у військовій частині на належному рівні, наказано за низький рівень виконавчої дисципліни, неналежне виконання наказів та розпоряджень старшого начальника оголосити догану старшому офіцеру відділення спеціальних дій загону спеціальних дій майору ОСОБА_3 .

Відтак, стягнення у вигляді «догана» відображено у розділі ІІ «Стягнення» Службової картки ОСОБА_1 .

Позивач вважаючи наказ незаконним, в частині, що стосується безпосередньо нього, звернувся до суду з цим позовом.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, спірні правовідносини врегульовані Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII, Статутом внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженим Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» від 24.03.1999 №548-XIV, Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб (пункт 3), який продовжувався і триває до сьогодні.

В розумінні частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності (далі - Закон №2232-ХІІ).

Частиною 4 статті 2 Закону №2232-ХІІ врегульовано, що порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, затвердженим Законом України №551-XIV від 24 березня 1999 року, зі змінами та доповненнями (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статей 1, 2 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі. Положеннями наведених правових норм встановлено, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативними актами передбачені, сумлінному і чесному виконанню військового обов`язку, службових обов`язків, доручених за посадою, а також визначеними статутами Збройних Сил України, відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно зі статтею 5 Дисциплінарного статуту за стан військової дисципліни у з`єднанні, військовій частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення.

Статтею 84 Дисциплінарного статуту врегульовано, що прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби регламентовано Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України 21 листопада 2017 року № 608, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за № 1503/31371.

Згідно пункту 1 Розділу ІІ «Підстави призначення та предмет службового розслідування» Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України службове розслідування може призначатися у разі: невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду; невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань; неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті; дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця; втрати або викрадення зброї чи боєприпасів; порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки; недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів; внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення; повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення; вчинення корупційного злочину або правопорушення, пов`язаного з корупцією; скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи; надходження повідомлення (у тому числі анонімного) щодо порушення вимог Закону України «Про запобігання корупції», а наведена в ньому інформація стосується конкретної особи, містить фактичні дані, які можуть бути перевірені.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

Відтак, положення як Дисциплінарного статуту, так і Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України передбачено можливість, а не обов`язок командира призначити службове розслідування перед накладенням на підлеглого дисциплінарного стягнення. Наведена правова позиція також викладена у Постанові Верховного Суду від 21 вересня 2023 року у справі № 460/1061/21.

Статтею 86 Дисциплінарного статуту передбачено, що якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Згідно статті 97 Дисциплінарного статуту про накладені дисциплінарного стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Відтак, про накладення дисциплінарного стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення. Отже, дисциплінарне стягнення може бути оголошено усно. Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 25.01.2024 у справі №460/13859/21.

Щодо доводів позивача про визнання протиправними дій командира військової частини НОМЕР_1 колегія суддів зазначає, що судом першої інстанції вірно встановлено, що 21.08.2023 року в пункті постійної дислокації командиром військової частини НОМЕР_1 в присутності начальника штабу-заступника командира військової частини НОМЕР_1 було виявлено факт неналежного виконання наказу (розпорядження) старшого начальника (порушення визначеної форми одягу) позивачем, якому в усній формі оголошено догану та притягнуто до дисциплінарної відповідальності, про що зазначено в п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.09.2023 №225.

Підставою для накладення дисциплінарного стягнення слугувало порушення форми одягу, яка була визначена резолюцією командира військової частини НОМЕР_1 : «Визначаю форму одягу штани і сорочка. Начальнику штабу заступнику командира військової частини НОМЕР_1 довести до 100% особового складу», накладеною 31.05.2023 на розпорядженні начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_2 від 31.05.2023 року.

Разом з тим, позивач не заперечив факт перебування на території військової частини у цивільному одязі, наведені обставини підтверджені і показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , проте не у формі одягу, яка була визначена командиром військової частини НОМЕР_1 , згідно наведеної вище резолюції.

Таким чином, відповідачу відповідно положення як Дисциплінарного статуту, так і Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України надано можливість, а не обов`язок призначити службове розслідування перед накладенням на позивача дисциплінарного стягнення, більше того таке дисциплінарне стягнення може бути оголошено усно.

Суд першої інстанції підставно визнав слушними покази відповідача на вимоги ст. 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка регламентує, що єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: - наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; - наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; - забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Тому судом першої інстанції підставно відхилено доводи позивача, як помилкові, а тому підстави для задоволення позовних вимог в частині протиправних дій командира військової частини НОМЕР_1 стосовно притягнення його до дисциплінарної відповідальності, відсутні.

Положеннями частини другої статті 77 КАС України закріплено презумпцію неправомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, згідно якої в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 01.09.2023 №225 «Про стан служби військ та організації і несення чергування у військовій частині за серпень місяць та завдання на вересень місяць», з метою підтримання стану служби військ, організації і несення чергової служби у військовій частині на належному рівні, наказано за низький рівень виконавчої дисципліни, неналежне виконання наказів та розпоряджень старшого начальника оголосити догану старшому офіцеру відділення спеціальних дій загону спеціальних дій майору ОСОБА_3 .

Як стверджував позивач, що резолюція командира військової частини НОМЕР_1 , якою було визначено форму одягу «Штани і сорочка» не була до нього доведена і про таку форму одягу йому не було відомо.

На спростування таких доводів відповідач вказав, що на виконання розпоряджень органів військового управління, усним наказом (розпорядженням) командира військової частини НОМЕР_1 визначено відповідну форму одягу про дотримання якої неодноразово доводилось до військовослужбовців на шикуваннях особового складу та нарадах військової частини починаючи з дня надходження розпорядження до військової частини НОМЕР_1 , а саме з 31.05.2023 року.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що свідки які були допитані у суді першої інстанції, а саме: командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 та начальника штабу заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 , які підтвердили, що неодноразово доводили до відома військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 на шикуваннях особового складу та нарадах військової частини розпорядження вищого командування від 31.05.2023 року щодо цивільної форми одягу.

Разом з тим, аналогічного змісту твердження викладені і у письмових поясненнях військовослужбовців ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Проте, під час розгляду справи не доведено, з огляду на які обставини слід було би зробити беззаперечний висновок про доведення до особового складу військової частини НОМЕР_1 саме резолюції командира військової частини НОМЕР_1 , якою було визначено форму одягу «Штани і сорочка».

Жодних належних та допустимих доказів стосовно доведення до особового складу військової частини НОМЕР_1 саме резолюції командира військової частини НОМЕР_1 , якою було визначено форму одягу «Штани і сорочка» відповідач суду не надав.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що без доведення цих обставин належними доказами, посилання в п. 4 спірного наказу про низький рівень виконавчої дисципліни, неналежне виконання наказів та розпоряджень старшого начальника майором ОСОБА_6 є недостатнім для висновку про порушення позивачем вимог ст. 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Відсутність належних та допустимих доказів ознайомлення та доведення до відома позивача про визначену командиром військової частини НОМЕР_1 форми одягу у вигляді штани і сорочка, виключає підстави для притягнення його до дисциплінарної відповідальності за недотримання такої форми одягу.

Таким чином, пункт 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01 вересня 2023 року № 225 «Про стан служби військ та організації і несення чергування у військовій частині за серпень місяць та завдання на вересень місяць» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани» прийнято необґрунтовано, а відтак є протиправним та підставно скасовано судом першої інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів, які спростовували б доводи позивача у цій частині, а відтак, не довів правомірності свого рішення, а тому вимоги позивача в частині визнання протиправним та скасування пункту 4 наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 01 вересня 2023 року № 225 «Про стан служби військ та організації і несення чергування у військовій частині за серпень місяць та завдання на вересень місяць» в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді «догани» підставно задоволено судом першої інстанції.

А відтак, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що як наслідок, підлягає задоволенню і похідна позовна вимога позивача у спосіб: зобов`язання військову частину НОМЕР_1 внести запис до службової картки ОСОБА_1 про скасування дисциплінарного стягнення, накладеного наказом від 01 вересня 2023 року № 225, на підставі рішення суду.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Львіввського окружного адміністративного суду від 02 квітня 2024 року у справі № 380/21167/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга
Повне судове рішення складено 09.09.24