Справа № 300/3892/24
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
"05" вересня 2024 р. справа № 300/3892/24
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Могили А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження заяву позивача про відвід судді Скільського І.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Міністерства освіти і науки України, в якому просить:
- визнати протиправною бездіяльність Міністерства освіти і науки України, що полягає у невчиненні необхідних дій для досудового врегулювання спору та відновлення прав здобувача вищої освіти - аспіранта ОСОБА_1 на захист дисертації та здобуття наукового ступеня доктора філософії згідно з Порядком підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року №261 та Порядку присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 №44, які були порушені в закладі системи освіти - Прикарпатському національному університеті імені Василя Стефаника;
- визнати відповідь Міністерства освіти і науки України №1/6677-24 від 17.04.2024 на скаргу аспіранта ОСОБА_1 від 21.03.2024 до Міністерства освіти і науки України такою, що не відповідає вимогам Закону України «Про звернення громадян» і Конституції України;
- визнати аспіранта четвертого року навчання денної державної форми освітньо-наукового рівня вищої освіти доктора філософії - ОСОБА_1 , як такого, якому слід надати належні освітні послуги та навчально-методологічний супровід для підготовки і здійснення захисту дисертації на тему «Несправедливі умови договору в Цивільному праві України» для завершення розпочатої ним 01.09.2020 освітньо-наукової програми аспірантури, в закладі вищої освіти системи освіти і науки України згідно з Порядком підготовки здобувачів вищої освіти ступеня доктора філософії та доктора наук у закладах вищої освіти (наукових установах), затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 березня 2016 року №261 та Порядку присудження ступеня доктора філософії та скасування рішення разової ради закладу вищої освіти, наукової установи про присудження ступеня доктора філософії, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.01.2022 №44;
- зобов`язати Міністерство освіти і науки України, як державного замовника, вчинити дії необхідні для поновлення прав здобувача освіти аспіранта четвертого року навчання денної державної форми - ОСОБА_1 , а саме: відрахувати зі строку нормативної підготовки за освітньою програмою навчання на аспірантурі календарний строк, який розпочався з 01.09.2023, протягом якого не надавалися освітні послуги і здійснювався процес оскарження порушень прав здобувача освіти, як час вимушеної перерви у навчанні, який не можна визнавати як строк нормативної підготовки і розірвати державне замовлення з Прикарпатським національним університетом імені Василя Стефаника, як упередженим щодо аспіранта ОСОБА_1 закладом освіти та переукласти договір державного замовлення з іншим закладом в системі освіти Міністерства освіти і науки України для завершення підготовки за державним замовленням.
Згідно з ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 відкрито провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Позивач 13.08.2024 звернувся із заявою про відвід судді Скільського І.І.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.09.2024 передано адміністративну справу №300/3892/24 для вирішення питання про відвід судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу і визначається в порядку, встановленому частиною 1 статті 31 Кодексу адміністративного судочинства України.
Для розгляду заяви про відвід судді Скільського І.І. автоматизованою системою документообігу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 04.09.2024 визначено суддю Могилу А.Б.
Відповідно до частин 3 та 4 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України питання про відвід судді вирішується судом, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного судового засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.
Відповідно до частини 8 статті 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження.
Зважаючи на вищевикладене заява про відвід судді вирішена в порядку письмового провадження.
За наслідками розгляду вищевказаної заяви суддя дійшов висновку про необгрунтованість та безпідставність заяви про відвід зважаючи на таке.
Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 36 Кодексу адміністративного судочинства України суддя не може брати участь в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді.
Частиною 4 статті 39 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що заявник звільняється від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу виключно у випадку встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-3, 5 частини першої статті 36, статті 37 цього Кодексу.
Однак, в заяві про відвід судді Скільського І.І., позивачем обставини, визначені пунктами 1-3, 5 частини першої статті 36, статтею 37 Кодексу адміністративного судочинства України, не зазначені, не наведено доказів особистої заінтересованості судді в результаті розгляду справи, а відтак на позивача покладений обов`язок доведення підставності сумніву в неупередженості або об`єктивності судді, з посиланням на конкретні факти, які мають бути підтверджені відповідними доказами.
Суд зазначає, що самого лише сумніву в неупередженості чи об`єктивності судді для його відводу недостатньо, так як у сторони обов`язково повинні бути наявні обґрунтовані підстави для цього сумніву. Натомість позивачем жодного доказу існування будь-яких обставин, які викликають у нього аргументований сумнів у неупередженості або об`єктивності судді в заяві не наведено та суду не надано.
Так, підставою, якою позивач обґрунтовує заяву про відвід судді є порушення суддею Скільським І.І. встановлених строків ухвалення рішення у цій справі, що викликає у нього сумнів у неупередженості судді та може свідчити про необ`єктивне та несправедливе здійснення ним розгляду даної справи.
Однак, на думку суду наведені підстави не можуть вказувати на упередженість чи необ`єктивність судді Скільського І.І.
Відтак, викладені у заяві про відвід судді доводи позивача ґрунтуються виключно на припущеннях та не підтверджуються жодними належними доказами, з огляду на що, зазначене не може вплинути на справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення спору з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача у даній справі.
Інших обставин, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, що викликають сумнів у неупередженості чи об`єктивності судді, позивачем не наведено.
З урахуванням вищевикладеного заява про відвід судді Скільського І.І. є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.
Враховуючи вищевикладене, керуючись статтями 36, 39, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
У задоволенні заяви позивача про відвід судді Скільського І.І. в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Міністерства освіти і науки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.
Відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.