Справа № 320/16007/24
Суддя: Ключкович Василь Юрійович
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого - судді Ключковича В.Ю.,

суддів Беспалова О.О.,

Грибан І.О.,

за участю

секретаря судового засідання Кузьмука Б.І.,

представника позивача Рукіна В.В.,

представника відповідача не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного підприємства "Юкон Авто" на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі за адміністративним позовом приватного підприємства "Юкон Авто" до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

ПП "Юкон Авто" звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), в якому просив суд:

визнати протиправним та скасувати рішення Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), зафіксоване в протоколі засідання акредитаційної комісії Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві від 12.03.2024 № 9 про анулювання сертифікату про державну акредитацію закладу ПП "Юкон Авто" (, заява № 47848) серії МВС № 000641, виданого 02.03.2017;

зобов`язати Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) відновити доступ Приватному підприємству "Юкон Авто" до Єдиного державного реєстру МВС з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі. Призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд:

зупинити дію рішення Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), зафіксоване в протоколі засідання акредитаційної комісії Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві від 12.03.2024 № 9 про анулювання сертифікату про державну акредитацію закладу ПП "ЮКОН АВТО" (, заява № 47848) серії МВС № 000641, виданого 02.03.2017;

заборонити будь-яким особам вчиняти дії з обмеження доступу ПП "ЮКОН АВТО" до Єдиного державного реєстру МВС (ЄДР МВС) з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову заявник зазначає, що у зв`язку з виявленими недоліками (порушеннями), зокрема, видачею закладом свідоцтв про закінчення практичної підготовки особами, які фактично не проходили таку підготовку в закладі, що підтверджено компетентними органами, у тому числі органами Національної поліції, на 12.03.2024 засіданні акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві було прийнято рішення про анулювання сертифікату про державну акредитацію закладу ПП "ЮКОН АВТО" серії МВС № 000641 від 02.03.2017, що призвело до заборони діяльності останнього з підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв, видачі свідоцтва про закінчення теоретичної та/або практичної діяльності, з блокування доступу до ЄДР МВС щодо їх належної реєстрації.

Позивач зазначив, що заборона доступу ПП "ЮКОН АВТО" до ЄДР МВС зумовлює припинення можливості проводити господарську діяльність з підготовки водіїв транспортних засобів (учнів), які сплатили грошові кошти за послуги до прийняття оскаржуваного рішення та розпочали / проходять навчання в автошколі. Сплачені кошти за послуги заявник змушений буде повернути замовникам послуг, що у свою чергу призведе до втрат надходжень до бюджету. Також зазначено, що у штаті підприємства працює 17 осіб, частина з яких є жінками з дітьми, чоловіки яких перебувають у Збройних Силах України та захищають суверенітет країни. Однак, у зв`язку з анулюванням сертифікату про державну акредитацію закладу заявник буде змушений їх звільнити, а такі працівники залишаться без засобів існування або ж змушені будуть шукати іншу роботу. Отже, у випадку не вжиття судом заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам, як ПП "ЮКО АВТО", так і третім особам (157 учнів автошколи) до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль і витрат.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 відмовлено у задоволенні заяви Приватного підприємства "Юкон Авто" про забезпечення позову, яка подана одночасно з пред`явленням позовної заяви Приватного підприємства "Юкон Авто" до Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 у справі № 320/16007/24 про відмову в забезпечення позову скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити заяву позивача про забезпечення позову

Позивач зазначає, що предметом позову є те, що акредитаційна комісія РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) у зв`язку із виявленими недоліками (порушеннями), а саме: видача закладом свідоцтв про закінчення практичної підготовки особами, які фактично не проходили таку підготовку в закладі, що підтверджено компетентними органами, 12.03.2024 прийнято рішення про анулювання сертифікату про державну акредитацію закладу ПП «ЮКОН АВТО» серії МВС № 000641 від 02.03.2017, що призвело до заборони його діяльності з підготовки, перепідготовки і підвищення кваліфікації водіїв, видачі свідоцтва про закінчення теоретичної та/або практичної підготовки, з блокуванням доступу до ЄДР МВС щодо їх належної реєстрації.

ПП «ЮКОН АВТО» не погоджуючись із зазначеним рішенням, яке є протиправним, звернулось із зазначеним позовом до Київського окружного адміністративного суду, оскільки «недопіки (порушення), а саме видача закладом свідоцтва про закінчення теоретичної та/або практичної підготовки особами, які фактично не проходили таку підготовку в закладі у період з 21.03.2022 по 02.02.2023, що підтверджено компетентними органам у тому числі органами Національної поліції для прийняття рішення відповідачем про анулювання сертифіката про державну акредитацію закладу позивача, у зазначений період не були визначені та встановлені законодавством, як підстава для анулювання сертифіката про державну акредитацію закладу за рішенням акредитаційної комісії.

Позивач вказує, що підстави для анулювання сертифіката за рішенням акредитаційної комісії, а саме в разі: видачі закладом свідоцтва про закінчення теоретичної та/або практичної підготовки особі, яка фактично не проходила таку підготовку в закладі, що підтверджено компетентними органами, у тому числі органами Національної поліції, встановлено у діючому законодавстві лише 10.11.2023, відповідно до п. 4 ст. 21 Порядку державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2009 № 490, в редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 10.11.2023 № 1218.

Позивач наголошує, що службовими особами ПП «ЮКОН АВТО» при здійснені підготовки слухачів у період з 21.03.2022 по 02.02.2023 не було порушено вимог законодавства у сфері підготовки, перепідготовки та підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, які вступили в силу лише 23.11.2023, що нібито встановлено відповідачем за Протоколом № 9, з посиланням на лист Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 04.03.2024 № 2869-2024.

Крім того, діяльність Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України у сфері організації/контролю роботи територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України щодо державної акредитації закладів, які проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів, знаходиться поза межами компетенції останнього в силу Положення про Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, затвердженої Наказом Національної поліції України від 09.11.2015 № 83 (в редакції Наказу Національної поліції України 31.07.2019 № 765), в зв`язку з чим його лист від 04.03.2024 № 2869-2024 та додана до нього Довідка «Про перевірку інформації щодо навчання слухачів в ПП «ЮКОН АВТО», як підстава прийняття оскаржуваного рішення відповідачем, в розумінні ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства України, є неналежними та недопустимими доказами, що не містять інформацію щодо предмета доказування (видачі свідоцтва про закінчення теоретичної та/або практичної підготовки) та одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Позивач вважає, що зазначена в довідці Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України інформація стосовно слухачів ПП «ЮКОН АВТО» також не може бути беззаперечним та належним доказом, враховуючи, що період проходження слухачами навчання та нібито відсутності їх на території України припадає на початок повномасштабного вторгнення російських військ в України (березень 2022 року), з чим було пов`язано збої в роботі комп`ютерних систем більшості державних органів, у тому числі Державної прикордонної служби. Позивач звертає увагу, що при перевірці особи слухачів позивача не перевірялися, пояснень у інспекторів не бралося. Натомість, Департамент ВБ НП України обмежився лише співставленням прізвищ слухачів з особами, які перетинали у зазначений період кордон України.

Отже, на думку відповідача, все, що викладено у довідці ВБ НП України, яка покладена в основу оскаржуваного рішення потребує додаткової перевірки, а висновки, викладені у протоколі № 9 відповідача є передчасними.

Заборона доступу ПП «ЮКОН АВТО» () до Єдиного державного реєстру МВС (ЄДР МВС), як наслідок прийняття рішення акредитаційної комісії Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), зафіксоване в Протоколі № 9 засідання акредитаційної комісії Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві від 12.03.2024 про анулювання сертифікату про державну акредитацію закладу ПП «ЮКОН АВТО» (, заява № 47848) серії МВС № 000641, виданого 02.03.2017, на думку позивача, має всі очевидні ознаки протиправності цього рішення, зумовлює припинення можливості проводити господарську діяльність ПП «ЮКОН АВТО» з підготовки водіїв транспортних засобів (учнів), які сплати грошові кошти за послуги до прийняття оскаржуваного рішення та розпочали/проходять навчання в автошколі.

Крім того, для позивача настануть певні негативні наслідки, а саме: сплачені кошти за послуги заявник змушений буде повернути замовникам послуг, що у свою чергу призведе до втрат надходжень до бюджету. Також, у штаті підприємства працює 17 осіб, частина з яких є жінками з дітьми, чоловіки, яких перебувають у Збройних Силах України та захищають суверенітет країни. У зв`язку з анулюванням сертифікату про державну акредитацію закладу заявник змушений буде їх звільнити, у свою чергу вони залишаться без засобів існування або ж змушені будуть шукати іншу роботу.

Отже, позивач вважає, що у випадку не вжиття заходів забезпечення позову, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам як ПП «ЮКОН АВТО» так і третім особам (157 учнів автошколи) до ухвалення рішення в адміністративній справі, для відновлення яких необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Позивач зазначає, що за умови задоволення позовних вимог, ПП «ЮКОН АВТО» буде вимушене звернутись з вимогами до РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) про відшкодування збитків, викликаних прийняттям рішення про анулювання сертифікату про державну акредитацію закладу, прийнятого всупереч положенням законодавства України. Такі збитки потягнуть навантаження на Державний бюджет України.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2024 та 13.08.2024 відкрито апеляційне провадження у даній справі та призначено її до розгляду на 04.09.2024.

17.05.2024 до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні такої, а оскаржувану ухвалу - залишити без змін.

Відповідач вказує, що Наказом РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві про створення акредитаційної комісії з державної акредитації закладів, що проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв від 10.10.2023 № 167 створено акредитаційну комісію РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві.

06.03.2017 ПП «Юкон Авто» видано сертифікат про державну акредитацію серії МВС № 000641 з підготовки водіїв транспортних засобів категорій «А1, А, В, С» та перепідготовки водіїв транспортних засобів категорій «С1, 1, ВЕ, С1Е, СЕ».

На адресу РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві надійшов лист Головного сервісного центру МВС від 06.03.2024 № 31/6544-6391-2024 (46784) про розгляд листа Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 04.03.2024 № 2869-2024 відносно службових осіб ПП «ЮКОН АВТО» для розгляду на акредитаційній комісії та прийняття рішення доручено розглянути зазначений лист в установленому порядку, враховуючи вимоги Інструкції про порядок організації роботи територіальних органів з надання сервісних послуг Міністерства внутрішніх справ України щодо державної акредитації закладів, які проводять підготовку, перепідготовку і підвищення кваліфікації водіїв транспортних засобів, та атестації їх спеціалістів та Інструкції про порядок приймання іспитів для отримання права керування транспортними засобами та видачі посвідчень водія, які затверджені наказом МВС від 07.12.2009 № 515.

Під час розгляду зазначеного листа встановлено факти видачі закладом ПП «ЮКОН АВТО» свідоцтв про закінчення теоретичної та/або практичної підготовки особам, які фактично не проходили таку підготовку в закладі, а саме учням ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У зв`язку з чим було зініційовано проведення засідання акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві щодо розгляду питання про анулювання дії сертифіката закладу ПП «ЮКОН АВТО» .

Відповідно до протоколу № 9 засідання акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 12.03.2024 прийнято рішення анулювати сертифікат про державну акредитацію закладу ПП «ЮКОН АВТО», яке затверджено наказом РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 12.03.2024 № 57н.

На виконання пункту 3 розділу IV Положення № 115, у зв`язку з анулюванням сертифікату про акредитацію, 12.03.2024 секретарем акредитаційної комісії РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві закладу ПП «ЮКОН АВТО» заблоковано доступ до Єдиного державного реєстру МВС.

Доводи ПП «ЮКОН АВТО», викладені в апеляційній скарзі на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18.04.2024 про відмову в забезпеченні позову, відповідач вважає необґрунтованими; будь-які доводи, які б свідчили на користь задоволення заяви про забезпечення позову, на думку відповідача, відсутні.

В судове засідання, призначене на 04.09.2024 з`явився представник відповідача. Представник відповідача не з`явився, був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. Зважаючи на відсутність заперечень з боку представника позивача, колегія суддів на місці постановила здійснювати розгляд справи за даної явки. Представник позивача підтримав вимоги апеляційної скарги, надав пояснення по суті справи, правом подання додаткових пояснень не скористався, виступив в судових дебатах.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відмовляючи в задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що заявником не підтверджено існування очевидних ознак небезпеки заподіяння шкоди правам та інтересам підприємства до ухвалення рішення в адміністративній справі, а також відсутні докази того, що невжиття заходів забезпечення позову якимось чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та зазначає наступне.

За приписами ч. 1, 2 ст. 150 КАС України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з частиною 2 статті 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Відповідно до пункту 1 частини 1 та частини 2 статті 151 КАС України позов може бути забезпечено зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта. Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову.

Згідно з частинами 1, 4, 5 та 6 статті 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи. Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання.

Отже, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам та інтересам позивача, або захист цих прав та інтересів стане неможливим чи для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також якщо очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суд може постановити ухвалу про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову шляхом, зокрема, зупинення дії індивідуального акта або нормативно-правового акта.

За своєю суттю інститут забезпечення позову в адміністративному судочинстві є інститутом попереднього судового захисту. Метою його запровадження є гарантування виконання рішення суду у випадку задоволення позову за існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування: або обставин, що свідчать про істотне ускладнення чи унеможливлення виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або очевидних ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю до ухвалення рішення у справі. А також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав, будуть значними.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх доводів, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

У постанові Пленуму Вищого адміністративного суду від 06.03.2008 № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ" висвітлено позицію щодо вжиття заходів забезпечення позову в адміністративних справах, в якій зазначено, зокрема, що судам необхідно враховувати, що, згідно з ч. 3 та 4 ст. 117 КАС України, забезпечення позову в адміністративних справах допускається лише у двох формах: зупинення дії рішення суб`єкта владних повноважень чи його окремих положень, що оскаржуються; заборони вчиняти певні дії. В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також вказати ознаки, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

Вказаний інститут є елементом права на судовий захист і спрямований на те, щоб не допустити незворотності певних наслідків відповідних дій щодо відновлення порушеного права.

Водночас, будь-яке забезпечення позову в адміністративній справі є наданням тимчасового захисту до вирішення справи по суті, який застосовується у виключних випадках за наявністю об`єктивних обставин, які дозволяють зробити обґрунтоване припущення, що невжиття відповідних заходів потягне за собою більшу шкоду, ніж їх застосування.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.05.2020 у справі № 640/6315/19.

У справі "Беєлер проти Італії" Європейський суд з прав людини зазначив, що будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини 1 статті 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, лише якщо забезпечено "справедливий баланс" між загальним інтересом суспільства та вимогам захисту основоположних прав конкретної особи. Питання щодо того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним.

Тобто, при вирішенні питання про вжиття заходів забезпечення позову перш за все необхідно перевірити наявність очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Відповідно до Рекомендації № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21.11.2018 у справі № 826/8556/17, від 29.11.2022 у справі № 640/17821/21, від 06.12.2022 у справі № 140/8745/21.

Як вказано вище, рішенням Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), зафіксоване в протоколі засідання акредитаційної комісії Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві від 12.03.2024 № 9 анулювано сертифікат про державну акредитацію закладу ПП "Юкон Авто" (, заява № 47848) серії МВС № 000641, виданого 02.03.2017 у зв`язку із виявленими недоліками (порушеннями), а саме: видача закладом свідоцтв про закінчення теоретичної та/або практичної підготовки особам, які фактично не проходили таку підготовку в закладі.

Також, колегія суддів звертає увагу, що вказаний протокол № 9 від 12.03.2024 затверджений Наказом РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 12.03.2024 № 57н. Однак, позивач не оскаржує даний наказ.

Так, очевидна протиправність дій та рішення суб`єкта владних повноважень це вчинення ним таких дій (прийняття рішення), які взагалі не передбачені законодавством України, або вчинення дій суб`єктами, які не наділені компетенцією у відповідній сфері.

Позивачем оскаржуються рішення відповідача, прийняття яких належить до повноважень саме Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), у зв`язку з чим очевидна протиправність саме оскаржуваних дій та рішень суб`єкта владних повноважень (Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС) та їх наслідків має бути встановлена під час розгляду справи по суті.

Таким чином, колегія суддів вважає, що такі заходи забезпечення позову, якими зупинено дію рішенням Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві (філія ГСЦ МВС), зафіксоване в протоколі засідання акредитаційної комісії Регіонального сервісного центра ГСЦ МВС в м. Києві від 12.03.2024 № 9 анулювано сертифікат про державну акредитацію закладу ПП "Юкон Авто" (, заява № 47848) серії МВС № 000641, виданого 02.03.2017 у справі № 320/16007/24, не є адекватними предмету позову, не захищає в повному обсязі прав позивача, оскільки ним не заявлено вимог щодо зупинення дії Наказу РСЦ ГСЦ МВС в м. Києві від 12.03.2024 № 57н та є фактично вирішенням спору до прийняття рішення за наслідком розгляду позовних вимог.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції зроблено вірний висновок про неможливість забезпечення позову даного позову у спосіб, який заявлено позивачем.

За правилами частини 1 статті 77 КАС України тягар доведення необхідності вжиття заходів забезпечення позову з наданням відповідних доказів покладається саме на позивача, який ініціює таке клопотання.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність мотивів та підстав, передбачених ст. 150 КАС України, які є обов`язковими для постановлення ухвали про забезпечення позову, оскільки в матеріалах відсутні докази того, що невжиття заходів забезпечення позову будь-яким чином може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду чи порушує права та інтереси позивача.

Відтак, беручи до уваги встановлені за результатами дослідження наявних у матеріалах доказів, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для забезпечення адміністративного позову.

Відповідно до положень ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів враховує, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відтак, колегія суддів із висновками суду першої інстанції погодилась, оскільки вони знайшли своє підтвердження в ході апеляційного розгляду справи. Судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, прийнято законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права. У зв`язку з цим колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу - залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 150, 151, 229, 241, 242, 243, 308, 310, 315, 316, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу приватного підприємства "Юкон Авто" залишити без задоволення.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 05 вересня 2024 року.

Головуючий суддя В.Ю. Ключкович

Судді О.О. Беспалов

І.О. Грибан