Справа № 580/11801/23
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Кульчицький С.О. Суддя-доповідач: Епель О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Справа № 580/11801/23

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області

третя особа, яка не Головне управління Пенсійного фонду України в

заявляє самостійних вимог Черкаській області

щодо предмета спору

на стороні відповідача -

про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивачка) звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі - Відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі - Третя особа), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 06.09.2023 № 90 про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком, відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку з 26.08.2021, відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» та з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування своїх позовних вимог, Позивачка зазначила, що вона проживала у м. Каневі з 12.07.1987 до 01.01.1993. Крім того, їй видано посвідчення потерпілого від наслідків Чорнобильської АЕС 4 категорії - документ, що надає право користування пільгами, встановленими Законом України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку,

2. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд першої інстанції виходив з того, що посвідчення громадянки, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках є належним та достатнім доказом на підтвердження обставини проживання Позивачки станом на 01 січня 1993 року у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше чотирьох років та надає їй можливість реалізувати право передбачене ст. 55 Закону № 796 для зменшення віку під час призначення пенсії компетентним органом влади.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Апелянт стверджує, що документами, які були надані Позивачкою разом із заявою про призначення їй пенсії, не підтверджується, що станом на 01.01.1993 вона постійно проживала або працювала в зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4-х років, оскільки з періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю виключено період роботи з 28.08.1990 по 21.06.1992 в аптеці № 124 с. Межиріч.

Також Апелянт посилається на порушення судом норм процесуального права та зазначає, що суд не взяв до уваги доводи та докази, що були надані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

З цих та інших підстав, на думку Апелянта, оскаржуване ним рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору в цілому.

4. Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024 та від 10.07.2024 було відкрито апеляційне провадження, встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6. Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

7. Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

8. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 має посвідчення серії НОМЕР_1 громадянки, яка постійно проживала на території зони посиленого радіоекологічного контролю у 1986-1992 роках (категорії 4).

16.07.2021 Позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.07.2021 № 90 у задоволенні заяви Позивачки відмовлено. У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 36 років 11 місяців 22 дні, документами не підтверджено право на зниження пенсійного віку. Період роботи (проживання) на території радіоактивного забруднення відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не менше 4 років. Документами підтверджено, що особа станом на 01.01.1993 проживала у зоні посиленого радіологічного контролю 3 роки 3 місяці 12 днів.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 23.03.2022 у справі № 580/9724/21 позов ОСОБА_1 до Головне управління пенсійного фонду в Черкаській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити дії - задоволено частково, а саме: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 23.07.2021 № 90 та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.07.2021 про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» № 796-XII з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2022 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Черкаській області задоволено, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 23 березня 2022 року скасовано в частині задоволених позовних вимог, оскільки вони були заявлені до неналежного відповідача.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 31.05.2023 у справі № 580/938/23, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2023, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 23.07.2021 № 90 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.07.2021 про призначення їй пенсії із зменшенням пенсійного віку відповідно до вимог статті 55 Закону України "Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" №796-ХІІ з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині судового рішення.

На виконання зазначеного рішення суду, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийнято рішення про відмову Позивачці у призначенні дострокової пенсії за віком від 06.09.2023 № 90. У вказаному рішенні зазначено, що страховий стаж особи становить 35 років 11 місяців 05 днів, документами не підтверджено право на зниження пенсійного віку. Період роботи (проживання) на території радіоактивного забруднення відповідно до статті 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" не менше 4 років. Документами підтверджено, що особа станом на 01.01.1993 проживала у зоні посиленого радіологічного контролю 2 роки 02 місяці 01 день, оскільки з періоду проживання у зоні посиленого радіологічного контролю виключено період роботи з 28.08.1990 до 21.06.1992 в аптеці № 124 с. Межиріч, яке відповідно до переліку населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 23.07.1991 № 106, не віднесено до зон радіоактивного забруднення.

9. Вважаючи рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 06.09.2023 № 90 протиправним, Позивачка звернулась із даним позовом до суду.

10. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 № 796-XII (далі - Закон № 796-XII), «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), Порядком видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 501 від 25.08.1992, який був чинним станом на час видачі Позивачці відповідного посвідчення (далі - Порядок № 501), постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 № 551 «Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян» (далі - Постанова № 551), Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Законом № 1058-IV визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, регламентовані Законом № 796-XII.

Статтею 10 Закону № 796-XII передбачено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 4 частини першої статті 11 Закону № 796-XII визначено, що до потерпілих від Чорнобильської катастрофи належать особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років.

Для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4 (пункт 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII).

