Справа № 520/1551/23
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про відмову у встановленні судового контролю

06 вересня 2024 р. справа № 520/1551/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 в порядку ст. 382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 30.03.2023 року по справі №520/1551/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Від позивача до суду надійшла заява, в якій ОСОБА_1 просить суд встановити судовий контроль за виконанням рішення суду від 30.03.2023 року у справі №520/1551/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування заяви позивач зазначив, що при проведенні відповідачем перерахунку пенсії на виконання рішення суду від 30.03.2023 у справі №520/1551/23 було зменшено розмір відсоткового значення пенсії з 83% до 70%, що призвело до неправильного нарахування пенсійних виплат та порушення прав та законних інтересів ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 07.12.2023 заяву ОСОБА_1 в порядку ст.382 КАС України щодо виконання рішення суду від 30.03.2023 року по справі №520/1551/23 прийнято до розгляду та надано відповідачу час для надання письмових пояснень щодо стану виконання рішення суду.

Представник відповідача надіслав суду відповідь на заяву про встановлення судового контролю, в якій вказував на відсутність підстав для встановлення судового контролю, так як рішення суду від 30.03.2023 у справі №520/1551/23 відповідачем виконане. Пенсію позивача перераховано з 01.12.2019 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання" від 29.07.2021 у справі №23/41-2759. В перерахованому розмірі пенсія виплачується з 01.06.2023. Оскільки в рішенні суду не зазначено інше, відповідачем при проведенні перерахунку застосовано норму ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (в редакції Закону №1166 від 27.03.2014 року), відповідно до якої максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення.

Дослідивши подану заяву, заперечення представника відповідача та матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до частини 1 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Як встановлено судом з матеріалів справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.03.2023 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 , зокрема, визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, яка полягає у нездійсненні перерахунку та виплаті пенсії ОСОБА_1 з грошового забезпечення зазначеного в довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" 29.07.2021 №33/41-2759 про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити перерахунок та виплату з 01.12.2019 пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Харківській області" від 29.07.2021 №33/41-2759, з урахуванням виплачених сум. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовлено.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 03.03.2023 набрало законної сили 02.05.2023 та судом видані виконавчі листи у справі.

Статтею 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до ст.370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Конституційний Суд України, розглядаючи справу №1-7/2013 у Рішенні від 26.06.2013 року, звернув увагу, що вже неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 року №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 року №11-рп/2012).

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

Слід зазначити, що Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Європейської конвенції з прав людини, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції (Hornsby v. Greece)" від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу - у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, - і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу для цілей статті 6.

Якщо адміністративний (виконавчий) орган відмовляється виконувати, не виконує чи затягує виконання судового рішення, то передбачені статтею 6 гарантії, які забезпечуються стороні на етапі судового розгляду справи, фактично втрачають свій сенс (рішення у справі "Піалопулос та інші проти Греції", пункт 68).

У справі "Сорінг проти Об`єднаного Королівства" від 07.07.1989 Європейський суд визначив, що на державі лежить прямий обов`язок дотримуватися громадянських прав осіб і забезпечувати належне та своєчасне виконання рішення суду, що набрало законної сили. Виконання будь-якого судового рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а отже, має відповідати вимогам ст.6 Конвенції. Поза сумнівом, вирішення справи в суді без невиправданого і необґрунтованого зволікання є запорукою ефективного захисту особою своїх прав. Водночас судовий захист, як і діяльність суду, не може вважатися дієвим, якщо судові рішення не виконуються або виконуються неналежним чином і без контролю суду за їх виконанням, зазначено в Концепції Пункт 1 ст.6 Конвенції гарантує кожному право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов`язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Отже, обов`язок виконати судове рішення виникає з моменту набрання ним законної сили.

Згідно із положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Судовий контроль за виконанням судових рішень в адміністративних справах здійснюється також у порядку, встановленому статтею 287 цього Кодексу (ч.8 ст.382 КАС України).

З аналізу викладених норм вбачається, що при частковому задоволенні позовних вимог суд виходив із правової позиції про те, що судовому захисту підлягають виключно порушені права особи. Права ж позивача в частині здійснення перерахунку та виплати пенсії у відповідному відсотковому розмір грошового забезпечення позивача станом на день подання позову та на день прийняття судом рішення по справі не були порушеними.

Тобто, суд на момент постановлення судового рішення не приймав рішення про задоволення позовних вимог щодо встановлення конкретного відсоткового розміру пенсії ОСОБА_1 , у судовому рішенні ці правовідносини досліджені не були, а тому позивач може реалізувати своє право звернутися до суду у порядку загального позовного провадження, адже такі питання поза межами досліджених судом обставин після постановлення судового рішення не можуть бути предметом дослідження на стадії виконання судового рішення.

Інших довдів для встановлення судового контролю позивачем у заяву не зазначено.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в порядку статті 382 КАС України у справі №520/151/23, у зв`язку з чим заява позивача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 248, 256, 294, 295, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви позивача в порядку ст.382 КАС України про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду від 30.03.2023 року по справі №520/1551/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО