Справа № 520/16507/24
Суддя: Сагайдак В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 вересня 2024 року Справа № 520/16507/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сагайдак В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, 3 під.2 пов.,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не врахування до страхового стажу період роботи в Пісочинському КПП з 14 серпня 1974 року по 15 квітня 1976 рік;

- Зобов`язати Головне управління Пенсійного Фонду України в Харківській області врахувати у страховий стаж ОСОБА_1 період роботи з 14 серпня 1974 року по 15 квітня 1976 рік в Пісочинському КПП;

- Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати.

- Стягнути з Головного управління Пенсійного Фонду України в Харківської області на користь ОСОБА_1 витрати, пов`язані отриманням правової допомоги у розмірі 10000 (десять тисяч) гривень.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі.

Відповідач надав до суду відзив, з позовними вимогами не погоджується, просить відмовити в задоволені позову.

Таким чином суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в матеріалах справи доказами.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є пенсіонером за віком та перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області.

З 14 квітня 2009 року позивачу була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивач отримує пенсію, яку обчислено відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Скориставшись веб-порталом Пенсійного фонду України, позивач увійшов до особистого кабінету та ознайомився з даними, викладеними стосовно його страхового стажу. Ознайомившись детальніше, дізнався, що період роботи в Пісочинському КПП з 14.08.1974 року по 15.04.1976 рік не зарахований до загального страхового стажу.

26 квітня 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо зарахування періоду роботи в Пісочинському КПП з 14.08.1974 року по 15.04.1976 рік до мого загального страхового стажу.

У відповідь на звернення позивача, Головне управління Пенсійного фонду України у Харківській області направило Лист № 15036-14533/С-03/8-2000/24 від 16.05.2024 року.

Листом № 15036-14533/С-03/8-2000/24 від 16.05.2024 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило, що страховий стаж позивача складає 33 роки 4 місяці 26 днів. Значитися як непрацюючий пенсіонер. При призначенні пенсії з 14.09.2009 року до страхового стажу не було зараховано період роботи в Пісочинському КПП з 14.08.1974 року по 15.04.1976 рік, зазначений в трудовій книжці від 17.04.1967 року, оскільки запис про прийняття на роботу заповнено з порушеннями вимог пункту 2.11 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 162 від 20.06.1974 року, а саме відсутня дата та наказ про прийняття.

Даний період потребує уточнення. Для розгляду питання щодо зарахування вищезазначеного періоду до страхового стажу, необхідно надати уточнюючу довідку.

Не погоджуючись з вищевикладеним, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 48 Кодексу законів про працю України визначено, що трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Також, згідно з вимогами ст. 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Поряд із цим, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії по віку а загальних підставах, відтак суд не погоджується із діями відповідача щодо неврахування трудового стажу позивачки вказаного у її трудовій книжці, з підстав того, що вона заповнена з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок (відсутність на першій сторінці печатки підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка).

Наведене вище узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові №687/975/17 від 21.02.2018.

Також варто зазначити, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач виносячи оскаржуване рішення не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13 Основних положень).

Враховуючи вищезазначені норми та зміст наданої до суду копії трудової книжки, суд дійшов висновку, що період роботи з 14.08.1974 року по 15.04.1976 року, позивачем підтверджений, а отже має бути враховані посадовими особами органу Пенсійного Фонду України.

Щодо вимоги зобов`язати відповідача зарахувати стаж па підставі трудової книжки, суд зазначає наступне.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції. При цьому, відповідно до правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Отже, питання щодо призначення та виплати пенсії, віднесено виключно до компетенції відповідача області та не входить до компетенції суду.

Суд зазначає, що позовна вимога щодо призначення позивачу пенсії за віком є передчасною, а отже не підлягає задоволенню.

Стосовно витрат на професійну правничу допомогу суд зазначає наступне.

Згідно висновку наведенному в постанові Верховного Суду від 23.04.2019 по справі № 826/9047/16 суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Також, у постанові Верховного Суду від 01.10.2018 по справі № 569/17904/17 вказано, що в підтвердження здійсненої правової допомоги необхідно долучати й розрахунок погодинної вартості правової допомоги, наданої у справі, який мас бути передбачений договором про надання правової допомоги, та може міститися у акті приймання - передачі послуг за договором.Розрахунок платної правової допомоги повинен відображати вартість години за певний вид послуги та витрачений час на: участь у судових засіданнях; вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням; ознайомлення з матеріалами справи в суді тощо.

Отже, враховуючи вищевикладене, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, можна зробити висновок, що позовна вимога Позивача щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу є необгрунтованою, тому не підлягає задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, 3 під.2 пов.,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не врахування до страхового стажу період роботи в Пісочинському КПП з 14 серпня 1974 року по 15 квітня 1976 рік.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про врахування до страхового стажу період роботи в Пісочинському КПП з 14 серпня 1974 року по 15 квітня 1976 рік з урахуванням висновків суду.

В задоволені решти вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, 5, 3 під.2 пов.,м. Харків, Харківський р-н, Харківська обл.,61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір в сумі 605,60 грн. (шістсот п`ять гривень шістдесят копійок).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку, до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

В разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сагайдак В.В.