Відповідно до статті 55 Закону № 796-XII, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

Зокрема потерпілим від Чорнобильської катастрофи, які постійно проживали чи постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - пенсійний вік зменшується на 2 роки та додатково на 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

Відповідно до приписів пункту 4 частини першої статті 14 Закону № 796-XII для встановлення пільг і компенсацій визначаються такі категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи особи, які постійно проживають або постійно працюють чи постійно навчаються на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали чи постійно навчалися у цій зоні не менше чотирьох років, - категорія 4.

Пунктом 6 Порядку № 501 визначено, що громадянам, які постійно проживають або постійно працюють на території зони посиленого радіоекологічного контролю, за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 р. прожили або відпрацювали у цій зоні не менше чотирьох років, і віднесеним до категорії 4, видається посвідчення коричневого кольору, серія В.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 501 посвідчення є документом, що підтверджує статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надає право користуватися пільгами й компенсаціями, встановленими Законом України Про cтатус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Відповідно до пункту 10 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 11.07.2018 № 551, посвідчення є документом, що підтверджує статус осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, і надає право користуватися пільгами та компенсаціями, встановленими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, іншими актами законодавства.

У частині третій статті 65 Закону № 796-XII передбачено, що посвідчення «Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС» та «Потерпілий від Чорнобильської катастрофи» є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом (стаття 55).

Відповідно до підпункту 7 пункту 2.1 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії додаються документи, які засвідчують особливий статус особи:... посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) та довідка про період проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Висновки суду апеляційної інстанції.

11. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що особи, які станом на 01.01.1993 прожили або працювали в зоні ЧАЕС не менше 4-х років, набули право на призначення пенсії зі зменшенням пенсійного віку, установленого для одержання державних пенсій у розрахунку 2 роки та додатково 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

12. При цьому основним доказам проживання або роботи на території зони радіоактивного забруднення чи участі в роботах з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС є дійсне, ніким не оскаржене та/або нескасоване посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи або посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Тож, таке посвідчення є підставою для встановлення особі, якій воно видано, пільг і компенсацій, передбачених Законом № 796-XII.

13. Перевіряючи рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів звертає увагу на те, що факт проживання Позивачки на відповідній території та набуття нею права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку підтверджується відповідним посвідченням серії НОМЕР_1 .

14. При цьому, як правильно відзначив суд першої інстанції, Апелянт не вказав з яких підстав не врахував інші наявні в матеріалах справи докази, що підтверджують факт постійного проживання Позивачки у зоні посиленого радіоекологічного контролю, а саме копію довідки, виданої Комунальним некомерційним підприємством "Канівський центр первинної медико-санітарної допомоги" Канівської міської ради Черкаської області, згідно з якою син Позивачки ОСОБА_2 перебував на обліку в дитячій консультації Канівської ЦРЛ з 01.12.1987 до 01.03.1993, копію довідки Канівського комунального закладу дошкільної освіти (ясла-садок) № 4 "Білочка" від 25.05.2021 № 122, відповідно до якої син Позивачки ОСОБА_2 відвідував вказаний дитячий садок з 01.12.1988 до 22.03.1991, записи трудової книжки Позивачки.

15. Отже, доводи Апелянта про те, що документами, які були надані Позивачкою разом із заявою про призначення їй пенсії, не підтверджується, що станом на 01.01.1993 вона постійно проживала або працювала в зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4-х років, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки такі доводи спростовуються доказами у своїй сукупності, наявними у матеріалах цієї справи.

16. З огляду на вищевикладене, судова колегія погоджується з висновками суду першої інстанції щодо протиправності рішення від 06.09.2023 № 90 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку та наявності достатніх і необхідних правових підстав для призначення їй відповідної пенсії.

17. Доводи Апелянта про те, що одночасне застосування обох способів захисту порушеного права - визнання спірного акта нечинним та скасування такого акта - є помилковим, судова колегія до уваги не приймає, оскільки суд першої інстанції застосував один із вказаних вище способів захисту.

18. Твердження Апелянта про те, що суд не взяв до уваги доводи та докази, що були надані Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, апеляційний суд вважає необґрунтованими й до уваги також не приймає, оскільки враховує висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

19. Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності достатніх та необхідних правових підстав для задоволення позову в цій справі.

20. Отже, судом першої інстанції повно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права.

21. Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

22. Таким чином, апеляційна скарга Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області підлягає залишенню без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року- без змін.

23. Розподіл судових витрат.

Судом апеляційної інстанції не здійснено зміни або скасування рішення суду, а тому, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області залишити без задоволення, а рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 05 вересня 2024 року.

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В.Файдюк