Справа № 520/11794/24
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 р. Справа № 520/11794/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Курило Л.В. , Мельнікової Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024, головуючий суддя І інстанції: Білова О.В., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 11.06.24 по справі № 520/11794/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з 01.04.2024 року;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити та виплатити пенсійне забезпечення ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з 01.04.2024 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що є пенсіонером та отримує пенсію. У зв`язку з проведенням бойових дій в населеному пункті за місцем його проживання він був вимушений покинути своє постійне місце проживання та переїхати до Харківської області, де став на облік як внутрішньо переміщена особа. Відповідач з 01.04.2024 року припинив виплату пенсії з підстав, не передбачених статтею 49 Закону України від 09 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". На думку позивача, такі дії ГУ ПФУ є незаконними, оскільки порушують його право на пенсійне забезпечення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсійного забезпечення ОСОБА_1 з 01.04.2024 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити та виплатити пенсійне забезпечення ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_2 ) з 01.04.2024 року.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань суму судового збору в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 19 червня 2024 рок звернуто рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 у справі № 520/11794/24 до негайного виконання у межах суми виплати пенсії за один місяць.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області як внутрішньо переміщена особа та отримує пенсію за вислугу років, призначену з 28.09.2013 року.

Починаючи з 01.04.2024 року виплата пенсії позивачу автоматично припинена на підставі відомостей, що містяться в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб у зв`язку з відсутністю проходження ідентифікації.

З 2014 року прийнято ряд нормативних актів, які регулюють питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам, зокрема Закон України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" № 1706-VII від 20.10.2014, Постанови Кабінету Міністрів України № 509 від 01.10.2014 "Про облік внутрішньо переміщених осіб", № 637 від 05.11.2014 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам", № 365 від 08.06.2016 "Деякі питання здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам".

Постановою Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України № 837 від 08.08.2023) передбачено, зокрема, що для осіб, які були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи до 24.02.2022 та які одержують пенсію через поточний рахунок в установах акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", проводиться акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" кожні шість місяців з дня відкриття рахунка або з дня проведення попередньої фізичної ідентифікації.

Для осіб, які взяті на облік як внутрішньо переміщені особи до введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та які не проходили фізичну ідентифікацію протягом дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням гострої респіраторної хвороби СОУШ-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2 (СОVID-19), для продовження нарахування пенсій необхідно пройти фізичну ідентифікацію до 31 березня 2024 року.

Виплата пенсії після 31.03.2024 продовжується у разі проходження ними фізичної ідентифікації.

Продовження виплати пенсій (починаючи з місяця припинення) здійснюється у найближчий виплатний період після проходження фізичної ідентифікації в один із визначених способів.

Листом ві 17.04.2024 №11641-12468/К-02/8-2000/24 Головне управління повідомило позивача, що задля виконання вимог закону, для поновлення виплат пенсії ОСОБА_1 запропоновано особисто звернутись до відділу обслуговування громадян (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління та надати необхідні документи або через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України.

Станом на момент відкриття провадження у справі фізичну ідентифікацію будь-яким із зазначених способів, визначених постановою №637 ОСОБА_1 не пройшов, тому нарахування пенсії з 01.04.2024 року не провадиться.

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 25.03.2019 по справі №520/1628/19 та рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 02.06.2021 по справі №520/6223/21 встановлено протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 та зобов`язано поновити дану виплату.

Посилався на норми статті 49 Закону України "Про пенсійне забезпечення", якою визначено перелік підстав припинення виплати пенсії.

Водночас вказав, що вказаним Законом не передбачено такої підстави припинення виплати пенсії, як відсутність інформації з Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб або повторного проходження ідентифікації переміщеної особи.

Крім того, зазначив, що позивачем 14.05.2024 пройдено по відеозв`язку ідентифікацію, що підтверджується рішнням Головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 24.06.2024 за №173445, проте виплату пенсії не поновлено.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває па обліку в Головному Управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 .

Відповідно до довідки № 6 від 18.11.2014 та повторно отриманої довідки від 15.03.2021 № 6326-, позивач є внутрішньо переміщеною особою та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З 01.04.2024 відповідач припинив виплату пенсії позивачу, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит від 17.04.2024 за № 11641-12468/К-02/8-2000/24.

10 квітня 2024 року позивач через представника звертався до відповідача із заявою щодо поновлення виплати пенсійного забезпечення, що підтверджується копією заяви з відміткою канцелярії відповідача.

Як вбачається з відповіді від 17.04.2024 за №11641-12468/К-02/8-2000/24, підставою призупинення виплати пенсії є непроходження позивачем фізичної ідентифікації відповідно до постанови КМУ від 05.11.204 № 637.

Не погодившись з протиправними діями відповідача, позивач звернувся до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03 травня 1996 року, ратифікована Законом України від 14 вересня 2006 року № 137-V, яка набрала чинності з 01 лютого 2007 року (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-XII від 09.04.1992.

Частинами 1, 3 ст. 1-1 Закону № 2262 визначено:

- законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів;

- зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV.

Частиною третьою статті 4 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV встановлено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються: види пенсійного забезпечення; умови участі в пенсійній системі чи її рівнях; пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат; джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення; умови, норми та порядок пенсійного забезпечення; організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Статтею 5 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV передбачено, що дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, визначених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Отже, нормативно-правовим актом, яким визначено підстави припинення пенсійних виплат (які є складовою порядку пенсійного забезпечення), є Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV. Інші нормативно-правові акти у сфері правовідносин, врегульованих Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, можуть застосовуватися виключно за умови, якщо вони не суперечать цьому Закону.

Відповідно до абзацу 5-11 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 "Про здійснення соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам" (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України № 837 від 08.08.2023) передбачено, що фізична ідентифікація внутрішньо переміщеної особи, яка одержує пенсію через поточний рахунок в установі акціонерного товариства "Державний ощадний банк України2, проводиться акціонерним товариством "Державний ощадний банк України кожні шість місяців з дня відкриття рахунка або з дня проведення попередньої фізичної ідентифікації. Для осіб, які взяті на облік як внутрішньо переміщені особи до введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" воєнного стану в Україні та які не проходили фізичну ідентифікацію протягом дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - коронавірусна хвороба (COVID-19), для продовження нарахування пенсій необхідно пройти фізичну ідентифікацію до 31 березня 2024 року.

Способами фізичної ідентифікації внутрішньо переміщених осіб, які одержують пенсію через поточний рахунок в установах акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", є:

- особисте звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України;

- авторизація в особистому електронному кабінеті на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою віддаленого кваліфікованого електронного підпису "Дія.Підпис" ("Дія ID"), створеного за допомогою мобільного додатка Єдиного державного вебпорталу електронних послуг;

- ідентифікація особи за допомогою відеоконференцзв`язку, проведеного територіальними органами Пенсійного фонду України із дотриманням законодавства у сфері електронних довірчих послуг;

- ідентифікація одержувачів пенсій в установах акціонерного товариства "Державний ощадний банк України";

- посвідчення в установленому порядку за зверненням одержувача, який тимчасово проживає за кордоном, відповідною закордонною дипломатичною установою України факту, що фізична особа є живою, шляхом видачі відповідного документа. Документ про посвідчення факту, що фізична особа є живою, разом із письмовою заявою особи про продовження виплати пенсії, складеною в довільній формі, надсилається рекомендованими поштовими відправленнями або поштовими відправленнями з оголошеною цінністю територіальному органу Пенсійного фонду України за місцем її перебування на обліку. Заява про продовження виплати пенсії разом із сканованою копією документа про посвідчення факту, що фізична особа є живою, яка відповідає оригіналу документа та придатна для сприйняття її змісту (повинна містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), може бути подана через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України із використанням кваліфікованого електронного підпису або удосконаленого електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису;

- одержання Пенсійним фондом України інформації про зміну місця проживання внутрішньо переміщеної особи протягом останніх шести місяців шляхом інформаційного обміну між Пенсійним фондом України та державним підприємством Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики.

Згідно абз. 16 п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 № 637 територіальні органи Пенсійного фонду України опрацьовують наявну інформацію про результати проходження фізичної ідентифікації внутрішньо переміщеними особами, які одержують пенсію, та продовжують виплату пенсії у разі проходження фізичної ідентифікації особою; а для осіб, які взяті на облік як внутрішньо переміщені особи до введення Указом Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" воєнного стану в Україні та які не проходили фізичну ідентифікацію протягом дії карантину або обмежувальних заходів, пов`язаних з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), продовжують виплату пенсії - до 31 березня 2024 р., а після цієї дати - у разі проходження особою фізичної ідентифікації.

Відповідно до ст. 52 Закону № 2262 особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, пенсія виплачується органами Пенсійного фонду України щомісяця, не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України, незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця його проживання, через організації, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно із частиною першою статті 49 Закону № 1058-IV виплата пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Наведений перелік підстав для припинення виплати пенсії за рішенням територіальних органів ПФУ є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, прямо передбачених законом.

Колегія суддів зазначає, що конституційне поняття "Закон України", на відміну від поняття "законодавство України", не підлягає розширеному тлумаченню, це - нормативно-правовий акт, прийнятий Верховною Радою України в межах її повноважень. Зміни до закону вносяться за відповідно встановленою процедурою Верховною Радою України шляхом прийняття закону про внесення змін. Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України є підзаконними, а тому не можуть обмежувати права громадян, які встановлено законами.

Проте судом встановлено, що виплата пенсії позивачу зупинена, оскільки ОСОБА_2 не пройшов фізичну ідентифікацію відповідно до постанови КМУ від 05.11.204 № 637, з 01.04.2024 року виплата пенсії призупинено.

Водночас як Закон №1058-IV, так і Закон №2262 не передбачають такої підстави припинення або призупинення виплати пенсії.

Будь-які мотиви з посиланням на встановлену законом підставу для припинення, зупинення чи призупинення виплати позивачу пенсії, пенсійним органом не наведені та в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до частини другої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" №1207-VII від 15.04.2014 виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, положення частини другої статті 7 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" №1207-VII не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, оскільки позивач не проживав на тимчасово окупованій території, визначеній частиною першою статті 3 цього Закону.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII від 20.10.2014 Кабінет Міністрів України координує і контролює діяльність органів виконавчої влади щодо вжиття ними необхідних заходів із забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб відповідно до цього Закону.

Частиною другою статті 20 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII визначено, що закони та інші нормативно-правові акти України діють в частині, що не суперечить цьому Закону.

Проте наведені положення Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" №1706-VII не надають Кабінету Міністрів України повноважень на визначення випадків припинення виплати пенсій.

За змістом конституційних норм Кабінет Міністрів України не наділений правом вирішувати питання, які належать до виключної компетенції Верховної Ради України, так само як і приймати правові акти, які підміняють або суперечать законам України.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Преамбулою Закону № 1058-IV визначено, що зміна умов і норм загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону.

При цьому згідно з преамбулою Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" № 1706-VII цей Закон відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні (частина перша статті 2 Закону України "Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб" № 1706-VII).

Враховуючи вище наведене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправність дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо призупинення виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.04.2024, та як наслідок, наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області поновити та виплатити пенсійне забезпечення ОСОБА_1 пенсію з 01.04.2024.

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.06.2024 по справі № 520/11794/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Курило Л.В. Мельнікова