Справа № 380/26052/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/26052/23 пров. № А/857/6536/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року (суддя Гулкевич І.З., ухвалене в м. Львові) у справі №380/26052/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Леополісбуд" до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішень,-

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство ЛЕОПОЛІСБУД звернулося в суд з позовом до Львівської митниці, в якому просило: визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/900916/2 від 23.08.2023; №UA209000/2023/900790/2 від 31.07.2023; №UA209000/2023/900674/2 від 11.07.2023; №UA209000/2023/900667/2 від 10.07.2023; №UA209000/2023/900413/2 від 01.06.2023; №UA209000/2023/900359/2 від 22.05.2023.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року позов задоволено повністю.

Позивачем подано заяву, в якій просить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці судові витрати, які сплачено позивачем у зв`язку з розглядом справи, а саме: 24000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Вказує, що детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, відображений у акті про надання правової допомоги №05 від 26.01.2024. При цьому, зазначає, що заявлений розмір витрат на оплату послуг адвоката, на її думку, є співмірним із: 1) складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), оскільки включає в себе витрати, зокрема, і по підготовці до написання позовної заяви; написанню позовної заяви та відповіді на відзив та апеляційної скарги; 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), який становить чотирнадцять годин; 3) значенням справи для сторони, оскільки оскаржуване рішення впливає на майновий стан позивача. На підставі викладеного, вважає, що сума у розмірі 24000,00 грн є співмірною із складністю справи, обсягом наданої правової допомоги, значенням предмету спору для позивача та кількістю витраченого часу. Просить задовольнити заяву.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року заяву задоволено частково. Ухвалено додаткове рішення в адміністративній справі №380/26052/23 за позовом Приватного підприємства ЛЕОПОЛІСБУД до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Приватного підприємства ЛЕОПОЛІСБУД витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 (шість тисяч) гривень 00 копійок. У задоволенні решти заяви відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним додатковим рішенням суду, його оскаржила Львівська митниця, подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.02.2024 року у справі № 380/26052/23, в частині задоволених вимог та прийняти постанову суду, якою зменшити задоволену до відшкодування позивачу суму витрат на правничу допомогу.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, додаткове рішення суду першої інстанції вважає законним та просить залишити його без змін.

Оскільки апеляційна скарга подана на додаткове рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, відзиву, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Частинами 1, 2, 3 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України, передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

За змістом статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; 3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; 4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Частинами 1, 7, 9 статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Нормами частин 1, 5 статті 143 КАС України передбачено, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. У випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За приписами п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката позивачем надано: копію договору №516 від 26.01.2023 року про надання правової допомоги та представництво інтересів, ордер серії ВС №1238492, акт про надання правової допомоги №05 згідно договору про надання правової допомоги №516 від 26.01.2023, рахунок на оплату №5 від 26.01.2024.

Відповідно до акта про надання правової допомоги правова допомога адвоката позивачу складається з: підготовки, написання і подачі позовної заяви 15000,00 грн; підготовки, написання і подачі відповіді на відзив 9000,00 грн. Загальна вартість послуг адвоката з правової допомоги, наданих клієнту, складає 24000,00 грн.

Разом з тим, проаналізувавши розрахунок вартості наданих адвокатом послуг, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що заявлені витрати на професійну правничу допомогу в суді не є співмірними по відношенню до складності справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), а розмір заявлених витрат є завищений.

Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції, що враховуючи викладене, застосувавши принцип співмірності відповідно до ст.134 КАС України, а також фактичний об`єм виконаної роботи та її незначну складність, суд вважає розумно обґрунтованими заявлені витрати на професійну правничу допомогу, які підлягають компенсації позивачу за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці, в розмірі 6000,00 грн.

Зважаючи на наведене вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про часткове задоволення заяви про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування додаткового рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 лютого 2024 року у справі №380/26052/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга