Справа № 400/14177/23
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 р. № 400/14177/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Мельника О.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомОСОБА_1

до відповідачаІНФОРМАЦІЯ_1

проскасування дисциплінарного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (далі відповідач, ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування дисциплінарного стягнення "сувора догана" оголошеного начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковнику ОСОБА_2 на нараді 16.11.2023 року усним наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 за невиконання розпорядження № 4/1527 від 03.11.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав що з накладенням на нього дисциплінарного стягнення у вигляді суворої догани, за невиконання розпорядження № 4/1527 не погоджується, так як вважає, дисциплінарне стягнення безпідставним, так як вимоги розпорядження виконано і відповідь на адресу ІНФОРМАЦІЯ_4 надано в строк, через відділ персоналу.

Відповідачем надано клопотання про надання додаткового строку для подання відзиву на позовну заяву, з підстав того що про наявність ухвали про відкриття провадження від 07.12.2023 по справі № 400/14177/23 дізнався лише 20.01.2024 отримавши ухвалу від 18.01.2024 про відмову в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про об`єднання в одне провадження справ № 400/14178/23, № 400/14177/23, № 400/14823/23 та № 400/15199/23.

ІНФОРМАЦІЯ_2 вважає причини пропуску строку на подання відзиву на позовну заяву поважними та просить поновити строк на надання відзиву по справі.

Позивач заперечував проти клопотання відповідача.

Відповідач надав відзив, який прийнято судом, відповідно до норм статей 44, 162 Кодексу адміністративного судочинства, в якому у задоволенні позову просив відмовити. Заперечуючи проти вимог позивача відповідач вказав, що розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.11.2023 № 4/1527 зобов`язано начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 опрацювати звернення ОСОБА_4 , надати обґрунтовану відповідь та завірені належним чином відповідні документи до ІНФОРМАЦІЯ_5 в строк до 12.00 год 13.11.2023. Позивач, вимоги розпорядження від 03.11.2023 № 4/1527 не виконав, обґрунтовану відповідь з завіреними належним чином документами до ІНФОРМАЦІЯ_5 не надав. Натомість, позивач надав відповідь від 10.11.2023 № 9768 про те, що у задоволенні звернення ОСОБА_4 слід відмовити у зв`язку з тим, що вказане звернення не стосується особистих прав і законних інтересів ОСОБА_4 .

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Наказом Головнокомандувача Збройних Сил України від 12.04.2023 року № 759 підполковника ОСОБА_1 призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 .

16.11.2023 згідно усного наказу на ОСОБА_1 накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани за невиконання розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 та порушення правил військової ввічливості.

Матеріалами справи підтверджено, що 17.10.2023 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_5 надійшла заява ОСОБА_4 від 11.10.20.23 про надання копій документів, які підтверджують відрядження її батька ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_1 для супроводу особового складу військової частини, а також інших документів, які підтверджують факт прибуття ОСОБА_5 до військової частини НОМЕР_1 з метою встановлення місцезнаходження ОСОБА_5

03.11.2023 Розпорядженням начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №4/1527 зобов`язано начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 опрацювати звернення ОСОБА_4 , надати обґрунтовану відповідь та завірені належним чином відповідні документи до ІНФОРМАЦІЯ_5 в строк до 12.00 13.11.2023.

10.11.2023 № 9768 на виконання розпорядження СП №4/1527 Позивачем підготовлено відповідь-доповідь про те, що на звернення ОСОБА_4 (донька ОСОБА_5 надано письмову відповідь від 12.01.2023за № 21. Окрім того зазначено, що документи про відрядження ОСОБА_5 знаходяться у відділі освіти, молоді, спорту і культури Софіївської сільської ради про що було повідомлено ОСОБА_4 у письмових відповідях раніше. Позивач вважає, що у заявниці відсутнє право на звернення, а тому у його задоволенні слід відмовити, оскільки воно не стосується особистих прав і законних інтересів ОСОБА_4 .

Відповідач розцінив, таку відповідь, як невиконання розпорядження від 03.11.2023 №4/1527, вважає, що не надано обґрунтовану відповідь з завіреними належним чином документами до ІНФОРМАЦІЯ_5 , тому 16.11.2023 року о 07:45 в телефонному режимі під час наради начальником ІНФОРМАЦІЯ_4 позивачу оголошено сувору догану за невиконання розпорядження №4/1527

16.11.2023 позивач додатково надав рапорт до ІНФОРМАЦІЯ_5 в якому зазначив, що ОСОБА_4 не має права на звернення та отримання вказаних у зверненні документів, які стосуються ОСОБА_6 , оскільки він є повнолітньою, дієздатною особою, а діти не є представниками батьків інакше, як у порядку опікунства. Зазначений у зверненні ОСОБА_4 запит № 1004 від 15.07.2022 року та відповідь на нього знаходяться у ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В свою чергу, як вбачається з відзиву ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що ОСОБА_4 неодноразово зверталась до ІНФОРМАЦІЯ_6 з заявами з метою розшуку свого батька ОСОБА_5 , який перебуває в полоні.

Зазначене підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме заявами ОСОБА_4 , від 23.06.2022 (арк. спр. 48) та від 11.01.2023 (арк. спр. 50,51). Твердження позивача про відсутність у ІНФОРМАЦІЯ_7 витребуваних у зверненні ОСОБА_4 від 11.10.2023 документів є необґрунтованими та таким що не відповідає дійсності, оскільки в матеріалах справи наявна копія листа Начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24.02.2023 року щодо направлення ОСОБА_5 , у відрядження до м.Маріуполь Донецької області та копія Наказу від 25.02.2022 №17 нв про відрядження ОСОБА_5 , що дозволяє зробити висновок про наявність даних документів у розпорядженні Начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Саме це і стало підставою для оголошення суворої догани позивачу.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відносини щодо проходження військовослужбовцями військової служби врегульовані, зокрема, Законом України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 року № 2232-XII (далі Закон № 2232).

Закон № 2232 регулює відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно ст. 2 Закону №2232, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 24 Закону № 2232 передбачено, що початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, який затверджений Законом України від 24.03.1999 року № 551-XIV (далі Дисциплінарний статут).

Цим Статутом визначено, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Статтями 1, 2 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Статтею 5 Дисциплінарного статуту передбачено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

При цьому, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Закон України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 року № 548-XIV (далі Статут ЗСУ).

Так, відповідно до ст. 3 Статуту ЗСУ військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Статтею 5 Статуту ЗСУ визначено, що внутрішня служба це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба, відповідно до ст.ст. 6, 7 Статуту ЗСУ, здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту ЗСУ зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Відповідно до ст.ст. 11, 16 Статуту ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Положенням ст. 26 Статуту ЗСУ передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України Про оборону України дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст.ст. 28, 29, 30 Статуту ЗСУ єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до ст. 45 Дисциплінарного статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За положенням ст. 48 Дисциплінарного статут, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на військовослужбовців визначено ст.ст. 83 84 Дисциплінарного статуту, згідно яких на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

За положенням ст.ст. 96 98 Дисциплінарного статут, дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні та у відпустці.

Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

За положенням ст.ст. 105, 106, 109 Дисциплінарного статут, облік заохочень та дисциплінарних стягнень ведеться в усіх підрозділах (від роти і вище) та військових частинах.

Усі заохочення та дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток 3 до цього Статуту).

У разі зняття дисциплінарного стягнення у службовій картці військовослужбовця в розділі Стягнення робиться запис коли й ким стягнення знято.

Якщо накладені на військовослужбовця такі дисциплінарні стягнення, як зауваження, догана і сувора догана, після закінчення року після їх накладення не були зняті і він не вчинив за цей час іншого правопорушення, за яке був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у відповідній графі розділу Стягнення робиться запис про зняття стягнення у зв`язку із закінченням строку.

Позивач займає посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до п. 8 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року № 154 (далі Положення), завданнями територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених обов`язків є виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації, керівництво військовим обліком призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно- територіальної одиниці, контроль за його станом, зокрема в місцевих органах виконавчої влади, органах місцевого самоврядування та в органах, що забезпечують функціонування системи військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (крім СБУ та Служби зовнішньої розвідки), забезпечення в межах своїх повноважень адміністрування (територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя) та ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, проведення заходів приписки громадян до призовних дільниць, призову громадян на військову службу, проведення відбору кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом, участь у відборі громадян для проходження служби у військовому резерві Збройних Сил, підготовка та проведення в особливий період мобілізації людських і транспортних ресурсів, забезпечення організації соціального і правового захисту військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори до Збройних Сил, ветеранів війни та військової служби, пенсіонерів з числа військовослужбовців Збройних Сил та членів їх сімей, участь у військово-патріотичному вихованні громадян, здійснення інших заходів з питань оборони відповідно до законодавства.

Пунктом 7 Положення передбачено, що з метою забезпечення виконання завдань та визначених функцій районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки у їх складі утворюються структурні підрозділи (відділи, відділення, групи, служби), які провадять діяльність відповідно до положення про структурний підрозділ районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, що затверджується керівником районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Згідно п. 14 Положення керівник районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки відповідає за, в тому числі:

Військовий облік призовників військовозобов`язаних та резервістів;

мобілізаційну готовність територіального центру комплектування та соціальної підтримки;

своєчасне та повне виконання завдань, покладених на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки;

здійснення заходів оповіщення та призову громадян на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву) та на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, відповідно до порядку мобілізаційного розгортання, визначеного Міноборони та Генеральним штабом Збройних Сил, а також на військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

Статтею 86 Дисциплінарного статуту передбачено, що під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

При цьому, службове розслідування щодо вчиненого ОСОБА_1 порушення не проводилось, адже згідно ст. 84 Дисциплінарного статуту проведення службового розслідування не є обов`язковою підставою для накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення та є правом, а не обов`язком командира.Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13.06.2018 у справі №822/2446/17.

Також при накладенні дисциплінарного стягнення Відповідачем було враховано, що як вбачається з копії службової картки підполковник ОСОБА_1 має наступні не скасовані дисциплінарні стягнення:

згідно наказу від 04.08.2023 №12/ДСК-М - догана;

згідно наказу від 11.10.2023 №709 - догана;

згідно наказу від 06.11.2023 №14/ДСК-М - догана;

згідно наказу від 20.11.2023 №883 - догана;

згідно наказу від 20.11.2023 №885 - попередження про неповну службову відповідність.

Отже, враховуючи невиконання ОСОБА_1 розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03.11.2023 №4/1527, маючи об`єктивну можливість надати витребувану інформацію та документи, начальником ІНФОРМАЦІЯ_5 в межах наявних повноважень та на підставі положень чинного законодавства притягнуто позивача до дисциплінарної відповідальності.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями ст. 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене Відповідачем надано достатні докази правомірності дисциплінарного стягнення "сувора догана" оголошеного начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковнику ОСОБА_2 на нараді 16.11.2023 року усним наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 за невиконання розпорядження № 4/1527 від 03.11.2023 року.

Враховуючи викладене, позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 134, 139, 241 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) про скасування дисціплинарного стягнення "сувора догана" оголошене начальнику ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковнику ОСОБА_2 на нараді 16.112023 року усним наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_3 за невиконання розпорядження № 4/1527 від 03.11.2023 року-відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник