Справа № 160/20769/24
Суддя: Горбалінський Володимир Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді Горбалінського В.В.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справу адміністративну справу за позовом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про накладення штрафу,-
01.08.2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій позивач просить:
- скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко Д. від 05.07.2024 року ВП №74780067 про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн. за невиконання рішення суду.
05.08.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
14.08.2024 року Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із відзивом на позовну заяву.
В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що під забезпеченням виконання рішення суду слід розуміти діяльність державних органів, яка спрямована не на формальне, а на фактичне відновлення порушених прав людини, підприємства або установи. Поряд з цим п.1 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень. що підлягають виконанню, проте позивачем не здійснено виконання рішення суду, яке перебуває на виконанні в межах виконавчого провадження ВП №74780067. На підставі зазначеного відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог.
19.08.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Будінвест Інжиніринг».
26.08.2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Будінвест Інжиніринг» звернулось до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із поясненнями щодо позову.
В обґрунтування вказаних пояснень третя особа зазначила, що у разі зміни місця обслуговування (обліку) платника податків не відбувається фактичного (компетенційного) або процесуального адміністративного (публічного) правонаступництва контролюючих органів. Обставини, з якими Закон №1404-VIII і стаття 379 КАС України пов`язують можливість здійснення заміни сторони виконавчого провадження, у такому разі відсутні, відповідно органом, який має забезпечити виконання судового рішення та відновити права платника податків, є той, якого зобов`язано судовим рішенням, що набрало законної сили, вчинити певні дії.».
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява та відзив на позовну заяву, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Визнано протиправним та скасовано рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, оформлене листом від 22.05.2023 рокук №2964/6/32-00-04-04-02-02 про невизнання податковою декларацією податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2023 року Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест Інжиніринг».
Зобов`язано Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків здійснити коригування даних платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест Інжиніринг» в інформаційно-телекомунікаційній системі органів ДПС України шляхом вилучення відомостей про наявність податкового боргу з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) у сумі 9209608,81 грн.
В іншій частині позовних вимог відмовлено.
Апеляційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задоволено частково.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 року в адміністративній справі №160/13249/23 в частині задоволених позовних вимог про зобов`язання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків () здійснити коригування даних платника податків Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест Інжиніринг» () в інформаційно-телекомунікаційній системі органів ДПС України шляхом вилучення відомостей про наявність податкового боргу з податку на додану вартість з вироблених в Україні товарі (робіт, послуг) у сумі 9209608,81 грн згідно з податковою вимогою від 04.05.2023 року №0-3200 та прийнято в цій частині нову постанову про відмову в задоволенні позову.

Змінено рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 року в адміністративній справі №160/13249/23 в частині мотивів відмови в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест Інжиніринг» про визнання відкликаною податкової вимоги від 04.05.2023 року, зобов`язання Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків звільнити майно з податкової застави, викласти мотивувальну частину рішення щодо цих позовних вимог в редакції цієї постанови.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 року по справі №160/13249/23 набрало законної сили 20.02.2024 року.

09.04.2024 року Дніпропетровським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист №160/13249/23 щодо зобов`язання Східного міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків прийняти та зареєструвати податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2023 року (реєстраційний номер ) Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест Інжиніринг» датою її фактичного отримання - 19.05.2023 року.

19.04.2024 року виконавчий лист №160/13249/23 пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).

19.04.2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко Дмитром Юрійовичем прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №74780067 стосовно виконання виконавчого листа Дніпропетровського окружного адміністративного суду №160/13249/23, виданого 09.04.2024 року.

29.04.2024 року Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків звернулось до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) із заявою, в якій зазначило, що ТОВ «Будінвест інжиніринг» з 01.01.2024 року перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, а отже саме вказаний орган має зареєструвати податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2023 року.

Також заявник просив звернутися до суду із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення (заміни сторони виконавчого провадження).

05.07.2024 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко Дмитром Юрійовичем прийнято постанову про накладення штрафу ВП №74780067, якою за невиконання рішення суду та вимог державного виконавця накладено на Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків штраф у розмірі 5 100,00 грн.

Вважаючи вказану постанову протиправною, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

На виконання частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, регламентується Законом України «Про виконавче провадження», відповідно до ст.2 якого виконавче провадження здійснюється з дотриманням, зокрема, таких засад, як верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Згідно з п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України;

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно п.1 ч.2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до п.16 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних і посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно із ч.5, 6 ст.26 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, врегульований статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», за змістом частин першої-третьої якої за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) і попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

В свою чергу, стаття 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлює відповідальність, серед іншого, за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Так, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання (ч.1 ст.75 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналізуючи наведені положення Закону України «Про виконавче провадження» в контексті спірних правовідносин, потрібно зауважити, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

Поряд з цим умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання ним виконавчого документа (судового рішення) без поважних причин. У залежності від характеру правовідносин і змісту зобов`язання, примусове виконання якого відбувається у межах виконавчого провадження, поважними причинами можуть визнаватися такі обставини, які створили об`єктивні перешкоди для невиконання зобов`язання, і подолання яких для боржника було неможливим або ускладненим.

Відтак, лише невиконання боржником рішення суду без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону України «Про виконавче провадження». Тобто на час прийняття рішення про накладення штрафу державним виконавцем має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення саме без поважних причин. При цьому, притягаючи боржника до відповідальності за невиконання судового рішення у виконавчому провадженні і накладаючи на нього штраф, виконавець повинен ретельно дослідити всі обставини справи та, зокрема, належним чином перевірити факт невиконання боржником його обов`язків і встановити причини їх невиконання або неналежного виконання.

В свою чергу, поважними, в розумінні наведених норм Закону України «Про виконавче провадження», можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеними у постановах від 07.11.2019 року у справі №420/70/19, від 09.12.2020 року у справі №522/19758/18, від 22.04.2021 року у справі №1440/2242/18, від 20.05.2021 року у справі №420/5465/18, від 03.04.2024 року у справі №620/6019/23.

З листа Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №1712/5/32-00-05-01-02 від 29.04.2024 року вбачається, що ТОВ «Будінвест інжиніринг» з 01.01.2024 року перебуває на податковому обліку в Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області, а отже саме вказаний орган має зареєструвати податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2023 року.

Наказом ДПС України від 18.05.2023 року №377 затверджено Регламент комп`ютерної обробки податкової звітності, звітності з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та іншої звітності (далі - Регламент).

Відповідно до пункту 2.15 Регламенту, надані рекомендації щодо присвоєння податковій звітності ознаки «Вважається поданим за рішенням суду або податкового органу».

Згідно абзацу 2 підпункту 2.15.1 пункту 2.15 Регламенту, якщо за час судового оскарження рішення податкового органу про відмову у прийнятті звітності (або визнання звітності поданою) платника податків переведено на обслуговування до іншого територіального органу ДПС, де він с платником податку або збору, якого стосується рішення суду про СВГІ, то таке рішення опрацьовується територіальним органом ДПС за новим місцем обліку платника податків.

Крім того, матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області з метою вжиття заходів щодо прийняття та реєстрації податкової декларації з податку на додану вартість за квітень 2023 року (реєстраційний номер ) Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест Інжиніринг» датою її фактичного отримання - 19.05.2023 року, передбачених на виконання рішення суду по справі №160/13249/23.

При цьому про вказані вжиті заходи щодо виконання судового рішення та про вищезазначені обставини позивач повідомляв державного виконавця, у тому числі листом Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №1712/5/32-00-05-01-02 від 29.04.2024 року.

Поряд з цим, в оскаржуваній постанові про накладення штрафу відсутня належна оцінка державного виконавця отриманої інформації в контексті причин невиконання боржником рішення суду. Державний виконавець лише обмежився формальним зазначенням про безпідставне не виконання рішення суду боржником.

Таким чином, в оскаржуваній постанові відсутні відомості щодо наданої боржником інформації та обґрунтування ним висновку про причини, які зазначив боржник, що перешкодили йому виконати рішення суду. Висновок про неповажні причини невиконання рішення суду державним виконавцем зроблено без урахування особливостей виконання судового рішення, яким зобов`язано Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків прийняти та зареєструвати податкову декларацію з податку на додану вартість за квітень 2023 року (реєстраційний номер ) Товариства з обмеженою відповідальністю «Будінвест Інжиніринг» датою її фактичного отримання - 19.05.2023 року.

За такого правового регулювання та обставин справи, суд доходить висновку про відсутність обґрунтованих підстав для прийняття оскаржуваної постанови про накладення штрафу, оскільки виконання рішення суду не може ставитись у залежність лише від волі та/або бажання боржника щодо такого виконання, а й повинно бути оцінено виконавчою службою на предмет наявності об`єктивних можливостей та відповідного законодавчого регулювання такого виконання.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.01.2018 року у справі №405/3663/13-а, від 21.02.2018 року у справі №814/2655/14, від 13.06.2018 року у справі №757/29541/14-а, від 19.08.2020 року у справі №140/784/19, від 21.08.2019 року у справі №754/3105/17, а також, зокрема, у постановах від 18.06.2019 року у справі №826/721/16, від 24.10.2019 року у справі №821/322/17.

Відповідачем під час розгляду справи не надано належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності підстав для застосування до позивачу штрафу за невиконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу прийнята без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим, вона не відповідає критеріям, встановленим частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, та є протиправною, а тому суд, з урахуванням ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, доходить висновку про необхідність визнання її протиправною та скасування.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, проаналізувавши чинне законодавство України, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про скасування постанови про накладення штрафу.

Згідно положень ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що судовий збір в розмірі 3 028,00 грн. підлягає стягненню з Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача.

Керуючись ст.77, 90, 139, 241-246, 287, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49031, м. Дніпро, пр. Олекандра Поля, 57, ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56, ) про скасування постанови про накладення штрафу- задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Хоменко Д.Ю. від 05.07.2024 року ВП №74780067 про накладення штрафу у розмірі 5 100,00 грн. за невиконання рішення суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Дніпропетровській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49000, м. Дніпро, вул. Старокозацька, 56, ) на користь Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49031, м. Дніпро, пр. Олекандра Поля, 57, ) судові витрати з оплати судового збору в розмірі 3 028,00 грн.(три тисячі двадцять вісім гривень 00 копійок).

Відповідно до ст.272 Кодексу адміністративного судочинства України судові рішення за наслідками розгляду судами першої інстанції справ, визначених статтями 273, 275-277, 280, 282, пунктами 5 та 6 частини першої статті 283, статтями 286-288 цього Кодексу, набирають законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Судові рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду справ, визначених статтями 273-277, 282-286 цього Кодексу, набирають законної сили з моменту проголошення і не можуть бути оскаржені.

Згідно ст.287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Згідно з ч.3 ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Горбалінський