Справа № 380/6708/24
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа №380/6708/24
У Х В А Л А

про залишення заяви без розгляду

05 вересня 2024 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м.Львові заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРВАРД УКРАЇНИ» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Львівського окружного адміністративного суду перебувала справа №380/6708/24 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРВАРД УКРАЇНИ» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 14 серпня 2024 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості №UA209000/2023/100643/1 від 16.10.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209230/2023/002700 від 16.10.2023. Стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРВАРД УКРАЇНИ» (місцезнаходження: вул. Здолбунівська, 7Д, корп. літ. 3, оф. 401А, м. Київ, 02081; ) за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (місцезнаходження: вул.Костюшка, 1, м.Львів, 79000, ) сплачений судовий збір в сумі 6056 (шість тисяч п`ятдесят шість) грн 00 коп.

21.08.2024 до суду від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення. Заява обґрунтована тим, що відповідно до ч. 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За змістом Додаткової постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 18.08.2021 в справі № 300/3178/20 у разі, якщо справа розглядається в порядку письмового провадження, під час якого судові дебати не проводяться, зазначення у позовній заяві вимоги про стягнення судових витрат з відповідача може вважатися дотриманням вимог ч. 7 ст. 139 КАС України. Повідомляє, що відповідна вимога міститься в позовній заяві.

Так, за змістом Додаткової угоди про встановлення розміру гонорару (Додаток № 1) до Договору про надання правової допомоги від 03.05.2023 р. № 03/05/23-01 і згідно з Актом наданої правової допомоги від 29.03.2024 (додається) витрати на професійну правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом справи №380/6708/24 (щодо визнання протиправними та скасування Рішення про коригування митної вартості товарів від 16.10.2023 № UA209000/2023/100643/1 і Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16.10.2023 №UA209230/2023/002700), склали 6000,00 грн.

У зв`язку з усім вищезазначеним, просить суд на підставі цієї заяви ухвалити додаткове рішення про судові витрати в справі № 380/6708/24, яким стягнути з Львівської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРВАРД УКРАЇНИ» суму витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 6000,00 грн.

02.09.2024 від представника відповідача до суду надійшло клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому вказує, що дана справа є справою незначної складності. Обсяг матеріалів опрацьованих адвокатом, а саме документів, що подавалися декларантом позивача до митного оформлення є незначним. Вважає, що заявлена до відшкодування вартість наданої позивачу послуги є значно завищеною та не співмірною зі складністю справи, а отже підлягає зменшенню.

Вирішуючи питання про наявність підстав для ухвалення додаткового рішення в частині стягнення з відповідача витрат на проведення експертиз, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 та ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Зазначені вимоги процесуального закону кореспондуються з положеннями ч.3 ст. 143 КАС України, якими передбачено, що якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

З огляду на приписи ч.3 ст. 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 160/21030/21, а також від 12.08.2020 у справі № 340/2449/19.

Частиною восьмою статті 262 КАС України передбачено, що при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Враховуючи викладене, оскільки дана справа розглядалася судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та без проведення судових дебатів, то позивач повинен був подати докази, що підтверджують розмір понесених ним судових витрат, або ж заяву про те, що докази розміру судових витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення - до закінчення розгляду справи, виходячи з приписів частини третьої статті 143 КАС України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 16.06.2022 у справі №380/3999/21, яку суд в силу вимог частини 5 статті 242 КАС України враховує при вирішенні поданої заяви.

При цьому, під час вирішення тотожних спорів суд враховує саме останню правову позицію Верховного Суду.

Застосовуючи зазначені висновки Верховного Суду до правовідносин, що виникли у цій справі, суд зазначає, що згідно з матеріалами справи, позов подано через підсистему «Електронний суд» 27.03.2024 і в ньому відсутні посилання як на частину сьому статті 139 КАС України, так і на ч. 3 ст. 143 КАС України, а саме про неможливість подачі доказів на підтвердження судових витрат на правову допомогу під час розгляду справи. Варто відзначити, що безпосередньо до позову представником позивача долучено копію Договору про надання правової №03/05/23-01 від 03.05.2023 та додаткової угоди від 03.05.2023, за змістом якої оплата послуг адвоката з надання правової допомоги здійснюється на підставі рахунка протягом 5-ти банківських днів з дня отримання такого рахунка та підписання акта приймання-передачі наданих юридичних послуг.

Водночас, ні вказаного акта, ні рахунка в ході розгляду справи позивачем не надано, що унеможливило суд при винесенні рішення встановити, чи були понесені позивачем витрати на правову допомогу та в якому розмірі, з огляду на що розподіл таких витрат не здійснювався.

Особливу увагу суд також звертає на те, що за приписами ч.3 ст. 143 КАС України, докази на підтвердження судових витрат хоча й можуть бути подані після закінчення судових дебатів та ухвалення рішення, однак лише за наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі таких доказів до закінчення судових дебатів.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15.06.2023 у справі № 160/21030/21, а також від 12.08.2020 у справі № 340/2449/19.

Водночас, усупереч ч.3 ст. 143 КАС України, як у заяві від 20.08.2024 про ухвалення додаткового рішення, так і у позовній заяві, представником позивача не було наведено наявності поважних причин, які зумовили неможливість подачі доказів понесених витрат на правову допомогу до закінчення розгляду справи.

Між тим, докази, якими представник позивача обґрунтовує понесені позивачем витрати на правову допомогу, а саме акт наданої правової допомоги, був складений ще 29.03.2024, тобто такий доказ був наявні у позивача ще до відкриття провадження у цій справі (02.04.2024) та тим більше, до винесення рішення по справі, проте суду не поданий з невідомих причин, як і не зроблена заява про подання такого доказу протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення із зазначенням поважних причин неможливості його завчасного подання.

Відтак, за період часу з моменту відкриття провадження у цій справі і до прийняття рішення у ній, в позивача було більше ніж достатньо часу, щоб визначитися як із заявою про стягнення витрат на правову допомогу, так і для надання доказів на підтвердження розміру таких витрат.

Верховний Суд в постанові від 12.08.2020 у справі № 340/2449/19 дійшов висновку, що за умови відсутності будь-яких належних і беззаперечних доказів на підтвердження поважності пропуску позивачем встановленого частиною сьомою статті 139 КАС України строку подання доказів понесених стороною судових витрат, неможливості вчасного звернення до адміністративного суду внаслідок суттєвих перешкод, заява про відшкодування таких витрат підлягає залишенню без розгляду.

При цьому, вказана позиція є обов`язковою для врахування з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України.

Отже, подання представником позивача заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу, без попереднього звернення про надання доказів понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, а також без обґрунтування поважності причин, які обумовлюють неможливість підтвердження витрат до завершення розгляду справи, спонукає до висновку про залишення такої заяви без розгляду відповідно до ч.7 ст.139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 121, 139, 143, 248, 252, 256, 293-297 КАС України суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО ФОРВАРД УКРАЇНИ» до Львівської митниці про визнання протиправним та скасування рішення і картки відмови - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна