Справа № 580/834/24
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/834/24 Суддя (судді) першої інстанції: Трофімова Л. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Беспалов О.О.

Ключкович В.Ю.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, у якому просив суд:

- визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо переведення ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області перевести ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ з урахуванням вислуги років та здійснити перерахунок у розмірі, передбаченому п. «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» з урахуванням виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.06.2023 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення та виплату пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262, виходячи з вислуги років - 28 років 00 місяців 10 днів, однак відповідач листом від 26.07.2023 №8887-8684/М-03/8-2300/23 повідомив позивача про відсутність підстав для призначення пенсії за вислугу років з урахуванням календарної вислуги 28 років та призначенні пенсії відповідно до п. «а» ст. 12 Закону № 2262. Зауважив, що звільнений до набрання чинності постановою КМУ від 16.02.2022 №119 щодо пільгового обчислення - 28 років 00 місяців 10 днів.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2024 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з вказаним рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20 травня 2024 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року, встановлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 червня 2024 року на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, наказом Державної установи «Уманська виправна колонія (№129)» №73/ОС-18 від 31.05.2018 ОСОБА_1 звільнений зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України за п.п.7 п.1 статті 77 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію». Згідно наказу вислуга років на день звільнення у календарному обчисленні становить 21 (двадцять один) рік, 00 (нуль) місяців, 08 ( вісім) днів.

З 01.06.2018 позивач отримує пенсію відповідно до пункту «б» статті 12 (за 28 років вислуги з урахуванням трудового стажу) відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон №2262).

Відповідно до архівної довідки від 22.06.2023 №23, виданої Державною установою «Уманська виправна колонія (№129)» від 22.06.2023 № 23 про те, що він дійсно проходив службу в Державній кримінально-виконавчій службі України в період з 07.12.1998 (наказ УДДУПВІІ № 291 о/с від 07.12.1998) до 01.06.1999 - на посаді контролер відділу охорони Уманської виправної колонії №129, в період з 01.06.1999 (наказ УДДУПВП № 147 о/с від 26.05.1999) до 14.10.1999 - на посаді помічник начальника чергової варти відділу охорони установи, з 14.10.1999 (наказ УДДУПВП № 25 о/с від 28.01.2000) до 01.12.1999 - на посаді помічник начальника чергової варти відділу охорони установи, з 01.12.1999 (наказ УДДУПВП № 28 о/с від 31.01.2000) до 01.11.2000 - на посаді помічник начальника чергової варти відділу охорони установи, з 01.11.2000 (наказ УДДУ № 250 о/с від 08.11.2000) до 31.03.2010 -молодший інспектор відділу охорони установи, з 01.04.2010 (наказ УДДУПВП №30 о/с від 31.03.2010) по 01.11.2010 - на посаді начальник чергової варти відділу охорони установи, з 01.11.2010 (наказ УДДУПВП № 193 о/с від 29.10.2010) до 01.12.2010 - на посаді начальник відділу соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи установи, з 01.12.2010 (наказ УДДУ №204 о/с від 30.11.2010) до 09.04.2012 - на посаді начальника відділу інтендантського та господарського забезпечення установи, з 09.04.2012 (наказ УДПтСУ № 56 о/с від 05.04.2012) до 06.06.2012 - черговий помічник начальника установи відділу нагляду і безпеки установи, з 06.06.2012 (наказ УВК-129 № 89 о/с від 31.05.2012) до 21.07.2012- на посаді черговий помічник начальника установи відділу нагляду і безпеки установи, з 24.07.2012 (наказ УВК-129 № 131 о/с від 24.07.2012) до 17.07.2017 на посаді черговий помічник начальника установи відділу нагляду і безпеки установи, з 17.07.2017 (наказ УВК -129 №77/ОС-17 від 17.07.2017) до 31.05.2018 на посаді черговий помічник начальника установи відділу нагляду і безпеки установи. Вислуга років на день звільнення становить: у календарному обчисленні 21 рік 00 місяців, 08 днів; у пільговому обчисленні 28 років, 00 місяців, 10 днів.

23.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУПФ України в Черкаській області із заявою про призначення та виплату пенсії за вислугу років, відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262, виходячи з вислуги років 28 років 00 місяців 10 днів - у пільговому обчисленні.

26.07.2023 ГУПФ України в Черкаській області листом № 8887-8684/М-03/6-2300/23 повідомив, що згідно з розрахунком вислуги років, складеним на підставі особової справи позивача, загальна вислуга років становить: у календарному |обчисленні - 21 рік 00 місяців 08 днів, у пільговому обчисленні - 28 років 04 місяці, 21 день. Законодавчі підстави для призначення пенсії за вислугу років з урахуванням календарної вислуги 28 років відсутні, оскільки позивач має календарну вислугу лише 21 рік 00 місяців 08 днів. Пенсія призначена відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262 (за 28 років вислуги з урахуванням трудового стажу).

Вважаючи відмову відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з позовною заявою за захистом прав та законних інтересів.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки станом на день звільнення позивача вислуга років в календарному обчислені становила 21 рік 00 місяців 08 днів, пенсію позивачу призначено відповідно до пункту «б» статті 12 Закону №2262, тому відповідач діяв у межах повноважень, у порядку і у спосіб, що передбачені законодавством.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначає Закон № 2262.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262 пенсії за вислугу років призначаються особам, офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01 жовтня 2017 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 23 календарних років та 6 місяців і більше.

Відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262 пенсії за вислугу років призначаються особам, офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

При цьому, умови призначення пенсій за вислугу років встановлені саме Законом №2262 відповідно до якого час служби, достатній для призначення пенсії, визначається у календарному, а не у пільговому обчисленні.

Відповідно до ч.4 ст.23 Закону України від 23 червня 2005 року № 2713-IV «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів; Особам рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби встановлюється пільговий залік вислуги років для призначення пенсії - один місяць служби за сорок днів.

Відповідно до п.1.1 та 1.2 Переліку посад та порядок установ, пільгового заліку вислуги років для призначення пенсій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 10.04.2013 №669/5 «Про затвердження Переліку посад та порядку встановлення пільгового заліку вислуги років для призначення пенсій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України»: 1.1. Особам рядового і начальницького складу Державної кримінально- виконавчої служби України, посади яких не передбачені Переліком посад та порядком встановлення пільгового заліку вислуги років для призначення пенсій особам рядового і начальницького складу Державної кримінально- виконавчої служби України (далі - Перелік), пільговий залік вислуги років для призначення пенсій зараховується на умовах один місяць служби за сорок днів.

Колегія суддів враховує, що позивач, під час проходження служби у Державній кримінально - виконавчій службі України набув право на зарахування на пільгових умовах один місяць служби за сорок днів, що враховані позивачеві для обчислення розміру пенсії, що призначена відповідно пункту «б» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (за 28 років вислуги з урахуванням трудового стажу).

Так, з матеріалів справи вбачається, що згідно розрахунку вислуги років, здійсненого відповідачем, загальна вислуга років позивача становить: у календарному обчисленні - 21 рік 00 місяців 08 днів, у пільговому обчисленні - 28 років 04 місяці 21 день. Оскільки, станом на день звільнення позивача, вислуга років в календарному обчислені становила 21 рік 00 місяців 08 днів, пенсію позивачу призначено відповідно до пункту «б» статті 12 Закону №2262, тому відповідач діяв у межах повноважень, у порядку і у спосіб, що передбачені законодавством.

Верховний Суд у постановах від 27.03.2018, 10.07.2019, 22.08.219, 30.09.2019, 27.03.2020, 23.06.2020,20.01.2021 (справи №№295/6301/17, 1840/3347/18, 295/7220/16-а, 360/1432/19, 569/727/17, 750/10827/16-а, 620/509/19) виснував: задля отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі. До цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні законом не передбачено.

Пільгове обчислення вислуги років відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» враховується лише для обчислення пенсії особам, які мають право виходу на пенсію.

Наразі, Постанова Кабінету міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей», не містить норм про призначення пенсії на пільгових умовах ніж тих, що зазначені в ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З урахуванням наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для призначення пенсії за вислугу років з урахуванням вислуги 28 років (з урахуванням пільгового обчислення періоду проходження служби у Державній кримінально- виконавчій службі України) та переведення ОСОБА_1 на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається.

Інші доводи апеляційної скарги встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Крім іншого, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАСУ країни, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.О. Беспалов

В.Ю. Ключкович

(повний текст постанови складено 04.09.2024р.)