Справа № 420/13364/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 199 навчальний центр Житомирської області у складі ВЧ НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 199 навчальний центр Житомирської області у складі ВЧ НОМЕР_1 , в якому позивач, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просить:

визнати протиправними дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо зарахування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , до категорії військового обліку - військовозобов`язаних;

визнати протиправними дії посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо прийняття наказу по особовому складу про зарахування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в команду на відправку № (наразі не відомо) до 199 Навчального центру Житомирської області у складі ВЧ НОМЕР_1 ;

визнати протиправними дії щодо видачі посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 у якості військовозобов`язаного ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 повістку на відправку із зарахуванням до команди № (наразі не відомо);

зобов`язати начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 зняти ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з військового обліку військовозобов`язаних, та взяти його на військовий облік призовників і видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 військово-обліковий документ - посвідчення про приписку до призовної дільниці;

визнати протиправними дії щодо видачі та вручення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 у якості військовозобов`язаного ОСОБА_1 09.04.2000 року мобілізаційного розпорядження;

визнати протиправним та скасувати наказ начальника (ТВОНачальника) ІНФОРМАЦІЯ_1 в частині призову за мобілізацією ОСОБА_1 09.04.2000 року мобілізаційного розпорядження;

визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) про призначення на посаду курсанта Навчального взводу Навчальної роти Навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ ЗСУ з 04.04.2024 року та зарахування до списків частини;

зобов`язати командира Військової частини НОМЕР_1 виключити із списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 РНОКПП НОМЕР_2 .

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 03.04.2024 року ОСОБА_1 , 23 річного віку було протиправно доставлено спочатку до ІНФОРМАЦІЯ_3 потім до ІНФОРМАЦІЯ_4 та мобілізовано ІНФОРМАЦІЯ_5 без надання добровільної згоди на мобілізацію. Позивач входить до категорії осіб призовного віку та не являється військовозобов`язаним, згоду на проходження військової служби у Збройних силах України не давав, службу в збройних силах України чи альтернативну службу не проходив.

Також представник позивача зазначає, що під час знаходження в ТЦК працівники ТЦК намагалися змусити позивача підписати згоду на добровільну мобілізацію позивача, однак останній відмовився.

Крім того представник позивача вказує, що під час знаходження в приміщенні відповідача, позивач повідомляв:

- що не проходив військову службу та не підпадає під мобілізацію (про даний факт відповідач обізнаний з документів позивача, що посвідчують особу);

- що має намір написати заяву про відстрочку на підставі п. 1, ч. 2, ст. 23 ЗУ «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку, оскільки навчається у «Гусятинському фаховому коледжі Тернопільського національного технічного університету» (про даний факт позивачу не дали можливість написати заяву, однак доказом підтвердження обізнаності про це відповідача є зазначення про це відповідачем в обліково-послужній картці до військового квитка).

04.04.2024 року ОСОБА_1 09.04.2000 року на підставі мобілізаційного розпорядження вже перебував у в/ч № ВЧ НОМЕР_1 .

Такі дії посадових осіб ТЦК сторона позивача вважає протиправними, прийняті накази, розпорядження та вручені позивачу повістки протиправними та такими що, підлягають скасуванню.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого адміністративний позов не визнає та в його задоволенні просить відмовити.

В обґрунтування правової позиції представник відповідача зазначає, що надання облікових даних, проходження медичного огляду для визначення ступеня придатності до військової служби та призов громадян на військову службу під час мобілізації, згода військовозобов`язаного не передбачена, оскільки це є їх обов`язком, що визначено законодавством України.

Відповідач наполягає, що фактів стосовно затримання позивача, утримування проти його волі, насильницькій тиск або інші протиправних дій ІНФОРМАЦІЯ_6 відносно ОСОБА_1 взагалі не було. Оскільки такі дії дискредитують Збройні Сили України, а ці обставини лише припущення представника позивача, які направлені створити ілюзію порушеного права позивача в суді, при цьому не надано жодного доказу.

Також представник відповідача вказує, що 03.04.2024 року, після встановлення військово-облікових даних, було з`ясовано, що ОСОБА_2 03.10.2018 року, комісією при першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_7 ( АДРЕСА_1 , був переданий з обліку призовників на облік військовозобов`язаних та підлягає призову на військову службу за мобілізацією. ПОЛЬНИЙ ОСОБА_3 за його згодою, без фізичного та психологічного тиску, пройшов військово-лікарську комісію. При проходженні ВЛК скарг на стан здоров`я з боку ОСОБА_4 не надходило. За результатами ВЛК визнаний придатним до військової служби. Заяв та скарг на рішення військово-лікарської комісії ОСОБА_5 не подавав. Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_8 заяв, клопотань (у письмовій та усній формі) та документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не подавав. В той же день він був направлений до ІНФОРМАЦІЯ_9 для подальшої відправки до в/ч НОМЕР_1 для проходження військової служби за мобілізацією.

При цьому, представник відповідача вказує, що позивач був затриманий не посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 , а військовослужбовцями ДПСУ при спробі перетину Державний кордон України в напрямку Республіки Молдова.

Також представник відповідача зазначає, що у відповідності до пункту 7 частини першої статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» та на виконання Постанови Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2021 року № 1456 «Про затвердження Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану», з метою організаційного забезпечення та подальшого підвищення ефективності під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, наказом військового коменданта Білгород-Дністровського району Одеської області від 25.11.2023 року №8 посадовим особам ІНФОРМАЦІЯ_8 надано право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян в Білгород- Дністровському районі.

Таким чином, військовослужбовці ДПСУ та посадові особи другого відділу ІНФОРМАЦІЯ_6 діяли у межах повноважень під час оповіщення позивача щодо прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_1 для уточнення військово-облікових даних та перевірки документів ОСОБА_1 на предмет виконання правил військового обліку.

Крім того, представник відповідача вказує, що ОСОБА_1 , 2000 року народження 03.10.2018 року протоколом №3 ВЛК комісії з питань приписки ІНФОРМАЦІЯ_10 був переданий з обліку призовників на облік військовозобов`язаних, відповідно до частини 1 статті 18 ЗУ "Про військовий обов`язок і військову службу", як непридатний до військової служби в мирний час, обмежено придатний у військовий час, згідно статті 61в наказу МОУ №402 від 2008 року. Також ОСОБА_1 , 2000 року народження 03.10.2018 року о 10:59 взятий на військовий облік військовозобов`язаних. Гусятинським РВК ОСОБА_1 22.02.2019 року видано тимчасове посвідчення військовозобов`язаного. Отже, даний доказ підтверджує, що позивач під час призову на військову службу перебував в статусі військовозобов`язаного та підлягає призову на військову службу.

За твердженням представника відповідача, проходження, належним чином, позивачем медичного огляду ВЛК його результати медичного огляду є картка обстеження та медичного огляду від 03.04.2024 року та довідка ВЛК від 03.04.2024 року № 1255/1298. Таким чином, на підставі Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24 лютого 2022 року № 69/2022 та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про призов на військову службу по мобілізації від 03.04.2024 року № 76 позивач призваний на військову службу по мобілізації до військової частини НОМЕР_1 . Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до ІНФОРМАЦІЯ_8 заяв, клопотань (у письмовій та усній формі) та документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» не подавав. У ОСОБА_1 в наявності були лише: закордонний паспорт громадянина України НОМЕР_3 та посвідчення водія НОМЕР_4 , інших документів що піддержували його навчання у будь якому закладі освіти позивач не надавав. Відомості про освіту, сімейний стан, місце проживання вносилося до обліковій картки зі слів позивача, у зв`язку з відсутності документів та поданих заяв.

Відповідно пп. 8, п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487, саме на позивача покладений обов`язок надавати ТЦК та СП документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку позивач не виконав зазначені вимоги та мобілізацію», але не скористався своїм правом.

Представник відповідача стверджує, що позивачу з 24.02.2022 року ніхто не перешкоджав за місцем реєстрації подати до ІНФОРМАЦІЯ_7 (Гусятин) заяву про відстрочку та подати документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

На переконання представника відповідача, працівниками ІНФОРМАЦІЯ_6 були вчинені дії у відповідності до чинного законодавства України.

Третя особа не скористалась своїм правом подати пояснення щодо позову.

Ухвалою суду від 02.05.2024 року задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову. Заборонено командиру та уповноваженим посадовим особам 199 Навчального центру Житомирської області ВЧ НОМЕР_1 вчиняти дії щодо переміщення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 для проходження військової служби до іншого місця служби або іншої військової частини, або до іншого навчального центру до набрання законної сили рішення суду у справі.

Ухвалою суду від 03.05.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 01.07.2024 прийнято заяву про збільшення позовних вимог.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, судом встановлено таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_5 .

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 22.02.2019 року прийнятий Гусятинським РВК на постійний облік запасу Збройних Сил України за ВОС № 971 посадою "електрозварщик зварювальних робіт" код 664А.

Згідно відомостей тимчасового посвідчення № НОМЕР_6 , позивач рішенням призовної комісії визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час за ст.61в, 13г гр.І Наказу МО України №402 від 14.08.2008 р., протокол №3 від 03.10.2018 року. Тимчасове посвідчення дійсне до 03.10.2023 року.

03.04.2024 року позивачем пройдено військово-лікарську комісію, що підтверджується карткою обстеження та медичного огляду та довідкою ВЛК від 03.04.2024 №1255/1298, відповідно до яких ОСОБА_1 визнаний придатним до військової служби.

ІНФОРМАЦІЯ_5 03.04.2024 виданий ОСОБА_1 військовий квиток серії НОМЕР_7 .

Згідно з витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 (з основної діяльності) від 03.04.2024 №76 Про призов на військову службу по мобілізації, відповідно до Указу Президента України Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 року №69/2022 наказано:

1. Призвати на військову службу по мобілізації нижчепойменованих військовозобов`язаних до військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 :

1.1. ІНФОРМАЦІЯ_11 :

солдат ОСОБА_6 , 2000 р.н.

Відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані та направлені ІНФОРМАЦІЯ_5 позивача 03.04.2024 р. направлено до військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до п. 59 витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 04.04.2024 №95, зокрема, солдата ОСОБА_1 , які прибули з ІНФОРМАЦІЯ_8 під час проведення загальної мобілізації, призначені на посаду КУРСАНТА НАВЧАЛЬНОГО ВЗВОДУ НАВЧАЛЬНОЇ РОТИ НАВЧАЛЬНОГО БАТАЛЬЙОНУ військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ Збройних Сил України, з 04 квітня 2024 року зараховані до списків частини і на всі види забезпечення та на триразове котлове забезпечення на вечерю з 04 квітня 2024 року до військової частини НОМЕР_1 , без продовольчого атестату. Вважати такими, що 04 квітня 2024 року справи та посаду прийняли та приступили до виконання службових обов`язків за посадою, з посадовим окладом 2470 гривень на місяць. Виплачувати премію за особистий внесок в загальні результати служби у розмірі 650% посадового окладу, відповідно наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, окремого доручення Міністерства оборони України №183/уд від 16 січня 2024 року. Виплачувати надбавку за особливості проходження служби у розмірі 87,8% посадового окладу, окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років. відповідно наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року №260, окремого доручення Міністерства оборони України №183/уд від 16 січня 2024 року. Вступний інструктаж з питань охорони праці пройшли. Підстава: Указ Президента України "Про загальну мобілізацію" №69/2022 від 24 лютого 2022 року, поіменний список військовозобов`язаних від 03 квітня 2024 року №2248.

Не погоджуючись з діями та рішеннями відповідача та третьої особи позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.

Згідно частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Відповідно до ст. 106 Конституції України Президент України, зокрема, приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні" у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який неодноразово продовжувався та діє станом на сьогоднішній день.

Відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію.

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності, повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів визначає Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 р. № 3543-XII (далі - Закон № 3543-ХІІ)

За визначеннями, наведеними у ст.1 Закону № 3543-XII: мобілізація це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано; особливий період це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Частиною 5 ст.22 Закону № 3543-XII передбачено, що призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту). Особливості проходження медичного обстеження військовозобов`язаними та резервістами під час мобілізації, на особливий період визначаються Міністерством оборони України спільно з Міністерством охорони здоров`я України.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначення загальних засад проходження в Україні військової служби здійснює Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" № 2232-ХІІ (далі за текстом - Закон №2232-ХІІ).

Згідно з ч.1-3 ст.1 Закону № 2232-XII захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ч.5, 7 ст.1 Закону № 2232-XII від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом. Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя.

Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період (ч.9 ст.1 Закону № 2232-XII).

За нормами частини другої статті 2 Закону № 2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Порядок проходження громадянами України (далі - громадяни) військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з виконанням громадянами військового обов`язку в запасі регламентується Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 р. № 1153/2008 (далі - Положення № 1153/2008).

Відповідно до п.2 Положення № 1153/2008 громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом. У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки; військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу. З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт. За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Підпунктом 1 пункту 252 Положення № 1153/2008 передбачено, що у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у ст.23 Закону № 3543-XII, а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

Згідно з пунктом 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 р. № 154 (далі - Положення № 154) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі, інших містах, районах, районах у містах. Залежно від обсягів облікової, призовної та мобілізаційної роботи утворюються районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки. Територіальні центри комплектування та соціальної підтримки утворюються, ліквідуються, реорганізовуються Міноборони.

Відповідно до пункту 9 Положення № 154 територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань, зокрема: ведуть військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також облік громадян України, які уклали контракт добровольця територіальної оборони, ветеранів війни та військової служби, та інших осіб, які мають право на пенсійне забезпечення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб"; здійснюють заходи щодо призову громадян на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, та на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період; надають командирам військових частин інформацію про військовозобов`язаних, які перебувають на військовому обліку, з метою добору громадян для проходження служби у військовому резерві та військової служби за контрактом.

Пунктом 11 Положення № 154 передбачено, що районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, серед іншого: розподіляють призовників під час їх приписки до призовних дільниць і призову на строкову військову службу за видами (родами сил і військ) Збройних Сил, іншими військовими формуваннями; організовують та проводять професійно-психологічний відбір громадян під час приписки до призовної дільниці, призову на військову службу, службу у військовому резерві, відбору кандидатів на військову службу за контрактом; беруть участь в організації та забезпеченні роботи районних (міських) призовних комісій, готують для розгляду зазначеними комісіями матеріали з питань призову громадян на строкову військову службу, службу у військовому резерві, надання відстрочки або звільнення їх від призову на строкову військову службу, службу у військовому резерві; оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

У силу п.12 цього Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Відповідно до ч.9 ст.14 Закону № 2232-ХІІ (як у редакції на 2018 рік, так і в редакції на 2024 рік, тобто час виникнення спірних правовідносин), на районні (міські) комісії з питань приписки покладаються, серед іншого, такі функції, як зняття з військового обліку призовників та взяття на військовий облік військовозобов`язаних громадян, яких за станом здоров`я визнано непридатними до військової служби в мирний час, обмежено придатними у воєнний час.

За правилами п.2 ч.1 ст.37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції на 2018 рік) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних у районних (міських) військових комісаріатах підлягають громадяни України, які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу. В свою чергу, за ч.1 ст.18 цього Закону в цій же редакції, від призову на строкову військову службу в мирний час звільняються громадяни України, які визнані за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.

Аналогічним чином, відповідно до п.2 ч.1 ст.37 Закону № 2232-ХІІ (у редакції на 2024 рік) взяттю на військовий облік військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідному підрозділі Служби зовнішньої розвідки України підлягають громадяни України, які, зокрема, відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від призову на строкову військову службу. В свою чергу, за ч.1 ст.18 цього Закону в цій же редакції, від призову на строкову військову службу звільняються громадяни України, які визнані особами з інвалідністю або за станом здоров`я непридатними до військової служби в мирний час.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звільнений від призову на строкову військову службу в 2018 році оскільки був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у військовий час медичною комісією при Гусятинському РВК. З огляду на вказане та у повній відповідності до п. 2 ч.1 ст.37 Закону № 2232-ХІІ 22.02.20219 ОСОБА_1 взятий на військовий облік військовозобов`язаних ІНФОРМАЦІЯ_12 за ВОС №971 посадою "електрозварщик зварювальних робіт" код 664А. Таким чином, у 2018 році позивача знято з обліку призовників та взято на облік військовозобов`язаних.

Пунктом 1 Наказу Міністерства оборони України "Про тимчасове посвідчення військовозобов`язаного" від 21.11.2017 р. № 610 встановлено, що тимчасове посвідчення військовозобов`язаного є документом, що посвідчує особу військовозобов`язаного, який перебуває у запасі осіб офіцерського складу або осіб рядового, сержантського і старшинського складу (далі - військовозобов`язаний), та визначає належність його власника до виконання військового обов`язку.

Згідно п.3 даного акту, тимчасове посвідчення видається військовозобов`язаним, які не проходили військову службу (навчальні збори) та не мають військово-облікової спеціальності та визнані призовними комісіями непридатними в мирний час, обмежено придатними у воєнний час до військової служби за станом здоров`я (до підтвердження цього рішення під час повторного медичного огляду).

Враховуючи наявність тимчасового посвідчення військовозобов`язаного, суд приходить до висновку, що позивач обізнаний із своїм правовим статусом - "військовозобов`язаний". Зазначене рішення позивачем не оскаржувалось. Доказів протилежного суду не надано. Відтак, з лютого 2019 року ОСОБА_1 перебував на обліку як військовозобов`язаний, отже на нього розповсюджувалася дія норм законодавства щодо військовозобов`язаних, а не призовників, що призиваються на строкову службу.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, щодо відсутності протиправності в діях посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 щодо зарахування позивача до категорії військового обліку - військовозобов`язаних.

У зв`язку з чим, похідна позовна вимога щодо зобов`язання начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 зняти ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , з військового обліку військовозобов`язаних, та взяти його на військовий облік призовників і видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 військово-обліковий документ - посвідчення про приписку до призовної дільниці задоволенню не підлягає.

Щодо позовних вимог визнати протиправними дії щодо видачі та вручення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_6 позивачу у якості військовозобов`язаного мобілізаційного розпорядження, суд зазначає таке.

Згідно ч.3 ст.2 Закону № 2232-ХІІ військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

При цьому за приписами ч.7 ст.1 Закону № 2232-ХІІ виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

В силу пункту 1 Положення № 154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Згідно із підпунктом 1 пункту 252 Положення № 1153/2008 у разі оголошення мобілізації і настання особливого періоду: проводиться призов на військову службу військовозобов`язаних і резервістів, за винятком осіб, зазначених у ст.23 Закону № 3543-ХІІ, а також прийом громадян на військову службу за контрактом.

Відповідно до п.253 Положення № 1153 призови на військову службу військовозобов`язаних у воєнний час проводяться територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки, а резервістів - командирами військових частин на підставі указів Президента України.

Отже, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, виконуючи свої владні управлінські функції, здійснюють оповіщення військовозобов`язаних про виклик за розпорядженнями їх керівників.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 видано та вручено мобілізаційне розпорядження.

Позивач не згодний з діями посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_6 , оскільки вважає, що його протиправно віднесено до категорії військовозобов`язаних.

Проте ці доводи є безпідставними, оскільки судом встановлено, що у позивача наявний саме правовий статус "військовозобов`язаний".

Також суд зазначає, що саме по собі оповіщення громадян про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, яке оформлюється відповідним чином з метою на виконання законодавства з питань військового обов`язку та вручаються військовозобов`язаним, не є рішенням чи дією суб`єкта владних повноважень у розумінні КАС України.

Таким чином, мобілізаційне розпорядження є лише засобом оповіщення військовозобов`язаної особи для її прибуття на вказану дату до територіального центру комплектування

При цьому обов`язок військовозобов`язаної особи з`явитись за викликом до відповідного територіального центру комплектування встановлений не оскаржуваним позивачем мобілізаційним розпорядженням, а Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Наведене свідчить про відсутність порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів позивача на момент його звернення до суду, що є обов`язковою умовою надання правового захисту судом.

Аналогічного правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 08.09.2022 р. у справі № 300/1263/22 у справі в подібних правовідносинах.

Щодо позовних вимог про визнання протиправними дій посадових осіб ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо прийняття наказу по особовому складу про зарахування ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 в команду на відправку № (наразі не відомо) до 199 Навчального центру Житомирської області у складі ВЧ НОМЕР_1 , суд зазначає таке.

Указом Президента України №69/2022 р., у зв`язку з військовою агресією російської Федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1,17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, Президентом України постановлено: оголосити та провести загальну мобілізацію; мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва; мобілізація проводиться протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом; призов військовозобов`язаних, резервістів та залучення транспортних засобів для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, інших військових формувань України здійснити в обсягах, визначених згідно з мобілізаційними планами.

За ч.2 ст.39 Закону № 2232-ХІІ на військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, незалежно від місця їх перебування на військовому обліку.

Аналіз вказаних нормативно-правових актів дає підстави для висновку про те, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. У разі збройної агресії проти України Президент України приймає рішення про загальну або часткову мобілізацію, введення воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях. На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації, за винятком осіб, зазначених у ст.23 Закону № 3543-ХІІ.

Судом встановлено, що позивач є військовозобов`язаним, який Військово-лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_6 визнаний придатним до військової служби. Також позивач не мав підстав для бронювання в установленому законом порядку на період мобілізації та раніше не проходив військову службу в Збройних Силах України, інших військових формуваннях.

Враховуючи наведені обставини, а також Указ Президента України № 69/2022 р., суд приходить до висновку, ІНФОРМАЦІЯ_5 правомірно здійснено призов позивача на військову службу по мобілізації з подальшою відправкою до 199 Навчального центру Житомирської області у складі ВЧ НОМЕР_8 , оскільки це є його конституційним обов`язком.

Щодо позовної вимоги про визнання протиправним та скасування наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) про призначення позивача на посаду курсанта Навчальної роти Навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 Десантно-штурмових військ ЗСУ з 04.04.2024 р. та зарахування до списків частини та зобов`язання командира Військової частини НОМЕР_1 позивача виключити із списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 , суд зазначає таке.

Початком проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період є день, визначений ст.24 Закону № 2232-XII.

Відповідно до п.4 ч.1 та абз.1 ч.3 ст.24 Закону № 2232-XII початком проходження військової служби вважається, зокрема, день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Наказом Міністерства оборони України від 15.09.2022 р. № 280, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 14.11.2022 р. за № 1407/38743, затверджено Інструкцію з організації обліку особового складу в системі Міністерства оборони України, яка визначає організацію і порядок обліку військовослужбовців та працівників в органах військового управління, з`єднаннях, військових частинах, вищих військових навчальних закладах та військових навчальних підрозділах закладів вищої освіти, установах та організаціях Збройних Сил України (далі - Інструкція 280).

Відповідно до пунктів 1, 3 Розділу XII Інструкції № 280 облік особового складу в особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації або з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій, ведеться у порядку, установленому на мирний час, та з урахуванням особливостей, викладених у цьому розділі.

Військовослужбовці військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період зараховуються в день прибуття до списків особового складу військової частини в порядку, установленому пунктами 13 і 14 розділу II цієї Інструкції.

Первинне призначення на посади військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, а також призначення (переміщення) військовослужбовців, які перебувають на військовій службі, відповідно до їх мобілізаційного призначення за мобілізаційним планом, здійснюються наказом командира військової частини по стройовій частині до закінчення заходів відмобілізування незалежно від номенклатури посад для призначення.

Пунктом 14 Розділу ІІ Інструкції № 280 встановлено, що зарахування до списків особового складу військової частини прибулого особового складу (або прийому на роботу працівників) здійснюється наказом по стройовій частині у день їх прибуття (прийому на роботу) до військової частини.

Підставою для видання наказу про зарахування особового складу до списків військової частини (про прийом на роботу працівника) є, зокрема, для військовослужбовців - іменні списки команд, приписи і документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

З вказаних норм у їх сукупності слідує, що організація обліку та призову громадян в особливий період, покладена на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Разом з тим, зарахування до штату військової частини та виключення з нього здійснюється наказами по стройовій частині відповідної військової частини. Відповідне зарахуванням здійснюється не на власний розсуд, а на підставі іменних списків команд, які надходять від територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Суд встановив, що, відповідно до поіменного списку військовозобов`язаних, які призвані та направлені ІНФОРМАЦІЯ_5 , солдат ОСОБА_1 прибув у розпорядження військової частини НОМЕР_1 .

Як видно зі змісту наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 04.04.2024 р. № 95 позивача призначено на посаду курсанта навчального взводу навчальної роти навчального батальйону військової частини НОМЕР_1 з 04.04.2024 р. зараховано до списків частини і на всі види забезпечення та на триразове котлове забезпечення.

Суд зазначає, що командир Військової частини НОМЕР_1 не мав права не зарахувати позивача до особового складу Військової частини НОМЕР_1 , адже отримав усі передбачені чинним законодавством документи та беззаперечні правові підстави для видання оспорюваного позивачем наказу.

Крім того, згідно абзацу 2 пункту 2.8 розділу ІІ Інструкції з організації обліку особового складу в Збройних силах України, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 26 травня 2014 року № 333, зареєстровано ним в Міністерстві юстиції України 12 червня 2022 року за № 611/25388 підставою зарахування до списків військової частини прибулого особового складу є іменні списки команд, приписи та документи, що посвідчують особу військовослужбовця.

Відтак, командування Військової частини НОМЕР_1 не могло відмовити в зарахуванні позивача до особового складу даної військової частини.

Суд звертає увагу, що матеріалами справи не підтверджено, що на момент прийняття оскаржуваного наказу позивач не підлягав призову на військову службу під час мобілізації за станом здоров`я чи з інших законодавчо встановлених підстав. Натомість підтверджено протилежне.

В свою чергу, навчання позивача в ВСП Гусятинський фаховий коледж ТНТУ могло бути підставою для надання відстрочки від проходження військової служби, однак, як правомірно зазначив представник відповідача позивачем не подано відповідної заяви ані до ІНФОРМАЦІЯ_10 з моменту зарахування на навчання, ані до ІНФОРМАЦІЯ_6 .

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку, що оскаржуваний наказ командира ВЧ НОМЕР_1 в частині призову позивача на військову службу під час мобілізації є правомірним та таким, що прийнятий відповідно до вимог ч.2 ст.2 КАС України, доводи представника позивача про незаконність наказу не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи, у зв`язку із чим у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування вказаного наказу з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Відповідно до п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно з ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Судові витрати розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача 199 навчальний центр Житомирської області у складі ВЧ НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст.295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 );

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 в Одеській області (, адреса: вул. Першотравнева, буд.55, м. Білгород-Дністровський, Одеська область, 029804295);

Третя особа: 199 навчальний центр Житомирської області у складі ВЧ НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_4 )

Суддя П.П. Марин

.