Справа № 440/5815/24
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2024-09-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 10 вересня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/5815/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Міністерства оборони України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Міністерства оборони України, в якій просить суд:

визнати протиправною бездiяльнiсть Koмiciї Мiнiстерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних призначенням виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум;

зобов`язати Комiсiю Мiнiстерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних з призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, повторно розглянути документи, призначити та виплатити позивачу одноразову грошову допомогу у зв`язку з встановленням ІІІ групи iнвалiдностi, що настала внаслiдок несення вiйськової служби вiдповiдно до Закону України "Про соцiальний i правовий захист вiйськовослужбовцiв та членiв ix сiмей" вiд 20.12.991 № 2011-XII та Порядку призначення i виплати одноразової грошової допомоги у разi загибелi (смертi), iнвалiдностi або часткової втрати працездатностi без встановлення iнвалiдностi вiйськовослужбовцiв, вiйськовозобов`язаних та резервiстiв, якi призванi на навчальнi (або перевiрочнi) та спецiальнi збори чи для проходження служби у вiйськовому резервi, затвердженого постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 25.12.2013 № 975 i прийняти вiдповiдне рiшення.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.05.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач позов не визнав. У наданому до суду відзиві на позов представник відповідача просив у задоволенні позовних вимог відмовити посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність.

Третя особа надала до суду письмові пояснення, в яких просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини.

22.06.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_2 надійшла заява ОСОБА_1 про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із отримання ІІІ групи інвалідності, захворювання пов`язане з проходженням військової служби з додатками.

15.07.2023 ІНФОРМАЦІЯ_1 вищевказані документи позивача направлені до Департаменту соціального забезпечення Міністерства оборони України для вирішення питання у межах компетенції.

У відповідності до витягу з протоколу засідання Комісії МОУ з розгляду питань, пов`язаних із призначенням та виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум № 16/в від 01.09.2023 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІІ групи інвалідності через те, що заявник звернувся із заявою для призначення одноразової допомоги 22.06.2023, а інвалідність йому встановлена 24.11.2017, тобто з пропуском трирічного строку.

Позивач вважає неправомірною таку відмову в зв`язку із чим звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та доводам учасників справи, суд виходить з такого.

Відповідно до ст. 41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, визначені Законом України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (надалі - Закон №2011-ХІІ).

Згідно з ст. 1 Закону №2011-ХІІ, соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пунктів 1, 2 ст. 3 Закону №2011-ХІІ, дія цього Закону поширюється на військовослужбовців Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів спеціального призначення та військовослужбовців, які стали інвалідами внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням військової служби, чи внаслідок захворювання після звільнення їх з військової служби, пов`язаного з проходженням військової служби, та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти.

Згідно із пунктом 4 частини другої статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є:

- у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть;

- у разі встановлення інвалідності або ступеня втрати працездатності без встановлення інвалідності - дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Визначальним питанням у цій справі є наявність правових підстав для призначення та виплати позивачу одноразової грошової допомоги після спливу трирічного строку з дня встановлення групи інвалідності.

Частиною восьмою статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" визначено, що особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цим Законом, можуть реалізувати його протягом трьох років з дня виникнення у них такого права.

Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що у разі встановлення інвалідності днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є дата, що зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.

Наявною в матеріалах справи Довідкою до акта медико-соціальної експертної комісії серії АВ № 0558597 підтверджено, що ОСОБА_1 встановлено ІІІ групу інвалідності з 24.11.2017.

Право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", може бути реалізовано протягом трьох років з дня виникнення такого права.

Отже, законодавцем встановлено преклюзивний (присічний, присікальний або обмежений) (від лат. praeclusio - закривання або перешкода) трирічний строк на звернення до уповноваженого органу для осіб, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, тобто строк, з яким пов`язане існування (виникнення або припинення) права і закінчення якого тягне за собою втрату такого права.

Встановлення обмеженого строку є однією з умов дисциплінування фізичних осіб як учасників публічно-правових відносин при реалізації свого права на отримання одноразової грошової допомоги. У випадку пропуску такого строку виключними підставами для визнання судом поважними причин такого пропуску може бути лише наявність об`єктивно непереборних обставин, які пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

З вищевикладеного випливає, що інвалідність позивачу встановлена 24.11.2017, а із заявою про призначення одноразової грошової допомоги він звернувся лише 22.06.2023, тобто поза межами трирічного строку з дня встановлення групи інвалідності.

У зв`язку з тим, що заявник не звернувся у встановлений п.8 статті 16-3 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" строк одноразова грошова допомога не може бути йому призначена та виплачена.

З огляду на викладене, рішення відповідача про відмову у призначенні виплати одноразової грошової допомоги, оформлене протоколом від 01.09.2023 № 16/в, прийнято в порядку, у спосіб та в межах наданих законом повноважень, з урахуванням обставин, які мали значення для його прийняття, тому підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Посилання позивача на положення статті 58 Конституції України як на підставу для застосування норм Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" в редакції, яка діяла до 01.01.2014 та не передбачала обмежень щодо строку звернення із заявою про призначення одноразової грошової допомоги, відхиляються судом через те, що інвалідність позивачу встановлена у 2017 році, тобто вже після набрання чинності редакцією статті 16-3 "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей".

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Міністерства оборони України (Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168, ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ). про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова