Справа № 520/14726/24
Суддя: Шевченко О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 р. Справа № 520/14726/24

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Шевченко О.В., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач, ОСОБА_1 , з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.02.2022 № 90;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 періоди роботи (навчання): з 01.09.1976 по 03.07.1979; з 03.08.1979 по 27.11.1985; з 25.12.1985 по 05.06.1986; з 10.06.1986 по 21.09.1988; з 20.10.1988 по 26.01.1989; з 27.01.1989 по 11.12.2001; з 12.12.2001 по 29.06.2002; з 29.07.2020 по 31.12.2020; з 02.02.2021 по 12.08.2021 та призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.09.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що пенсійним органом протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи (навчання): з 01.09.1976 по 03.07.1979; з 03.08.1979 по 27.11.1985; з 25.12.1985 по 05.06.1986; з 10.06.1986 по 21.09.1988; з 20.10.1988 по 26.01.1989; з 27.01.1989 по 11.12.2001; з 12.12.2001 по 29.06.2002; з 29.07.2020 по 31.12.2020; з 02.02.2021 по 12.08.2021 та призначити пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 04.09.2021 року, що і стало підставою для звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі без виклику сторін в судове засідання та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Копію ухвали про відкриття провадження було надіслано відповідачу до його Електронного кабінету в системі "Електронний суд" та ним отримано, що підтверджено довідкою про доставку електронного листа.

Проте, представником відповідача відзиву на позов у встановлений судом строк до канцелярії суду не надходило, причин поважності його неподання відповідачем не повідомлено.

Згідно положень ч.4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч.6 ст. 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 04.02.2022 року звернулась через Веб-портал до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до пп.2 п.4.2 Порядку №22-1 заява на призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр). Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Тобто, після реєстрації заяви ОСОБА_1 в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області про призначення пенсії, за принципом екстериторіальності її було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішенням Головного управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.02.2022 року №90 позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

В обґрунтування відмови в рішенні зазначено, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

Згідно ч.2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно наданих до заяви документів про стаж (трудова книжка, ідентифікаційний номер, диплом, довідка про стаж, свідоцтво про народження дитини), загальний страховий стаж складає 5 років 5 місяців 3 дні.

Не враховано до стажу період навчання, періоди роботи згідно записів трудової книжки, період згідно довідки від 21.07.2011 №101-11/3599 з 10.06.1986 по 21.09.1988 - підстава зміни прізвища зазначено неповністю та не надано документ про зміну прізвища, в тому числі період роботи з 20.10.1988 по 26.01.1989 (на печатці, якою завірено запис про звільнення, не читається назва підприємства) (а.с. 99).

Суд звертає увагу, що отримавши вищевказане рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві 14.11.2023 року (направлено супровідним листом ГУПФУ в Харківській області від 10.11.2023), позивач оскаржив його в судовому порядку шляхом звернення до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до ГУ ПФУ в Харківській області.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 12 лютого 2024 року по справі №520/678/24 заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду по справі №520/678/24 задоволено. Поновлено ОСОБА_1 строк звернення до суду із даним адміністративним позовом та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року по справі №520/678/24, яке набрало законної сили, в задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.02.2022 № 90 14.11.2023 року, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено з тих підстав, що Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області не є належним відповідачем за позовом.

Копію рішення суду позивач отримав 06.05.2024 року, після чого звернувся до суду з даним адміністративним позовом 27.05.2024 року, пред`явивши вимоги до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Ухвалою суду по цій справі визнано поважними причини пропуску строку звернення до суду та поновлено ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

Не погоджуючись із незарахуванням до страхового стажу позивача періодів роботи та навчання, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

По суті спірних правовідносин, слід зазначити наступне.

Згідно п.1 та 2 ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частин 1 - 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення", до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно- правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Статтею 62 Закону № Закону України Про пенсійне забезпечення № 1788-ХІІ передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, у відповідності до ст. 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_2 оформлено трудову книжку від 03.08.1979 НОМЕР_1 , в якій міститься запис про зміну прізвища на " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у зв`язку зі вступом у шлюб (підстава: свідоцтво про шлюб від 14.08.1981) (а.с. 23 - 31).

