Справа № 165/1445/24
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 165/1445/24 пров. № А/857/16767/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання: Коць Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області на рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 06 червня 2024 року у справі № 165/1445/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (головуючий суддя першої інстанції Василюк А.М., місце ухвалення м. Нововолинськ, дата складання повного тексту 06.06.2024),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Нововолинської міської ради про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 24 березня 2024 року отримала постанову NV №003709-пр Виконавчого комітету Нововолинської міської ради про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, з якої вбачається, що особа, яка керувала о 16:43 год. по бульвару Шевченка у м. Нововолинську транспортним засобом марки «Skoda Yeti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушила правила зупинки, здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території та створила перешкоду дорожньому руху, чим порушила п. 15.9 «и» ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Нововолинський міський суд Волинської області позов задовольнив частково. Скасував постанову серії NV №003709-пр виконавчого комітету Нововолинської міської ради, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 (шістсот вісімдесят) грн. і закрив справу про адміністративне правопорушення. Також ухвалив відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Нововолинської міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. У задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовив.

Не погодившись із таким рішенням суду, Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 06 червня 2024 року у справі №165/1445/24. Окрім цього, просить стягнути з ОСОБА_1 на його користь 975, 90 грн судового збору за подання апеляційної скарги.

Аргументи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що автомобіль ОСОБА_1 , який згідно постанови про адміністративне правопорушення розташований ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території, є нерухомим об`єктом, який обмежує оглядовість дороги, а також є перешкодою для руху та загрозою безпеці дорожнього руху. Посилаючись на норми ч. 3 ст. 265-4 КУпАП, апелянт робить висновок, що ОСОБА_1 створила загрозу безпеці руху.

Також зазначає, що з пояснень, наданих та особисто підписаних ОСОБА_1 при розгляді справи про адміністративне правопорушення 26 березня 2024 року вбачається, що позивачка не заперечувала щодо порушення саме пункту 15.9 «и» ПДР, тобто не заперечувала, що порушила саме правила зупинки (недотримання відстані 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо у місці виїзду), а лише вказала, що жодних перешкод дорожньому руху або загроз безпеці руху своїм автомобілем не створила.

Щодо покликання ОСОБА_1 на те, що на дату подання позовної заяви до Нововолинського міського суду Волинської області їй не було надано сертифікатів чи декларацій відповідності на засоби вимірювальної техніки, які використовувались працівниками муніципальної варти, апелянт заявляє, що це твердження не відповідає дійсності, оскільки на адресу проживання ОСОБА_1 у відповідь на її заяву від 26.03.2024 б/н про надання копії сертифіката на прилад BOSH Universal Distance 50 та спецзасіб SAMSUNG Galaxy Tab A7 SM-N 505 Управлінням муніципальної варти Виконавчого комітету Нововолинської міської ради листом від 27.03.2024 № 01-M-05/55 була надана повна інформація щодо вищевказаних спецзасобів з одночасним надсиланням копії свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки у формі додатку до листа.

Підсумовуючи, апелянт вказує, що при прийнятті постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП відповідач Виконавчий комітет Нововолинської міської ради Волинської області з`ясував всі фактичні обставини справи, але суд першої інстанції дані обставини не врахував.

Позивач скористалася своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, в якому просить залишити апеляційну скаргу Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області без задоволення, а рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 06 червня 2024 року у справі № 165/1445/24 без змін.

В судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду позивач та її представник проти апеляційної скарги заперечили, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Представник апелянта Карпус Б.С. подав заяву з проханням розглядати справу без участі Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області за наявними матеріалами по справі.

Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи (ч.5 ст. 286 КАС України).

