Справа № 140/5735/24
Суддя: Костюкевич Сергій Федорович
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5735/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Костюкевича С.Ф.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся в суд з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі в/ч НОМЕР_1 , відповідач) про визнання дій протиправними щодо відмови нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення; зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів за весь час затримки виплати з 29.01.2020 по день фактичної виплати 03.05.2024.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 та наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 11.02.2022 № 28 його звільнено з військової служби за підпунктом «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 11.02.2022.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 у справі №140/5164/22, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2023, зокрема, зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року по 11 лютого 2022 року включно перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії, одноразової грошової допомоги на оздоровлення (за 2020-2022 роки), грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (за 2020-2022 роки)), грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб» (з урахуванням раніше проведених виплат).

Зазначив, що 03.05.2024 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 у справі №140/5164/22 відповідачем нараховано та виплачено грошове забезпечення у сумі 200 608,83 грн.

Ствердив, що 10.05.2024 звернувся до відповідача з запитом щодо здійснення нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на виконання судового рішення у справі №140/5164/22 за період із 29.01.2020 по день фактичної виплати, проте листом в/ч НОМЕР_1 від 20.05.2024 № 685/301/2509/пс отримав відмову.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати йому грошової компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на виконання рішення суду, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач у відзиві на позов заперечив позовні вимоги та вважає їх безпідставними. В обґрунтування цієї позиції вказав, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати проводиться відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрат частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 №2050-III та Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Вказав, що згідно статті 2 Закону, компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом, а пунктом 5 Порядку, сума компенсації виплачується громадянам у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Вважає, що у даній справи позивач бажає стягнути компенсацію за грошове забезпечення під час затримки розрахунку, що не є доходом, у розумінні приписів статті 2 Закону № 2050-ІІІ, який підлягає компенсації у зв`язку з порушенням строків, оскільки така компенсація має разовий характер, тому підстави для нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати у в/ч НОМЕР_1 відсутні.

З урахуванням наведеного просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Інші заяви по суті справи від сторін не надходили.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив військову службу в/ч НОМЕР_1 та згідно наказу командира в/ч НОМЕР_1 від 11.02.2022 № 28 його звільнено з військової служби за підпунктом «б» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та виключено із списків особового складу та всіх видів забезпечення з 11.02.2022.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 у справі №140/5164/22, яке залишене без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 23.01.2023, позов задоволено повністю: визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо обчислення, нарахування та виплати ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року по 11 лютого 2022 року включно грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії, одноразової грошової допомоги на оздоровлення, грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань), грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року, на відповідні тарифні коефіцієнти; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 з 29 січня 2020 року по 11 лютого 2022 року включно перерахунок та виплату грошового забезпечення (посадового окладу, окладу за військовим званням, надбавки за вислугу років, надбавки за особливості проходження служби, надбавки за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці, надбавки за кваліфікацію, премії, одноразової грошової допомоги на оздоровлення (за 2020-2022 роки), грошової допомоги для вирішення соціально-побутових питань (за 2020-2022 роки)), грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, одноразової грошової допомоги при звільненні, виходячи з посадового окладу та окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року на відповідні тарифні коефіцієнти згідно пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького кладу та деяких інших осіб» (з урахуванням раніше проведених виплат).

03.05.2024 на картковий рахунок позивача на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 у справі №140/5164/22 відповідачем в/ч НОМЕР_1 перераховано кошти у загальній сумі 200 608,83 грн, що підтверджується випискою по надходженням по картці/рахунку ОСОБА_1 в АТКБ «Приватбанк».

10.05.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача з запитом щодо здійснення нарахування і виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на виконання судового рішення у справі №140/5164/22 за період із з 29.01.2020 по день фактичної виплати 03.05.2024, проте листом в/ч НОМЕР_1 від 20.05.2024 № 685/301/2509/пс отримав відмову.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати йому грошової компенсації у зв`язку з порушенням строків виплати грошового забезпечення на виконання рішення суду протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Тобто стаття 2 Закону № 2050-ІІІ прямо передбачає, що під доходами, на які поширюються правила щодо компенсації втрат, у цьому Законі слід розуміти, зокрема, пенсії.

Наведене дає підстави для висновку, що дія зазначеного Закону поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності й господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), і стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України та які (відповідні доходи) не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата).

Основною умовою для виплати громадянину передбаченої статтею 2 Закону №2050-ІІІ компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (зокрема пенсії). Своєю чергою компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку та підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - органом Пенсійного фонду України) добровільно чи на виконання судового рішення.

Пункти 1, 2 «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі - Порядок № 159) відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

22. Слід зазначити, що в постанові від 11.12.2020, 27 липня 2022 року у справі № 200/10820/19-а, 460/783/20 Верховний Суд дійшов таких висновків:

«…Необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може (1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію, (2) або відмовити у її виплаті. А тому тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

З огляду на вказане, у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді органу в/ч НОМЕР_1 про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону № 2050-ІІІ та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме: у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

В розглядуваному випадку, 03.05.2024 відповідачем на виконання рішення суду позивачу виплачено грошові кошти у сумі 200 608,83 грн, 10.05.2024 ОСОБА_1 , звернувся до відповідача із запитом щодо здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів, 20.05.2024 в/ч НОМЕР_1 відмовила у задоволені його вимог щодо виплати компенсації, 29.05.2024 позивач звернувся до суду з цим позовом.

Отже дотримався шестимісячного строку звернення до суду з позовом, тому в цій частині вимоги скаржника є недоречними.

Разом з тим, спірним у даній справі є питання виплати компенсації втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки.

На виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 у справі №140/5164/22 відповідачем здійснено перерахунок та виплату ОСОБА_1 з 29.01.2020 грошового забезпечення, одноразової грошової допомоги при звільненні, допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань та компенсації за невикористані дні щорічної основної відпустки, із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020.

Питання складу грошового забезпечення військовослужбовців було предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду у справі № 522/2738/17. Приймаючи постанову від 6 лютого 2019 року у вказаній справі, Велика Палата Верховного Суду дійшла таких висновків:

Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон №2011-ХІІ) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Таким чином, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Тобто, до грошового забезпечення військовослужбовців, як обрахункової величини, не включаються одноразові додаткові види грошового забезпечення, зокрема щорічні, щоквартальні, разові додаткові види грошового забезпечення, крім щомісячних, або тих, що виплачуються раз на місяць.

Суд, звертає увагу на те, що об`єктом нарахування компенсації втрати частини доходів, у розглядуваному спорі, окрім грошового забезпечення, є: одноразова грошова допомога при звільненні, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки. При цьому, ці види грошових виплат, крім тих, що входять до складу грошового забезпечення, є щорічні, разові один раз на рік, або ж при звільненні з військової служби.

Таким чином, оскільки одноразова грошова допомога при звільненні, допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань та компенсація за невикористані дні щорічної основної відпустки є доходом, що має разовий характер, тому на таку не може бути нарахована компенсація втрати частини доходів у розумінні Закону №2050-ІІІ.

В спірному випадку така компенсація має нараховуватися на перераховане та виплачене із застосуванням розрахункової величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року грошове забезпечення згідно рішення Волинського окружного адміністративного суду від 10.10.2022 у справі №140/5164/22.

Аналогічна позиція щодо необхідності нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати грошового забезпечення викладена у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.07.2024 у справі 140/33739/23.

Відтак, з метою поновлення порушених прав позивача є підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 29.01.2020 по день фактичної виплати 03.05.2024.

Відповідно до статей 9, 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі ст. 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову у вказаний вище спосіб.

Зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат, пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243- 246, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми грошового забезпечення, право на отримання яких встановлено судовим рішенням у справі №140/5164/22, за весь час затримки виплати, починаючи з 29.01.2020 по день фактичної виплати 03.05.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суми грошового забезпечення, право на отримання яких встановлено судовим рішеннями у справі №140/5164/22, за весь час затримки виплати, починаючи з 29.01.2020 по день фактичної виплати 03.05.2024.

В задоволенні решти позовним вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ; код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Суддя С.Ф. Костюкевич