Згідно записів трудової книжки позивач працював наступні періоди: з 03.08.1979 по 27.11.1985 - медична сестра терапевтичного відділення 28-ї лікарні; з 25.12.1905 по 05.06.1986 - медична сестра медичного пункту військової частини НОМЕР_2 ; з 10.06.1986 по 20.09.1988 прийнята за переводом з військової частини НОМЕР_2 на посаду медичної сестри хірургічного відділення військового госпіталю центральної медико-санітарної частини №107); з 20.10.1988 по 26.01.1989 - медична сестра, завідуюча здравпунктом п/о «Електронрнбор»); з 27.01.1989 по 11.12.2001 позивач займала посади лаборанта, старшого лаборанта (рос.) Всесоюзного научно исследовательского института химии и технологии лекарственных средств; з 12.12.2001 по 29.06.2002 - контролер - пакувальник Харківського філіалу «Сан Слеш Україна»; з 29.07.2020 по 31.12.2020 - продавець - консультант ФОП ОСОБА_3 ; з 02.02.2021 по 12.08.2021 - продавець - консультант ФОП ОСОБА_3 .

В оскаржуваному рішенні пенсійним органом зазначено, що загальний страховий стаж складає 5 років 5 місяців 3 дні.

Не враховано до стажу позивача період навчання, періоди роботи згідно записів трудової книжки, період згідно довідки від 21.07.2011 №101-11/3599 з 10.06.1986 по 21.09.1988 - підстава зміни прізвища зазначено неповністю та не надано документ про зміну прізвища, в тому числі період роботи з 20.10.1988 по 26.01.1989 (на печатці, якою завірено запис про звільнення, не читається назва підприємства).

Суд не погоджується з такими твердженнями представника пенсійного органу, з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок).

Відповідно до п. 1 Порядку основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Наказом Міністерства праці України за №58 від 29.07.1993 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок працівників (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 1.1 Інструкції трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

Пунктом 2.11 Інструкції передбачено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Відповідно до п. 2.12 Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Суд звертає увагу, що на титульному аркуші трудової книжки від 03.08.1979 НОМЕР_1 міститься запис про зміну прізвища на " ІНФОРМАЦІЯ_1 " у зв`язку зі вступом у шлюб (підстава: свідоцтво про шлюб від 14.08.1981) (а.с. 23 - 31).

Тобто, в трудовій книжці міститься запис про зміну прізвища позивача з " ОСОБА_4 " на " ІНФОРМАЦІЯ_1 " та підставу такої зміни, що спростовує твердження представника відповідача в цій частині.

Щодо незарахування періодів роботи з 20.10.1988 по 26.01.1989, суд звертає увагу, що в трудовій книжці від 03.08.1979 НОМЕР_1 міститься, зокрема, запис, що в період з 20.10.1988 по 26.01.1989 позивач працював на посадах медичної сестри, завідуючої здравпунктом п/о «Електронрнбор»).

Посилання відповідача стосовно того, що на печатці, якою завірено запис про звільнення, не читається назва підприємства, суд не приймає до уваги як підставу для незарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи, оскільки вищевказані записи внесені на підставі наказів, дані щодо яких (дата, номер наказів) також містять в трудовій книжці позивача. Крім того, наявна назва організації, в якій позивач працював в спірний період.

Той факт, що на печатці не читається назва підприємства не може бути достатньою підставою для незарахування до страхового стажу позивача періоду його роботи.

Проте, такі недоліки не можуть бути належною підставою для неврахування даних трудової книжки в цілому, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, такі дані є формальністю та не впливають на зміст самих записів.

Крім того, на особу не може покладатися тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені в його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи на підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для невиключення вказаних періодів роботи до страхового стажу, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань та виключення відповідного періоду зі страхового стажу.

Таким чином, формальні неточності у документах не можуть бути підставою для органів пенсійного органу для обмеження особи в реалізації конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21.02.2018 року по справі № 687/975/17, від 25.04.2019 року по справі № 593/283/17, від 30.09.2019 року по справі № 638/18467/15-а, яка враховується судом при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

При цьому, слід зазначити, що відповідальність за оформлення та ведення трудової книжки покладено на роботодавця. Трудова книжка оформлюється при першому прийнятті особи на роботу та при подальшому працевлаштуванні на інше місце роботи обміну не підлягає.

