Справа № 520/9628/24
Суддя: Мельников Р.В.
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Харків

04 вересня 2024 року № 520/9628/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мельникова Р.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправним і скасувати рішення 01 від 28.02.2024 року (Перерахунок пенсії. Версія: 1.6.78.1. Дата-час розрахунку: 28.02.2024 04:21) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, код ЄРДПОУ 14099344, з причини невірного з 28.02.2024 року обчислення ОСОБА_2 пенсії за віком, прийнятого у невідповідність до чинних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без належного призначення пенсії за іншим законом та без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки у розмірі 13559 грн. 41 коп.;

- визнати протиправним і скасувати рішення 01 від 06.03.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (вих. № 1727/03-16 від 06.03.2024р.) з причини протиправної відмови в призначенні ОСОБА_2 пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2021-2023), що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки у розмірі 13559 грн. 41 коп. з моменту звернення з заявою від 28.02.2024 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, код ЄРДПОУ 14099344, здійснити з 28.02.2024 року призначення та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням усередненого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки у розмірі 13559 грн 41 коп. з моменту звернення з заявою від 28.02.2024 року, з урахуванням вже виплачених сум пенсії;

- допустити негайне виконання рішення суду, відповідно статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Харківській області надати звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дати набрання законної сили рішення суду.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області 01 від 28.02.2024 року є протиправним та таким, що порушує права позивача з огляду на невірне з 28.02.2024 року обчислення їй пенсії за віком, прийнятого у невідповідність до чинних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без належного призначення пенсії за іншим законом та без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки у розмірі 13559,41 грн. Також позивачем вказано, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області 01 від 06.03.2024 року (вих. № 1727/03-16 від 06.03.2024 р.) є протиправним та таким, що порушує її права з огляду на протиправність відмови в призначенні пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2021-2023), що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки у розмірі 13559,41 грн з моменту звернення з заявою від 28.02.2024 року. Вважаючи свої права порушеними позивач звернулась до суду з позовом.

Ухвалою суду від 16.04.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито спрощене провадження в зазначеній справі.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області через канцелярію суду було подано клопотання, в якому, зокрема, вказано, що ОСОБА_1 28.02.2024 року звернулася до головного управління із заявою про переведення (перерахунок) пенсії відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Також вказано, що після реєстрації звернення (заяви) ОСОБА_1 в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Харківській області про призначення пенсії, останнє було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 06.03.2024 року №01 від 06.03.2023 ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку (переведенні) пенсії та вказане рішення додане до електронної пенсійної справи. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області лише прийнято від позивача документи при цьому жодні права позивача цими діями не порушені, протиправного впливу не завдано. Таким чином, представником відповідача зазначено, що позовні вимоги про зобов`язання вчинити дії щодо призначення пенсії безпідставно заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, оскільки відповідальним за прийняття відповідного рішення є Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Отже, зазначено, що будь-яка вимога до Головного управління про призначення пенсії, зарахування відповідного стажу є необґрунтованою, в якій слід відмовити. Заяву розглядало Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Рішення Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 06.03.2023 №01 прийнято за результатами розгляду заяви та поданих документів, враховуючи норми статті 32 та статті 45 Закону № 1058-ІV. В той же час, оскільки Головне управління не здійснювало розгляд заяви позивача про перерахунок пенсії, додані документи до неї не аналізувались. Представником відповідача також зазначено, що з 29.06.2023 року позивач перебуває на обліку в головному управлінні та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», згідно стажу держслужбовця і основний розмір пенсії від середнього заробітку становить 4418,94 грн. Із посиланням на приписи ст.10 Закону №1058 вказано, що 01.03.2023 року заявницею вже було здійснено перехід із пенсії по інвалідності на пенсію за віком, тому в перерахунку від 28.02.2024р. застосування середнього заробітку за три останні роки неможливе. Перехід на пенсію за віком веде до зменшення пенсії за віком розмір пенсії з надбавками становить 4045,62 грн, тобто зазначений перехід на інший вид пенсії (за віком) є недоцільним. Із посиланням на положення ст.ст. 40 та 45 Закону № 1058 вказано, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Аналіз наведених норм свідчить про те, що ч. 3 ст. 45 Закону №1058 регламентовано порядок здійснення перерахунку пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при перерахунку пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Враховуючи викладене, представником відповідача вказано на відсутність підстав для застосування середньої заробітної плати (доходу), визначеної (визначеного) частиною другою статті 40 цього Закону (за 2019-2021роки), при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком.

Ухвалою суду від 27.05.2024 року залучено в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, м. Ужгород, пл. Народна, 4, код ) до участі у справі за вказаним вище позовом.

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що відповідач проти заявленого позову заперечує з підстав його необґрунтованості та недоведеності. Також зазначено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди стразового стажу, зазначені в ч.1 ст. 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Водночас наголошено на обставинах того, що з огляду на норми діючого податкового законодавства перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру який після призначення (перерахунку) пенсії продовжував працювати, але ОСОБА_1 не продовжувала працювати. Як слідує з матеріалів електронної справи позивача, вона отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», згідно стажу держслужбовця і основний розмір пенсії від середнього заробітку становить 4418,94 грн. Оскільки позивачу перехід на пенсію за віком веде до зменшення пенсії за віком розмір пенсії з надбавками становить 4045,62 грн, тобто зазначений перехід на інший вид пенсії (за віком) є недоцільним. Водночас вказано, що лише в одному випадку застосовується показник заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, а саме, якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 Закону для призначення пенсії. Отже представником відповідача наголошено на обставинах того, що ключовим правовим питанням у цій справі є право ОСОБА_1 на призначення (перерахунок) пенсії за віком на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки (2021-2023), що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки у розмірі 13559,41 грн з моменту звернення з заявою від 28.02.2024 року. Отже, правові норми Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в контексті пенсійного забезпечення) не можуть бути застосовані до спірних правовідносин, оскільки, ОСОБА_1 після призначеної пенсії по інвалідності не набула не менш як 24 місяці страхового стажу, а питання про перерахунок пенсії можна ставити у разі, якщо позивачка набуде не менш як 24 місяці страхового стажу.

Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.

Згідно із положеннями п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, проаналізувавши доводи позову, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 29.06.2023 року перебуває на обліку в Головному управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області та отримує пенсію по інвалідності відповідно до умов Закону України «Про державну службу» згідно стажу держслужбовця і основний розмір пенсії від середнього заробітку становить 4418,94 грн.

Позивачем у позовній заяві зазначено, що вона, керуючись своїм правом, 28.02.2024 року звернулася до Головного управлінню Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою №1354 про перерахунок пенсії, в якій просила перевести її на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньої заробітної плати по народному господарству за 2021, 2022, 2023 р.р.

Рішенням про відмову у перерахунку пенсії №01 від 06.03.2024 року, у задоволенні заяви позивача відмовлено із посиланням на положення ст.ст. 10, 40, 45 Закону №1058 з огляду на обставини того, що 01.03.2023 року заявницею вже було здійснено перехід із пенсії по інвалідності на пенсію за віком, а тому в перерахунку від 28.02.2024 року застосування середнього заробітку за три останні роки неможливе. Також вказано, що перехід на пенсію за віком веде до зменшення пенсії за віком розмір пенсії з надбавками становить 4045,62 грн, тобто зазначений перехід на інший вид пенсії (за віком) є недоцільним.

Позивач, вважаючи свої права порушеними з огляду на обставини того, що на її думку вірно призначена пенсія за віком згідно умов Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням положень ст. 40 такого закону буде значно більше, звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області із відповідним зверненням.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 15.03.2024 року №2000-0306-8/46158 позивача повідомлено про те, що її пенсію обчислено від середньомісячного заробітку 4070,82 грн, на підставі довідки про заробітну плату від 01.04.2016 року №3400/34-04, виданої Управлінням Пенсійного фонду України в Фрунзенському районі м. Харкова. Розрахунок пенсії на 01.03.2024 року: 4070,82 грн середньомісячний заробіток; 84% загальний процент розрахунку пенсії від заробітку; 1,29228 коефіцієнт збільшення основного розміру пенсії (1,197*1,0796 =1,29228 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та постанови Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році»); 4418,94 грн основний розмір пенсії від середнього заробітку (4070,82 * 82% * 1,29228 = 4418,94), загальний розмір пенсії 4418,94 грн.

Позивачем у позовній заяві вказано, що у зазначеній відповіді відповідач лише повідомив про обчислення і індексацію її пенсії по інвалідності згідно із положеннями Закону України «Про державну службу», але не послався на суть заявлених нею питань.

Не погодившись із зазначеною відмовою та прийнятими щодо позивача рішеннями, остання звернулась до суду з даним позовом задля захисту своїх порушених прав.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає таке.

У положеннях ст. 46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбаченим законом.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування "№ 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV пенсією є щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Положеннями частини першої статті 9 Закону №1058-IV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-IV, особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV, заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Системний аналіз наведених норм чинного законодавства свідчить на користь висновку про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV визначено порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший.

Відтак, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

Отже, у випадку коли особі призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", у подальшому при розрахунку пенсії за віком за Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" такій особі показник середньої заробітної плати має враховуватися за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Верховний Суд України у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№ 21-6331а15) висловив правову позицію стосовно того, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно з ч. 3 ст. 45 Закону №1058-IV. Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17.

Як свідчать матеріали справи, позивачу з 27.06.2006 року було призначено пенсію по інвалідності згідно із Законом України "Про державну службу", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач у 2024 році звернулася вперше.

Таким чином, отримуючи пенсію по інвалідності відповідно до Закону України "Про державну службу", позивач не користувався жодним із видів пенсій, встановлених Законом №1058-ІV, а тому, звернувшись до пенсійного органу із заявою від 28.02.2024 року про призначення пенсії за віком, позивач використав право на призначення пенсії в солідарній системі відповідно до Закону №1058-ІV вперше, та перейшов з одного виду пенсії на інший.

Відмовляючи позивачу в обчисленні пенсії за віком згідно з частиною другою статті 40 Закону №1058-IV з урахуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022 2023 роки, відповідач помилково ототожнює поняття "переведення на інший вид пенсії" та "призначення пенсії", внаслідок чого в розрахунку пенсії відповідачем неправомірно враховані показники середньої заробітної плати (доходу) в Україні не за той період, як це має бути для пенсії, яка призначена вперше відповідно до Закону №1058-IV.

Враховуючи вищенаведене, відповідач безпідставно відмовив позивачу у застосуванні при обчисленні пенсії згідно із Законом №1058-IV середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2021, 2022 та 2023 роки, тобто показника середньої заробітної плати, який має враховуватися за три останні календарні роки, що передують року призначення пенсії за Законом №1058-IV.

Вищевказана позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду викладеними у постанові від 29.03.2023 у справі №240/4170/19, яка враховується судом в силу приписів ч. 5 ст. 242 КАС України.

З огляду на викладене, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення №01 від 06.03.2024 року Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (вих. № 1727/03-16 від 06.03.2024 р.) є протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Враховуючи встановлення під час розгляду справи обставин порушення прав позивача, суд вважає, що належним способом відновлення останніх є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити позивачу призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки, починаючи з 28.02.2024 року, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

Стосовно позовних вимог позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити з 28.02.2024 року призначення та виплату ОСОБА_2 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням усередненого показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки у розмірі 13559 грн 41 коп. з моменту звернення з заявою від 28.02.2024 року, з урахуванням вже виплачених сум пенсії суд зазначає, що оскільки під час розгляду справи було встановлено, що розгляд заяви позивача від 28.02.2024 року було здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області за екстериторіальним принципом, за результатами чого було прийнято рішення №01 від 06.03.2024 року (вих. № 1727/03-16 від 06.03.2024 р.), а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області лише прийнято від позивача таку заяву, то підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області вчинити зазначені дії у суду відсутні.

Відтак у задоволенні цієї частини позовних вимог позивача належить відмовити.

Стосовно позовних вимог позивача про визнання протиправним і скасування рішення 01 від 28.02.2024 року (Перерахунок пенсії. Версія: 1.6.78.1. Дата-час розрахунку: 28.02.2024 04:21) Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з причини невірного з 28.02.2024 року обчислення ОСОБА_2 пенсії за віком, прийнятого у невідповідність до чинних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без належного призначення пенсії за іншим законом та без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарних роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2021, 2022, 2023 роки у розмірі 13559 грн. 41 коп. суд зазначає, що з наявної в матеріалах справи копії вказаного рішення вбачається, що згідно із останнім позивачу було проведено масовий перерахунок пенсії у зв`язку із індексацією спеціальних пенсії.

При цьому суд зазначає, що позивачем не наведено належних та достатніх обґрунтувань стосовно протиправності зазначеного перерахунку її пенсії у зв`язку із індексацією спеціальних пенсій, а отже підстави для скасування такого рішення у суду відсутні.

Тим більше, суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є саме зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити позивачу призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки, починаючи з 28.02.2024 року, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про допущення негайного виконання рішення суду, відповідно статті 371 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зазначає таке.

Відповідно до положень ст. 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: 1) присудження виплати пенсій, інших періодичних платежів з Державного бюджету України або позабюджетних державних фондів - у межах суми стягнення за один місяць; 2) присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; 3) поновлення на посаді у відносинах публічної служби; 4) припинення повноважень посадової особи у разі порушення нею вимог щодо несумісності; 5) уточнення списку виборців; 6) усунення перешкод та заборону втручання у здійснення свободи мирних зібрань; 7) накладення арешту на активи, що пов`язані з фінансуванням тероризму та стосуються фінансових операцій, зупинених відповідно до рішення, прийнятого на підставі резолюцій Ради Безпеки ООН, зняття арешту з таких активів та надання доступу до них.

Негайно також виконуються рішення суду, прийняті в адміністративних справах, визначених пунктами 1, 5 частини першої статті 263, пунктами 1-4 частини першої статті 283 цього Кодексу.

Суд, який ухвалив рішення, за заявою учасників справи або з власної ініціативи може ухвалою в порядку письмового провадження або зазначаючи про це в рішенні звернути до негайного виконання рішення: 1) у разі стягнення всієї суми боргу при присудженні платежів, визначених пунктами 1 і 2 частини першої цієї статті; 2) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання; про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання; 3) про примусове видворення іноземця чи особи без громадянства; 4) про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань.

З огляду на те, що в даному випадку судом вирішено питання щодо призначення та виплати позивачу пенсії, а суми такої перерахованої пенсії попередньо на даний час нараховано не було, у суду відсутні підстави для допущення даного судового рішення до негайного виконання.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про зобов`язання Головного ПФУ в Харківській області надати звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дати набрання законної сили рішення суду суд зазначає таке.

Згідно з приписами частин 1 та 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

З огляду на вищевикладену норму діючого законодавства, суд зазначає, що у суду відсутні підстави для для зобов`язання відповідача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області надати звіт про виконання судового рішення протягом 30 днів з дати набрання законної сили рішення суду, оскільки судовим рішення у цій справі не було зобов`язано вказаного суб`єкта владних повноважень вчиняти будь-які дії.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно із ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Розподіл судових витрат здійснити в порядку ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись ст.ст. 243-246, 250, 255, 257-262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов.2, м. Харків, 61022), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл. Народна, 4, м. Ужгород, 88008) про визнання протиправними і скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №01 від 06.03.2024 року (вих. № 1727/03-16 від 06.03.2024 р.) Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити ОСОБА_1 призначення та виплату пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення, тобто за 2021-2023 роки, починаючи з 28.02.2024 року, з урахуванням вже виплачених сум пенсії.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Мельников Р.В.