З врахуванням вищенаведеного, та у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

24 березня 2024 року позивачка ОСОБА_1 отримала постанову NV № 003709-пр виконавчого комітету Нововолинської міської ради про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, з якої вбачається, що особа, яка керувала о 16:43 год. по бульвару Шевченка у м. Нововолинську транспортним засобом марки «Skoda Yeti», реєстраційний номер НОМЕР_1 , порушила правила зупинки, здійснила зупинку транспортного засобу ближче 10 метрів від місця виїзду з прилеглої території та створила перешкоду дорожньому руху, чим порушила п. 15.9 «и» ПДР України, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 122 КУпАП.

Позивач вказує, що особа, яка проводила розгляд справи, не представилася, не ознайомила позивача з її правами до початку розгляду справи.

В повідомленні зазначалося посада та ПІБ особи, яка розглядатиме справу: Головний спеціаліст відділу оперативного реагування управління муніципальної варти ОСОБА_2 . Розглядала справу працівниця, яка очевидно не є ОСОБА_2 . Постанова підписана ОСОБА_2 , яка під час розгляду справи не перебувала в приміщенні і не здійснювала розгляд справи.

22 березня 2024року з метою ознайомлення з матеріалами справи позивач переходила за посиланням https://parking.nov.rada.gov.ua/, зазначеним в повідомленні. Їй відкрилась наступна інформація: № постанови - 003709, статус виконання неоплачена. 28 березня 2024 року позивач знову відкрила вказане посилання і в графі статус виконання було вказано: скасовано (заміна відповідальної особи). Винесено АЕ № 003709-пр. Постанова, яка отримана позивачем: NV № 003709-пр. З інформації на сайті номер винесеної постанови АЕ № 003709-пр, а винесена постанова номер той же, тільки серія інша. Що саме скасовано позивачу ОСОБА_1 незрозуміло

Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії NV № 003709-пр виконавчого комітету Нововолинської міської ради про накладення адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 122 КУпАП, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн. (а.с.7 зворот).

Суд першої інстанції частково задовольнив позов із тих підстав, що відповідачем не спростовано доводів позивача на заперечення обставин, вказаних в оспорюваній постанові, а у судовому засіданні не здобуто доказів, які б спростовували твердження позивача, які суд першої інстанції прийняв до уваги як належні і допустимі.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погоджується, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на підставі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи, як підтверджується обставинами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до статті 279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

У відповідності до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Рішенням Нововолинської міської ради від 17.02.2022 №11/44 затверджено «Положення» про управління муніципальної варти виконавчого комітету Нововолинської міської ради» в новій редакції.

Згідно пунктів 1.1.-1.3. Положення «Управління муніципальної варти виконавчого комітету Нововолинської міської ради (далі Управління) є виконавчим органом Нововолинської міської ради.

Управління у своїй діяльності підзвітне і підконтрольне міській раді, підпорядковане її виконавчому комітету, міському голові та заступнику міського голови згідно розподілу обов`язків.

Управління є юридичною особою, вправі володіти відокремленим майном, може набувати майнові і немайнові права та обов`язки, а також виступати позивачем або відповідачем в судових інтересах від свого імені».

В пункті 2.2. Положення визначено основні завдання Управління. Підпункт. 2.2.1.4. передбачає завдання: «Здійснення контролю за паркуванням автотранспорту згідно Правил дорожнього руху та Правил благоустрою».

Розділ ІІІ Положення визначає повноваження Управління.

П.3.1.3. Положення визначає одним із повноважень: «Складання адміністративних протоколів за порушення законодавства з питань благоустрою, незаконної торгівлі, паркування транспортних засобів у невстановлених місцях, розташування незаконних об`єктів на території населених пунктів Нововолинської міської територіальної громади згідно чинного законодавства та інші види протоколів, передбачених чинним законодавством».

П.3.4.2.Викликати громадян і службових осіб у справах про адміністративні правопорушення та у зв`язку з матеріалами, що знаходяться у провадженні Управління і відбирати у них письмові або усні пояснення.

П.3.4.3. Складати протоколи про адміністративні правопорушення, акти обстеження місця порушення та провадити заходи забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, які віднесені до їх компетенції.

3.4.15. Фіксувати виявлені правопорушення та складати протоколи про адміністративні правопорушення на громадян та службових, посадових осіб суб`єктів господарювання, установ, організацій незалежно від форм власності в межах компетенції та порядку передбачених чинним законодавством.

Згідно з п. 1.10 ПДР, зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо).

Постановою КМУ від 13 січня 2016 року №94 затверджено Технічний регламент законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки. Цей Технічний регламент встановлює вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - засоби вимірювальної техніки), коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями.

Перелік засобів вимірювальної техніки, призначених для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, на які поширюється дія Технічного регламенту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки включає групу приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації: вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні; вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні.

Відповідність засобів вимірювальної техніки цьому Технічному регламенту повинна засвідчуватися шляхом нанесення на них знака відповідності та додаткового метрологічного маркування, передбачених у пунктах 58-70цього Технічного регламенту. Знак відповідності і додаткове метрологічне маркування повинні бути помітними, розбірливими та не повинні стиратися, бути нанесені на засоби вимірювальної техніки або на табличку з технічними даними. У разі коли це є неможливим або невиправданим через характер засобів вимірювальної техніки, таке маркування повинно наноситися на супроводжувальну документацію та пакування, якщо таке є .

На засоби вимірювальної техніки повинні наноситися такі написи: 1) зареєстроване комерційне найменування чи зареєстрована торговельна марка (знак для товарів і послуг); 2) відомості про їх характеристики точності.

А також у разі потреби: 3) дані про умови експлуатації; 4) границі вимірювань; 5) діапазон вимірювань; 6) ідентифікаційне маркування; 7) номер сертифіката перевірки типу.

На засіб вимірювальної техніки має бути складена декларація про відповідність.

Постановою КМУ від 4 червня 2015 р. № 374 «Про затвердження переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці» визначено, що прилади контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації: вимірювачі швидкості руху транспортних засобів дистанційні; вимірювачі просторово-часових параметрів місцеположення транспортних засобів дистанційні підлягають періодичній повірці.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що відповідач не спростував доводів позивача на заперечення обставин вказаних у оспорюваній постанові. Відповідач не надав доказів, які б спростовували твердження позивачки та підтверджує вчинення нею адміністративного правопорушення, які можуть бути визнані належними і допустимими.

На думку суду апеляційної інстанції, з усіх фото, які начебто підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, жодним чином не можна достеменно встановити, як саме здійснювався цей замір, від якої точки був початок заміру і в якій точці було його закінчення. Тобто об`єктивний аналіз складу ймовірного адміністративного правопорушення не є можливим.

Колегія суддів зазначає, що у постанові КАС ВС у справі №524/9716/16-а від 13.02.2020 зроблено висновок про те, що «У разі відсутності в постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення».

Отже, з врахуванням доказів, що містяться в матеріалах справи, і норм законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів прийшла до висновку, що наявність складу правопорушення в діях позивача, жодними доказами не доведена.

Стаття 7 КАС України передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Колегія суддів звертає увагу апелянта на те, що в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви щодо винуватості особи, яка притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може ґрунтуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що приймаючи постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 122 КУпАП відповідач не з`ясував всіх фактичних обставин справи, а тому вважає правильним висновок суду першої інстанції про необхідність скасування постанови NV №003709-пр Виконавчого комітету Нововолинської міської ради, якою позивачку було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 680 грн. Отже, вказану постанову слід скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Апеляційним судом також ураховуються інші недоліки оскаржуваної постанови щодо невірної адреси проживання позивача, відмінних відомостей при відкритті електронного посилання щодо серії постанови та відомостей про її скасування ( заміна відповідальної особи).

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виконавчого комітету Нововолинської міської ради Волинської області залишити без задоволення, а рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 06 червня 2024 року у справі №165/1445/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 05.09.2024