Справа № 300/6720/24
Суддя: Григорук О.Б.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
"06" вересня 2024 р. справа № 300/6720/24
м. Івано-Франківськ
В С Т А Н О В И В:
Адвокат Хітько Василь Миколайович звернувся до суду в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон-Вей" з адміністративним позовом до Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про
визнання протиправним та скасування рішення регіональної комісії Головного управління ДПС у Івано-Франківській області від 28.08.2023 № 9414141/43947840 та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 15.07.2021 № 6, датою її подання на реєстрацію - 23.09.2021;
визнання протиправним та скасування рішення регіональної комісії Головного управління ДПС у Івано-Франківській області від 28.08.2023 № 9414143/43947840 та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.07.2021 № 25, датою її подання на реєстрацію - 23.09.2021;
визнання протиправним та скасування рішення регіональної комісії Головного управління ДПС у Івано-Франківській області від 28.08.2023 № 9414142/43947840 та зобов`язання Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 30.07.2021 № 37, датою її подання на реєстрацію - 23.09.2021.
У відповідності до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Представником позивача додано до позову заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 24.07.2024.
Приписами пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
Загальні норми процедури судового оскарження в рамках розгляду публічно-правових спорів регулюються Кодексом адміністративного судочинства України.
Строк звернення до адміністративного суду врегульований статтею 122 Кодексу адміністративного судочинства України.
Так, відповідно до частини першої цієї статті позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (абзац перший частини другої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).
Наведені норми встановлюють загальний строк звернення до адміністративного суду у публічно-правових спорах, водночас, передбачаючи можливість встановлення строків звернення до адміністративного суду іншими законами.
Спеціальними нормами, якими встановлені окремий порядок захисту порушених прав платників податків, в тому числі і в судовому порядку, є норми Податкового кодексу України.
Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 Податкового кодексу України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.
Абзацами першим - третім пункту 56.18 визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення - рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.
Згідно з пунктом 58.19 статті 58 Податкового кодексу України у разі коли до подання позовної заяви проводилася процедура адміністративного оскарження, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу про нарахування грошового зобов`язання протягом місяця, що настає за днем закінчення процедури адміністративного оскарження відповідно до пункту 56.17 цієї статті.
Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.
Застосування норм пунктів 56.18, 56.19 статті 56, пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України в системному зв`язку дає підстави для висновку, що нормою пункту 56.18 встановлено спеціальний строк на оскарження платником податків податкових повідомлень-рішень та інших рішень про нарахування грошових зобов`язань.
Зміст правовідносин щодо реєстрації податкової накладної, у яких ризики порушення норм податкового законодавства несе не лише особа, яка зобов`язана забезпечити реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не дозволяє поширити на них порядок і строки оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, визначені пунктом 56.18 статті 56 Податкового кодексу України, а саме - оскарження у будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів, що дає підстави вважати, що встановлена у пункті 56.18 статті 56 Податкового кодексу України можливість оскаржити "інше рішення контролюючого органу" у будь-який момент після отримання такого рішення не стосується рішень Комісії контролюючих органів щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань до податкових накладних або відмови у їх реєстрації.
Отже, Податковий кодекс України не встановлює спеціального строку звернення до суду з позовом про оскарження рішень контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, а відтак, до позовів платників податків про визнання протиправними рішень контролюючого органу про відмову в реєстрації податкових накладних застосовуються загальні строки звернення до суду, визначені нормами статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, а не Податковим кодексом України.
Відтак, строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних та вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, становить шість місяців з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно частини 4 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Якщо рішення за результатами розгляду скарги позивача на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень не було прийнято та (або) вручено суб`єктом владних повноважень позивачу у строки, встановлені законом, то для звернення до адміністративного суду встановлюється шестимісячний строк, який обчислюється з дня звернення позивача до суб`єкта владних повноважень із відповідною скаргою на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.
Як наслідок, даний подано позов після закінчення строків, встановлених законодавством.
У заяві представника ТзОВ "Бетон-Вей" про поновлення строку звернення до адміністративного суду від 24.07.2024 поважність причин його пропуску обґрунтована наслідками введення воєнного стану, а саме повітряними тривогами, систематичним відключенням електроенергії, нестабільною роботою комп`ютерних систем та відсутністю доступу до мережі Інтернет, нестачею кваліфікованого персоналу, які створюють значні труднощі у забезпеченні діяльності товариства.
Відповідно до Закону України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" затверджено відповідний Указ Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022, яким у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено в Україні воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.
Станом на дату звернення до суду з адміністративним позовом у цій справі дія воєнного стану в Україні продовжувалася і триває досі.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 12 травня 2015 року № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
У період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність (частина перша статті 10 Закону України "Про правовий режим воєнного стану").
Введення на території України воєнного стану не зупинило перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.
Зазначений висновок узгоджується з висновками Верховного Суду викладеними в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 грудня 2022 року у справі №990/102/22.
Представником ТзОВ "Бетон-Вей" не надано доказів, які б підтверджували той факт, що через введення воєнного стану Товариство було позбавлене можливості звернутися до суду з цим позовом.
Суд наголошує, що посилання представника позивача на те, що вся сукупність складних умов, які виникли і тривають у зв`язку із збройною агресією проти нашої країни, вплинули на можливість нормального ведення суб`єктами, зокрема платниками податків, своїх справ і дотримуватися визначених процесуальним законодавством вимог, жодним чином не обґрунтовують та не підтверджують поважність підстав пропуску строку звернення до суду з цим позовом.
Більш того, поновлення строку ТзОВ "Бетон-Вей" за наявності такого обґрунтування його пропуску поставить у нерівне становище інші товариства, які за таких же умов звертаються до суду в межах строків встановлених процесуальним законодавством.
Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Отже, відсутні підстави для визнання поважними причини пропуску позивачем встановленого законом строку звернення до суду з адміністративним позовом та поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Крім наведеного, суд зазначає, що позивач вже звертався до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з позовом до одних й тих самих відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав у справі № 300/5886/24, що і в даній справі № 300/6720/24.
14.08.2024, на виконання вимог ухвали суду від 12.08.2024, представник позивача подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду. Подана заява мотивована тим, що введення воєнного стану, повітряні тривоги, систематичне відключення електроенергії, нестабільна робота комп`ютерних систем та відсутність доступу до мережі Інтернет, негативно вплинули на своєчасну реалізацію права звернення до суду з даним позовом. Окрім того, звернуто увагу суду, що на підприємстві відсутній окремий наказ про покладення обов`язків щодо реєстрації податкових накладних на відповідну особу, однак, бухгалтер ТзОВ "Бетон-Вей" не володіє юридичним законодавством та не є юристом, та не знала, що після залишення без задоволення скарг 18.09.2023 слід в подальшому рішення регіональної комісії Головного управління ДПС в Івано-Франківській області від 28.08.2023 № 9414141/43947840, від 28.08.2023 №9414143/43947840, від 28.08.2023 № 9414142/43947840 про відмову у реєстрації податкових накладних № 6 від 15.07.2021, № 25 від 30.07.2021 та № 37 від 30.07.2021 оскаржувати в суді. На директора ТОВ «Бетон- Вей», також не покладалося обов`язку у веденні бухгалтерського та податкового обліку, обов`язків юриста.
У відповідності до частини 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Частиною 1 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву (частина 2 статті 123 Кодексу адміністративного судочинства України).
Враховуючи вищевикладене, дану позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених частиною 6 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Згідно частини 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України "Про судовий збір" № 3674-VI.
Відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 3674-VI суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Згідно виписки про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір згідно квитанції від 19.07.2024 № 783 сплачений за подання адміністративного позову у справі № 300/5886/24, у якій ухвалою суду позовну заяву повернуто.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону № 3674-VI сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі повернення заяви.
Отже, позивач має право подати клопотання у справі № 300/5886/24 про повернення судового збору, сплаченого згідно квитанції від 19.07.2024 № 783.
У Кодексі адміністративного судочинства України та Законі України "Про судовий збір" № 3674-VI не міститься застережень про те, що за повторно подані позови, що раніше були повернуті, судовий збір сплачується на загальних підставах.
Водночас, частиною 5 статті 6 Закону № 3674-VI визначено, що за повторно подані позови, що раніше були залишені без розгляду, судовий збір сплачується на загальних підставах.
З огляду на вищенаведене, суд вважає, що за повторно подані позови судовий збір сплачується на загальних підставах, тому квитанція від 19.07.2024 № 783 не підтверджує сплату судового збору у даній справі № 300/6720/24.
Суд зазначає, що визначений представником позивача у позовній заяві розмір судового збору за подання до адміністративного суду даного позову, в якому об`єднано три вимоги немайнового характеру, в сумі 9084,00 грн. відповідає вимогам Закону України "Про судовий збір" № 3674-VI.
Отже дана позовна заява не відповідає вимогам, встановленим частиною 3 статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.
Як наслідок, для усунення недоліків позовної заяви, позивачу необхідно додати до позовної заяви належний документ про сплату судового збору в розмірі 9084,00 грн.
Відповідно до частини 1 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин, позовну заяву слід залишити без руху.
На підставі наведеного, керуючись статтями 169, 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
У Х В А Л И В:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетон-Вей" до Головного управління Державної податкової служби України в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання до вчинення дій - залишити без руху.
Надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків до десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду:
- заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду разом з доказами поважності причин його пропуску;
- документу про сплату судового збору в розмірі 9084 (дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн. 00 коп.
Роз`яснити, що в разі не усунення недоліків у вище зазначений строк позовна заява буде повернена.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Григорук О.Б.