Справа № 275/838/24
Суддя: Миколайчук П. В.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/838/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2024 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області

у складі головуючого судді Миколайчука П.В.,

при секретарі судових засідань Довгаленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування,-

ВСТАНОВИВ:

Виклад позиції позивача

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, в обґрунтування якого вказав, що 05.07.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №1/334 якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП. Вказує, що 30.05.2024 в центрі селища Брусилів Житомирського району Житомирської області до нього підійшли троє осіб у військовій формі та запитали його дані, особи представилися працівниками ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після надання анкетних даних йому вручили повістку без зазначення мети виклику та зобов`язали з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_2 вже на наступний день. Позивачем було повідомлено про здійснення догляду за матір`ю, яка потребує постійного стороннього догляду, являється інвалідом 2 групи і про неможливість прибути до ІНФОРМАЦІЯ_2 у зазначені дату та час, однак вказане було проігноровано. В подальшому позивача було оголошено в розшук та доставлено до ТЦК, де складено постанову про притягнення до адмінвідповідальності. Позивач зазначив, що повістка йому була вручена з порушенням норм законодавства, а саме - Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, стало підставою для неявки до ІНФОРМАЦІЯ_2 , і як наслідок, винесення незаконної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності. Просив визнати вказану постанову № №1/334 від 05.07.2024 протиправною та скасувати її.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 15.07.2024 указаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі розгляд постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Крім того, указаною ухвалою судом постановлено витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_1 матеріали щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 3 ст.210-1 КУпАП (постанова № 1/334 від 05.07.2024). Витребувані судом докази не надані.

Ухвалою суду від 23.07.2024 відповідачу було продовжено строк для подачі відзиву на адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання постанови про накладення адміністративного стягнення протиправною та її скасування.

В судове засідання позивач не з`явився, його інтереси представляє адвокат Нестеренко М.М., який подав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, вимоги позову підтримав, просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Відзиву на позов до суду не надав, заяв, клопотань не подавав, на ухвалу суду про витребування доказів жодних матеріалів не надано.

Враховуючи вище зазначені обставини, суд вважає за можливе судовий розгляд справи провести за відсутності сторін та їх представників в судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, в зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судом

Встановлено, що 05.07.2024 ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 винесено постанову №1/334 якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (арк.спр.7), в якому зазначено, що гр. ОСОБА_1 30.05.2024 отримав повістку про необхідність прибуття до ІНФОРМАЦІЯ_3 31.05.2024, однак у визначений день не з`явився, чим порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період.

Указаною Постановою №1/334 від 05.07.2024 ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП з підстав неявки до І першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_4 31.05.2024 за повісткою, отриманою ним 30.05.2024.

Інших письмових доказів, пов`язаних з винесенням оскаржуваної постанови, матеріали справи не містять.

Також матеріали справи містять рішення виконкому Брусилівської селищної ради Житомирського району Житомирської області від 03.07.2024 № 2359 про реєстрацію ОСОБА_1 помічником дієздатній фізичній особі ОСОБА_3 , яка за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права та виконувати обов`язки (а.с. 8) довідку до акта огляду МСЕК та посвідчення серії НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_3 має 2 групу інвалідності (а.с. 9).

Норми права, застосовані судом та висновки суду

Частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. Однак відповідачем не надано жодних доказів на доведення законності складеної постанови, тобто не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення,передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За положеннями статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу. Суб`єкт владних повноважень має довести правомірність прийнятого ним рішення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Проте, суд констатує, що у даному спорі відповідач не надав жодних доказів на спростування доводів позивача про неналежно оформлену повістку та про ігнорування повідомлень про поважність причин неявки до ТЦК, а також доказів про час і місце її вручення повістки чи її змісту.

Одночасно суд зауважує, що на виконання вимог ст. 9 КАС України суд вживав заходів необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, в тому числі - шляхом витребування доказів у відповідача за ініціативою суду.

Єдиним доказом фактично є копія самої постанови від 05.07.2024.

Однак, сама лише оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним та достатнім доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є актом індивідуальної дії (рішенням суб`єкта владних повноважень) щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення. Правова позиція з цього питання викладена у постановах Верховного Суду від 14.02.2019р. у справі №127/163/17-а та від 26.04.2018р. у справі №338/1/17.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачем шляхом надання належних та допустимих доказів не доведено вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за обставин, викладених у постанові від 05 липня 2024 року № 1/334, а відтак притягнення позивача до адміністративної відповідальності та накладення на нього адміністративного стягнення за відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення є безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було

Тому суд вважає, що оскаржувану постанову слід скасувати, а провадження у відповідній справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю складу зазначеного правопорушення в діях позивача.

Розподіл судових витрат

Згідно ст.139 КАС України, в зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені судові витрати у виді судового збору.

Керуючись, ст. ст.7, 9, 210-1, 251, 265-2, 278 - 280, 293 КУпАП, ст. ст.2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Постанову №1/334 від 05.07.2024, складену ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - скасувати, а справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 605, 60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_6 , юридична адреса: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_3 .

Суддя П.В. Миколайчук