Справа № 480/9990/23
Суддя: Русанова В.Б.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 р. Справа № 480/9990/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Русанової В.Б.,

Суддів: Перцової Т.С. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2024, головуючий суддя І інстанції: В.О. Павлічек, по справі № 480/9990/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 (далі ВЧ НОМЕР_2 , відповідач-1), Військової частини НОМЕР_1 (далі ВЧ НОМЕР_1 , відповідач-2), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не нарахування ОСОБА_1 збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період стаціонарного лікування з 26.10.2022 по 31.01.2023 та з 01.03.2023 по 28.04.2023 з урахуванням виплачених сум;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 збільшену до 100 000,00 грн. додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 за період стаціонарного лікування 26.10.2022 по 31.01.2023 та з 01.03.2023 по 28.04.2023 з урахуванням виплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не нарахування ОСОБА_1 належного грошового забезпечення за період стаціонарного лікування з 01.03.2023 по 28.04.2023.

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за період стаціонарного лікування з 01.03.2023 по 28.04.2023.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо не нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.03.2023 по 28.04.2023 рр.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 нарахувати ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період із 01.03.2023 по 28.04.2023 рр.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період із 01.03.2023 по 28.04.2023 рр.

Визнано протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо ненарахування ОСОБА_1 належного грошового забезпечення за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.03.2023 по 28.04.2023 рр.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_2 нарахувати ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.03.2023 по 28.04.2023 рр.

Зобов`язано ВЧ НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.03.2023 по 28.04.2023 рр.

В іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Другий відповідач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність та невмотивованість, порушення норм матеріального, процесуального права, просив суд апеляційної інстанції його скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що позивач не звертався із рапортом до командування військової частини НОМЕР_2 та не надав підтверджуючі документи перебування на стаціонарному лікуванню з 01.03.2023 по 28.04.2023, що у свою чергу унеможливило нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення та додаткову винагороду за оскаржуваний період.

Позивач правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, вислухавши суддю доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що ОСОБА_1 призваний до лав Збройних Сил України за мобілізацією та зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 з 07.06.2022, що підтверджується витягом з наказу командира ВЧ НОМЕР_2 №164 від 08.06.2022. (а.с.77)

25.10.2022 під час проходження військової служби в районі м. Соледар Бахмутського району Донецької області внаслідок проведення штурмових дій, під час виконання заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач отримав чисельні поранення, того ж дня доставлений до ЛСБ Бахмут (а.с. 18 19).

З 26.10.2022 по 04.11.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня імені І.І.Мечникова» Дніпропетровської обласної ради, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 19 зворот 20).

З 05.11.2022 по 04.04.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» в м. Києві, що підтверджується випискою з історії хвороби стаціонарного хворого (а.с. 20 зворот 21).

04.04.2023 позивач був оглянутий гарнізонною військово-лікарською комісією НВМКЦ «ГВКГ» та визнаний непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців, встановлено: поранення тяжке. Травма, поранення, каліцтво, Так, пов`язане із захистом Батьківщини. Потребує протезування (а.с. 22 - 23).

З 05.04.2023 по 20.04.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» в м. Києві, що підтверджується випискою з історії хвороби стаціонарного хворого (а.с. 23 зворот 24).

З 21.04.2023 по 28.04.2023 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Київська міська клінічна лікарня № 3» в м. Києві, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 24 зворот 25).

Позивач, вважаючи, що відповідачами протиправно, у період з 26.10.2022 по 31.01.2022 та з 01.03.2023 по 28.04.2023 не виплачено додаткову грошову винагороду, передбачену Постановою КМУ №168, а за період з 01.03.2023 по 28.04.2023, у тому числі, протиправно не виплачено грошове забезпечення, звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи в задоволені позову суд першої інстанції, виходив з того, що ВЧ НОМЕР_2 здійснювала нарахування та виплату додаткової грошової винагороди Позивачу у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 26.10.2022 по 31.01.2023, отже позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Задовольняючи позов за період з 01.03.2023 року по 28.04.2023 року, суд першої інстанції виходив з того, що ВЧ НОМЕР_2 протиправно не нараховано, а ВЧ НОМЕР_1 протиправно не виплачено додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини та належне грошове забезпечення за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Враховуючи оскарження відповідачем судового рішення першої інстанції фактично лише в частині задоволення позовних вимог та межі перегляду, передбачені ст. 308 КАС України, слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст. 2 Закону України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі Закон 2011-ХІІ) визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

За змістом ст.9 ч.1-4 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року прийнята постанова Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ № 217 від 07.03.2022, № 350 від 22.03.2022, № 400 від 01.04.2022, № 754 від 01.07.2022, № 793 від 07.07.2022, № 1066 від 27.09.2022, № 1146 від 08.10.2022, № 43 від 20.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям Збройних Сил України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 Постанови № 168, Міністр оборони України видав директиви від 07.03.2022 № 248/1217, від 25.03.2022 № 248/1298, від 18.04.2022 № 248/1529, доведені до кожної окремої військової частини (установи) телеграмами (діяли до 01.06.2022), окреме доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 (далі - Окреме доручення № 912/з/29).

Згідно пункту 7 Окремого доручення № 912/з/29, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), визначена додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 (далі - Довідка), видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва), під час захисту Батьківщини (зразок заповнення наведено в додатку № 5).

Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 грн. за час цієї відпустки.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі Положення №402 в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно пункту 1.1 глави 1 розділу I Положення №402, військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно пункту 21.1 глави 21 розділу II Положення №402, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Відповідно пункту 21.2 глави 21 розділу II Положення №402, причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

Згідно пункту 21.5 глави 21 розділу II Положення №402, постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях, зокрема, а) Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини.

Колегія суддів враховує, що відповідач не заперечує та визнає факт отримання позивачем 25.10.2022 року поранення (травми та каліцтва), що пов`язане із захистом Батьківщини, що підтверджується також Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.11.2022 №116 (а.с. 18).

Внаслідок отриманого поранення позивач перебував на стаціонарному лікуванні у різних закладах охорони здоров`я безперервно з 26.10.2022 по 28.04.2023, що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого (а.с. 18 25).

Випискою з історії стаціонарного хворого КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» в м. Києві, період госпіталізації з 05.11.2022 по 04.04.2023 (а.с. 20 зворот 21), випискою з історії стаціонарного хворого КНП КОР «Київська обласна клінічна лікарня» в м. Києві, період госпіталізації з 05.04.2023 по 20.04.2023 (а.с. 23 зворот 24), випискою з медичної карти стаціонарного хворого КНП «Київська міська клінічна лікарня № 3» в м. Києві, період госпіталізації з 21.04.2023 по 28.04.2023 (а.с. 24 зворот 25), підтверджується перебування позивача на безперервному стаціонарному лікуванні.

Окрім цього, 04.04.2023 позивач був оглянутий гарнізонною військово-лікарською комісією НВМКЦ «ГВКГ» та визнаний непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців. Також постановою гарнізонної військово-лікарської комісією НВМКЦ «ГВКГ» встановлено: поранення тяжке. Травма, поранення, каліцтво, Так, пов`язане із захистом Батьківщини. Потребує протезування (а.с. 22 - 23).

Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням (травмою, каліцтвом) що пов`язане із захистом Батьківщини у спірний період з 01.03.2023 року по 28.04.2023 року.

При цьому, у спірний період позивачу взагалі не нараховувалось та не виплачувалось грошове забезпечення, в тому числі і грошова винагорода відповідно до Постанови КМУ №168, що підтверджується довідкою про доходи ОСОБА_1 (а.с. 78).

Пункт 1 Постанови №168 встановлює дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: поранення (контузія, травма, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини; перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я або у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Колегія суддів зазначає, що наявними в справі доказами підтверджено наявність цих умов стосовно позивача у спірний період.

Колегія суддів відхиляє доводи відповідача про те, що позивач не звертався з рапортами до командування військової частини НОМЕР_2 та не надав підтверджуючі документи перебування на стаціонарному лікуванню з 01.03.2023 по 28.04.2023, оскільки ВЧ НОМЕР_2 у відзиві на позовну заяву зазначає, що згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) №303 від 25.10.2022р. позивач вважається таким, що вибув на лікування: до Бахмутської центральної районної лікарні, м. Бахмут, з 25 жовтня 2022 року, згідно наказу командира ВЧ НОМЕР_2 (по стройовій частині) №120 від 30.04.2023р. позивач вважається таким, що прибув з лікування: з Київської міської клінічної лікарні №3, м. Київ, 30 квітня 2023 року. (а.с. 73 74). Вказані обставини свідчать про обізнаність відповідача про перебування позивача на лікуванні.

Окрім цього, колегія суддів враховує, що саме ВЧ НОМЕР_2 направила позивача на огляд медико-соціальною експертною комісією (а.с. 25 зворот).

Разом з тим, ані Постановою КМУ №168, ані Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 року № 912/з/29, яке визначає порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168, не передбачено, що підставою для виплати додаткової грошової винагороди є рапорт самого військовослужбовця.

Згідно пункту 7 Окремого доручення № 912/з/29, підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. є довідка видана командиром військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва).

Отримання травми позивачем підтверджується Довідкою про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 28.11.2022 №166 (а.с. 18).

Відтак, вказана довідка є підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди.

З огляду на викладене та враховуючи вищенаведені правові норми, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності ВЧ НОМЕР_2 щодо ненарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ від 28.02.2022 року № 168, у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.03.2023 по 28.04.2023 р., зобов`язання ВЧ НОМЕР_2 нарахувати, а ВЧ НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 таку додаткову винагороду, а також визнання протиправною бездіяльність ВЧ НОМЕР_2 щодо ненарахування ОСОБА_1 належного грошового забезпечення за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.03.2023 по 28.04.2023 рр. та зобов`язання ВЧ НОМЕР_2 нарахувати, а ВЧ НОМЕР_1 виплатити ОСОБА_1 належне грошове забезпечення за період перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 01.03.2023 по 28.04.2023 рр.

Доводи апеляційної скарги правильність висновків суду першої інстанції не спростовують.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 14.05.2024 по справі № 480/9990/23 - в частині задоволення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.Б. Русанова
Судді Т.С. Перцова С.П. Жигилій