Справа № 380/138/24
Суддя: Ланкевич Андрій Зіновійович
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/138/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Ланкевича А.З., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства оборони України, про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови у складенні висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачеві;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 23.08.2023 року, підготувати висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги та подати його з документами, зазначеними в п.п.10, 11 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, до Міністерства оборони України.

Посилається на те, що відповідь ІНФОРМАЦІЯ_1 про відсутність підстав для вирішення питання щодо виплати одноразової грошової допомоги позивачеві є неправомірною, оскільки виключно головний розпорядник коштів (Міністерство оборони України), а не уповноважений орган (у даному випадку - відповідач), приймає рішення про призначення допомоги, а повноваження відповідача у цій справі зводяться лише до збору, реєстрації таких документів та надання висновку щодо можливості призначення такої допомоги. З огляду на викладене, вважає, що відповідач порушив встановлений законом порядок призначення грошової допомоги. Наведене і зумовило позивача звернутися до суду з даним позовом. Просить позов задовольнити повністю.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що законодавцем чітко встановлено, що однією з умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення йому інвалідності є подана заява від особи, щодо якої встановлено інвалідність, що подається уповноваженому органу. Зазначив, що з моменту настання права на отримання одноразової грошової допомоги, а саме з 28.11.2022 року до 21.12.2022 року (по день смерті) від військовослужбовця ОСОБА_2 не надходила заява про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням ІІ групи інвалідності, шляхом звернення до фінансової служби військової частини НОМЕР_1 . Тому заява, скерована позивачем ОСОБА_1 , на думку відповідача, правомірно була розглянута ІНФОРМАЦІЯ_2 лише в порядку, визначеному Законом України «Про звернення громадян», оскільки така не відповідала вимогам п.11 Порядку №975. Як наслідок, заява позивача з доданими документами Комісією з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум не розглядалась, пропозиції не формувались, протокол не складався. Враховуючи викладене, вважає, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними. Просить відмовити у задоволенні позову повністю.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Міністерства оборони України, надійшло пояснення по справі, в яких посилається на те, що призначення і виплата одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням групи інвалідності нерозривно пов`язана з особою, а сам військовослужбовець, за отриманням такої допомоги не звертався.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Між позивачем, ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 було укладено шлюб, підтвердженням чого є свідоцтво про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 28.08.1993 року.

29.03.2022 року ОСОБА_2 був призваний на військову службу по мобілізації в званні старший лейтенант.

Під час бойового зіткнення та обстрілу з артилерійських систем великого калібру, реактивних систем залпового вогню, великокаліберного кулемету, стрілецької зброї, снайперського вогню військової частини, в якій ОСОБА_2 проходив службу, в населеному пункті Попасна Луганської області зі сторони населеного пункту Первомайськ останній отримав поранення, пов`язані з виконанням обов`язків військової служби під час захисту Батьківщини.

Обставини отримання поранення підтверджуються довідкою військової частини НОМЕР_1 від 24.08.2022 року №5628 та довідкою Військово-лікарської комісії від 17.10.2022 року №5350, складеною Військово-медичним клінічним центром Західного регіону.

28.11.2022 року ОСОБА_2 встановлено ІІ групу інвалідності (безтерміново) у зв`язку із захворюванням, травмою, пораненням, які пов`язані із захистом Батьківщини, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №602974 від 28.11.2022 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 22.12.2022 року.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.12.2022 року №340 старшого лейтенанта ОСОБА_2 , призваного по мобілізації, командира 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону, виключено з продовольчого забезпечення у зв`язку із смертю.

23.08.2023 року позивач звернулася до відповідача із заявою про виплату їй одноразової грошової допомоги в розмірі 300-кратного прожиткового мінімум, встановленого законом для працездатних осіб на 01.01.2022 року і зв`язку з встановленням інвалідності II групи її чоловікові старшому лейтенанту ОСОБА_2 , командиру 2 мотопіхотного взводу 3 мотопіхотної роти мотопіхотного батальйону по причині поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини. У заяві вказала, що вона є дружиною ОСОБА_2 та є його єдиною спадкоємицею, яка прийняла спадщину по його смерті. До заяви додала: завірену копію довідки до акта огляду МСЕК серії 12 ААВ №602974 від 28.11.2022 року; довідку Військово-лікарської комісії від 17.10.2022 року №5350; довідку про обставини травми від 24.08.2022 року №5628; витяг із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.12.2022 року №340; свідоцтво про смерть ОСОБА_2 від 22.12.2022 року; паспорт ОСОБА_1 ; дублікат картки фізичної особи-платника податків ОСОБА_1 ; витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі від 02.03.2023 року; довідку приватного нотаріуса Кобзар Л.В. від 02.03.2023 року; свідоцтво про укладення шлюбу від 28.08.1993 року; банківські реквізити.

Листом від 13.09.2024 року №С/14651 ІНФОРМАЦІЯ_2 повідомив позивача про відсутність законних підстав для виплати їй одноразової грошової допомоги відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975. Зокрема, вказав, що старший лейтенант ОСОБА_2 на момент встановлення йому інвалідності, 25.11.2022 року, перебував на дійсній військовій службі та міг здійснити своє право на отримання одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням йому ІІ групи інвалідності, шляхом звернення до фінансової служби військової частини НОМЕР_1 . Якщо за життя військовослужбовець особисто не звернувся до уповноваженого органу та не подав заяву та документи на призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням інвалідності, то, на жаль, після смерті військовослужбовця, така допомога не може бути призначена.

Не погоджуючись з вказаними діями відповідача, позивач звернулася до суду з даним позовом.

Вказані обставини та зміст спірних правовідносин підтверджені наявними у справі доказами.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Частиною 5 ст.17 Конституції України передбачено, що держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ст.41 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Статтею 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Дія цього Закону поширюється на членів сімей військовослужбовців, які загинули, померли чи пропали безвісти (п.2 ч.1 ст.3 Закону).

Згідно ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до положень п.4 ч.2 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі, зокрема, встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті.

Механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності (далі - одноразова грошова допомога) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, та осіб, звільнених з військової служби (далі - військовослужбовець, військовозобов`язаний та резервіст) визначається Порядком призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, призваних на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975 (далі Порядок №975).

Згідно з п.3 Порядку №975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення інвалідності є дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії, а у разі повторного огляду та зміни групи інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії про первинне встановлення інвалідності.

Підпунктом 4 п.4 Порядку №975 передбачено, що одноразова грошова допомога призначається у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин.

Відповідно до підп.1 п.17 Порядку №975, у разі встановлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від групи інвалідності та її причинного зв`язку: військовослужбовцю (крім військовослужбовця строкової служби), інвалідність якого настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи особі після її звільнення з військової служби внаслідок зазначених причин у розмірі, зокрема: 300-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено інвалідність, - у разі встановлення інвалідності II групи.

Згідно п.21 Порядку №975, військовослужбовець, військовозобов`язаний, резервіст або особа, звільнена з військової служби, яким виплачується одноразова грошова допомога у разі настання інвалідності чи втрати працездатності без встановлення інвалідності, подають уповноваженому органу у паперовій або електронній формі засобами електронної пошти з дотриманням законодавства у сферах електронної ідентифікації та електронних довірчих послуг такі документи: заяву про виплату одноразової грошової допомоги у зв`язку з встановленням інвалідності чи часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності; завірену копію довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про встановлення групи інвалідності або відсотка втрати працездатності із зазначенням причинного зв`язку інвалідності чи втрати працездатності.

Відповідно до п.22 Порядку №975, призначення одноразової грошової допомоги військовослужбовцям, військовозобов`язаним та резервістам, призваним на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, здійснюються Міноборони, іншими центральними органами виконавчої влади, що здійснюють керівництво військовими формуваннями та правоохоронними органами, розвідувальним органом Міноборони, Службою зовнішньої розвідки та іншими органами державної влади, військовими формуваннями та правоохоронними органами, в яких передбачено проходження військової служби військовослужбовцями, навчальних (або перевірочних) та спеціальних зборів - військовозобов`язаними, проходження служби у військовому резерві - резервістами (далі - розпорядник бюджетних коштів).

Згідно п.23 Порядку №975, керівник уповноваженого органу після визначення переліку осіб, зазначених у пунктах 8 і 9 цього Порядку, які мають право на одержання одноразової грошової допомоги (зокрема з урахуванням особистого розпорядження), подає у 15-денний строк з дня реєстрації документів, передбачених пунктами 20 і 21 цього Порядку, розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 20 і 21 цього Порядку.

Розпорядник бюджетних коштів у місячний строк після надходження від уповноваженого органу висновку щодо виплати одноразової грошової допомоги та документів, зазначених у пунктах 20 і 21 цього Порядку, приймає рішення про призначення одноразової грошової допомоги або про відмову в її призначенні, або про повернення зазначених документів на доопрацювання (у разі, коли документи подано не в повному обсязі, потребують підтвердження обставин, зазначених у документах, чи подано не за належністю) і надсилає зазначене рішення разом з документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення заявнику з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання.

Ключовим питанням у даній справі є правомірність дій ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у призначенні та виплаті позивачу одноразової грошової допомоги.

Подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді.

Зокрема, у постановах 01.08.2018 року у справі №750/5060/17, від 22.08.2018 року у справі №802/1966/17-а, від 18.10.2018 року у справі №825/454/18, від 20.05.2019 року у справі №697/566/17, від 30.07.2020 року у справі №712/11484/17 Верховний Суд дійшов наступного висновку:

«Передумовою отримання одноразової грошової допомоги, яка виплачується Міністерством оборони України, є звернення до уповноваженого органу, в даному випадку - військкомату, із відповідною заявою та іншими необхідними документами, які в установлений строк розглядаються цим органом, після чого складається висновок за результатами розгляду заяви про призначення та виплати одноразової грошової допомоги, який направляється розпоряднику бюджетних коштів для прийняття відповідного рішення (про призначення чи про відмову в призначенні такої допомоги).

При цьому, на відповідача покладено обов`язок направити до Міністерства оборони України висновок та документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені одноразової грошової допомоги, а до компетенції Міністерства оборони України віднесено прийняття відповідного рішення».

Суд не знаходить підстав для відступу від цього правового висновку у справі, що розглядається.

За наведеного правового регулювання та встановлених обставин справи, суд приходить висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв протиправно, оскільки не мав права відмовляти позивачеві у призначенні одноразової грошової допомоги, а повинен був лише здійснити дії щодо підготовки поданих позивачем документів з подальшою передачею їх до Міністерства оборони України для вирішення питання про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги.

Тобто має місце факт ухилення суб`єкта владних повноважень від виконання покладених на нього законодавством обов`язків.

Разом з тим, суд звертає увагу, що позивач оскаржив дії відповідача саме із-за порушення ним встановленого законом порядку розгляду такого питання. Натомість питання наявності підстав для отримання позивачем такої допомоги не є спірним у цій справі.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. А, згідно ч.1 ст.90 цього ж Кодексу, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю.

Щодо судових витрат, то згідно ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України такі відшкодовуються позивачу в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 134, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо неподання головному розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України висновку щодо можливості виплати ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ) від 23.08.2023 року та направити головному розпорядникові бюджетних коштів Міністерству оборони України висновок щодо можливості виплати їй одноразової грошової допомоги, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ; код ЄДРПОУ: НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ) судовий збір, сплачений за подання цього позову, в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) гривень 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Ланкевич А.З.