Такий висновок суду узгоджується з позицією Верховного Суду, наведеною у постановах від 06.02.2018 року у справі № 677/277/17, №687/975/17 від 21.02.2018, від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а, яка також враховується при вирішенні даної справи відповідно до ч.5 ст. 242 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 44 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Наявність сумнівів щодо запису в трудовій книжці може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до страхового стажу.

Проте, всупереч зазначеному, відповідач не звертався до відповідного підприємства для отримання інформації щодо заповнення трудової книжки позивача.

Таким чином, відомості у трудовій книжці позивача є повними, містять в собі вичерпну інформацію про його трудову діяльність у спірні періоди.

Належних і достатніх доказів, які б спростовували доводи позивача та вищенаведені висновки суду, відповідач до суду не надав.

Щодо зарахування до страхового стажу періодів навчання, суд звертає увагу, що відповідно до ст. 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

В матеріалах справи міститься копія диплому НОМЕР_3 від 03.07.1979, виданого ОСОБА_5 , в якому зазначено, що в 1976 вона вступила до Харківського медичного училища №1 та в 1979 році його закінчила (а.с. 22).

У відповідь на адвокатський запит листом Харківського обласного медичного фахового коледжу від 03.04.2024 №421 конкретизовано період навчання позивача протягом 1976 - 1979 років у Харківському медичному училищі №1 - з 01.09.1976 по 03.07.1979, який також підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

За таких підстав, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.02.2022 року №90 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зважаючи на зараховані пенсійним органом до страхового стажу періоди роботи позивача 5 років 5 місяців 3 дні, а також періоди роботи та навчання позивача, що в сукупності страховий стаж позивача складає більше 28 років, що дає право на призначення позивачу пенсії відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо дати, з якої слід призначити пенсію, суд зазначає, що відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років.

ОСОБА_1 виповнилося 60 років 03.09.2021 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), після чого вона звернулася до пенсійного органу із заявою 03.12.2021, що підтверджено скріншотом із застосунку "ДІЯ" (а.с. 19 - 20).

Згідно з ч. 1 ст. 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до п. 1.6, 1.7 якого, звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку.

Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Зважаючи, що звернення позивача за призначення пенсії за віком відбулося в межах трьох місяців з дня досягнення позивачем пенсійного віку, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом зобов`язання ГУПФУ в м. Києві призначити позивачу пенсію за віком з 04.09.2021, тобто з дня, що настає за днем досягнення ОСОБА_1 пенсійного віку.

Отже, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 6-10, 13, 14, 77, 139, 205, 242-246, 250, 255, 257-263, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16, м. Київ, 04053, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити..

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 10.02.2022 року №90 про відмову в призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її навчання у Харківському медичному училищі №1 з 01.09.1976 по 03.07.1979 (диплом НОМЕР_3 від 03.07.1979 Харківського медичного училища №1), а також періоди її роботи з 03.08.1979 по 27.11.1985 - медична сестра терапевтичного відділення 28-ї лікарні; з 25.12.1905 по 05.06.1986 - медична сестра медичного пункту військової частини НОМЕР_2 ; з 10.06.1986 по 20.09.1988 - медична сестра хірургічного відділення військового госпіталю центральної медико-санітарної частини №107); з 20.10.1988 по 26.01.1989 - медична сестра, завідуюча здравпунктом п/о «Електронрнбор»); з 27.01.1989 по 11.12.2001 - лаборант, старший лаборант (рос.) Всесоюзного научно исследовательского института химии и технологии лекарственных средств; з 12.12.2001 по 29.06.2002 - контролер - пакувальник Харківського філіалу «Сан Слеш Україна»; з 29.07.2020 по 31.12.2020 - продавець - консультант ФОП ОСОБА_3 ; з 02.02.2021 по 12.08.2021 - продавець - консультант ФОП ОСОБА_3 згідно записів трудової книжки від 03.08.1979 НОМЕР_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 04.09.2021.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві ().

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Шевченко О.В.