Справа № 500/4866/24
Суддя: Юзьків Микола Іванович
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4866/24

05 вересня 2024 року м.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Юзьківа М.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу позовом Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий виклад позиції позивача та заперечень відповідача

Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (далі - позивач) звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач) у якому просить ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача податкову заборгованість у сумі 11215,59 грн з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за відповідачем обліковується заборгованість, яка виникла із податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та яка у добровільному порядку не була сплачена. У зв`язку з цим позивач просить стягнути вказаний податковий борг у судовому порядку.

Відповідач у в становлений судом строк правом на подання відзиву на позов та доказів на його обґрунтування не скористався.

Рух справи у суді

Ухвалою суду від 07.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників адміністративної справи.

Враховуючи не подання відзиву відповідачем, а також ціну позову, суд розглядає справу за наявними матеріалами в порядку статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Матеріали справи містять інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо реєстрації за відповідачем нерухомого майна, а саме 1/5 нежитлової будівлі (корівник) по АДРЕСА_1 . (а.с. 15).

До матеріалів додано інформацію про платника податків ОСОБА_2 , де відповідно до даних з Державного реєстру фізичних осіб платників податків місцем проживання відповідача зазначено:

- з 07.11.1997 по 01.05.2024 АДРЕСА_2 ;

- з АДРЕСА_3 (а.с. 20).

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань на час припинення підприємницької діяльності відповідача (21.12.2023) його місцезнаходженням було АДРЕСА_4 (а.с. 18).

Дана адреса як місце проживання відповідача зазначена також у інформації з Єдиного державного демографічного реєстру, яка отримана судом при відкритті провадження у справі (а.с.25).

Відповідно до довідки про борг за платежами від 18.06.2024, розрахунків податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2021-2022 роки, податкових повідомлень-рішень від 06.03.2023 р. №0-1915 в сумі 5518,50 грн, від 31.08.2022 №0-1915 в сумі 5094,00 грн, від12.04.2021 №0-1915 в сумі 612,61 грн. встановлено, що за відповідачем обліковується заборгованість з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки на загальну суму 11215,59 гривень. Вказані податкові повідомлення рішення направлялись позивачу за адресою, зазначеною відповідно до даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків ( АДРЕСА_2 ), однак повертались до податкового органу з підстав закінчення терміну зберігання. (а.с. 5, 8-14).

Доказів щодо скасування та оскарження вказаних податкових повідомлень-рішень матеріали справи не містять.

Крім того, податковим органом було прийнято та надіслано відповідачу податкову вимогу форми «Ф» від 03.05.2023 №-0919, в якій визначено суму податкового боргу платника податків за узгодженими грошовими зобов`язаннями в сумі 5 697,09 грн. Вказана вимога направлялась позивачу за адресою, зазначеною відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ( АДРЕСА_4 ), однак повернулась до податкового органу з підстав закінчення терміну зберігання. (а.с. 6,7).

На дату ухвалення рішення у даній справі доказів сплати відповідачем податкового боргу на загальну суму 11215,59 гривень сторонами не надано.

Мотивувальна частина

Стаття 67 Конституції України передбачає, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до п.п. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 Податкового кодексу України (далі - ПК України) платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Згідно з п.п. 266.1.1 п.266.1 ст. 266 ПК України платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Відповідно до п.п. 266.2.1. ст. 266 ПК України об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий борг - сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Відповідно до п.п.266.91. п.266.9 ст. 266 ПК України податок сплачується за місцем розташування об`єкта/об`єктів оподаткування і зараховується до відповідного бюджету згідно з положеннями Бюджетного кодексу України.

Згідно з пп. а) пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами - протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.

Судом встановлено, що податковий борг в сумі 11 215,59 грн. утворився на підставі податкових повідомлень-рішень повідомлень-рішень від 06.03.2023 р. №0-1915 в сумі 5518,50 грн, від 31.08.2022 №0-1915 в сумі 5094,00 грн, від 12.04.2021 №0-1915 в сумі 612,61 грн. Вказані податкові повідомлення рішення направлялись позивачу за адресою, зазначеною відповідно до даних Державного реєстру фізичних осіб платників податків ( АДРЕСА_2 ), однак повертались до податкового органу з підстав закінчення терміну зберігання.

Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Наведені податкові повідомлення-рішення, на підставі яких утворився податковий борг в сумі 11 215,59 грн, надіслані на адресу відповідача відповідно до вимог ПК України, на момент розгляду справи у суді ним не оскаржувалися, а тому вважаються належним чином врученими та є узгодженими.

Отже, суд встановив, що за відповідачем обліковується заборгованість, яка виникла із податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, яка у добровільному порядку не була сплачена та підлягає стягненню в судовому порядку.

Згідно п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Податковим органом відповідачу надсилалась податкова вимога про сплату податкового боргу, однак заборгованість у добровільному порядку сплачена не була.

Відповідно до п. 102.4 ст. 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу.

Крім того суд зазначає, що Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" від 13.05.2020 № 591-IX внесені зміни, зокрема, до Податкового кодексу України щодо термінів зупинення перебігу строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України, пунктом 52-2 якого встановлено: "На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу".

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року № 651, відмінений з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Законом України від 15.03.2022 № 2120-ІХ "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період воєнного стану" статтю 102 доповнено пунктом 102.9 такого змісту: "На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи".

В подальшому, Законом України №3219-ІХ від 30.06.2023 "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей оподаткування у період дії воєнного стану". Пункт 102.9 статті 102 виключено. Набрання чинності закону №3219-ІХ від 30.06.2023, відбулось 01.08.2023 року.

Тобто, перебіг строків, встановлених статтею 102 ПК України був зупинений з 18.03.2020 по 01.08.2023.

З даним позовом податковий орган звернувся до суду 01.08.2024, а тому, враховуючи вказані норми законодавства, суд вважає що позивачем не пропущено строк давності, визначений статтею 102 ПК України.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України, орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

На підставі вказаного судом встановлено, що за відповідачем рахується податковий борг з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, а тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Висновки за результатами розгляду справи

Відповідно до ч.1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

З урахуванням встановлених у справі обставин, позивач довів суду правомірність заявлених вимог, а тому позов підлягає задоволенню повністю.

Судові витрати

У відповідності до ч. 2 ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Оскільки спір вирішено на користь суб`єкта владних повноважень звільненого від сплати судового збору, а також за відсутності витрат позивача - суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням судових експертиз, судові витрати (судовий збір) стягненню з відповідача не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 9, 14, 72, 73, 77, 90, 241, 250, 257 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов Головного управління ДПС в Івано-Франківській області до ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у сумі 11 215 (одинадцять тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 59 коп. до місцевого бюджету територіальної громади.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 05 вересня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Головне управління ДПС в Івано-Франківській області (місцезнаходження: вул. Незалежності, 20,м. Івано-Франківськ,Івано-Франківський р-н, Івано-Франківська обл.,76018 );

відповідач:

- ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_5 код РНОКПП НОМЕР_1 );

Головуючий суддя Юзьків М.І.