Справа № 120/18497/23
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

05 вересня 2024 року

м. Київ

справа №120/18497/23

адміністративне провадження №К/990/32025/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Жука А.В.,

суддів: Єресько Л.О., Мартинюк Н.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року

та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2024 року

у справі №120/18497/23

за адміністративним позовом ОСОБА_1

до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в грудні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, в якому просив визнати протиправними діяння відповідача:

1. Надання недостовірної інформації у Листі відповідача від 06 червня 2023 року про те, що я звертався з запитом від 15 серпня 2023 року і такий запит було переслано за належністю.

2. Ненадання запитуваної інформації в п. 2 мого запиту від 06 листопада 2023 року - які саме органи (установи) державної влади чи їх особи порушували мої права і свободи людини.

3. Ненадання запитуваної інформації в п. 3 запиту - які саме мої права і свободи людини були порушені суб`єктами та коли саме.

4. Надання на пункт 4 запиту не повної інформації в законний строк (не повідомив про складання 17 січня 2023 року протоколу про адміністративне правопорушення відносно голови Кваліфікаційно-дисциплінарної комісії адвокатури Вінницької області).

5. Ненадання запитуваної інформації в п.5 запиту (чи є інші окремі громадяни України чи іноземці, за інформацією Уповноваженого з прав людини, кількість державних органів як порушників їх прав людини за вказаний період більша ніж у моєму випадку їх порушення.

6. Надання на п. 7 запиту недостовірної інформації про те, що працівники Секретаріату Уповноваженого з прав людини не порушували законодавство при розгляді моїх звернень щодо порушення моїх прав людини і громадянина.

зобов`язати відповідача:

Надати достовірну інформацію зазначену у листі відповідача від 06 червня 2023 року про те, з яким я звертався з запитом (точна дата), який було в подальшому відправлено за належністю.

Надати достовірну та повну інформацію запитувану в п. 2 запиту від 06 листопада 2023 року - які саме органи (установи) державної влади чи їх особи порушували мої права і свободи людини; п. 3 запиту - які саме мої права і свободи людини були порушені суб`єктами та коли саме; п. 5 запиту (чи є інші окремі громадяни України чи іноземці, за інформацією Уповноваженого з прав людини за вказаний період більша ніж у моєму випадку їх порушення); п. 7 запиту (про порушення працівниками Секретаріату Уповноваженого з прав людини законодавства при розгляді моїх звернень щодо порушення моїх прав людини і громадянина).

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними дії Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини щодо надання недостовірної інформації (допущення технічної помилки у даті запиту) у листі від 06 червня 2023 року за №31204.4/К-20042.3/22/45.3 на інформаційний запит ОСОБА_1 від 28 листопада 2022 року.

Зобов`язано Секретаріат Уповноваженого Верховної Ради з прав людини надати достовірну інформацію зазначену у Листі від 06 червня 2023 року за №31204.4/К-20042.3/22/45.3, в частині того, з яким саме запитом (уточнити дату запиту) звертався ОСОБА_1 до Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини, який листом Управління від 12 січня 2023 року було переслано за належністю до Управління патрульної поліції міста Києва Департаменту патрульної поліції.

В задоволенні решти вимог позову, - відмовлено.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року в частині визнання протиправним (допущення технічної помилки у даті запиту) змінити - виключити дану частину з другого речення резолютивної частини, а в частині відмови в задоволенні решти позову скасувати, позов в цій частині задовольнити.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2024 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року змінено. Абзац другий резолютивної частини рішення викладено в наступній редакції:

"Визнати протиправними дії Секретаріату Уповноваженого Верховної Ради з прав людини щодо надання недостовірної інформації у листі від 06 червня 2023 року за №31204.4/К-20042.3/22/45.3 на інформаційний запит ОСОБА_1 від 28 листопада 2022 року."

В іншій частині рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року залишено без змін.

У поданій касаційній скарзі скаржник з посиланням на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

За правилами частини 1 статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення статті 169 цього Кодексу.

Перевіривши відповідність вказаної касаційної скарги та доданих до неї документів вимогам статті 330 КАС України, суд дійшов висновку, що вказана скарга підлягає залишенню без руху, з огляду на наступне.

Положенням частини 4 статті 330 КАС України передбачено, що до касаційної скарги додаються документ про сплату судового збору. Позивачем не додано вказаний документ до касаційної скарги. Водночас зі скаргою заявлено клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до положень частин 1, 2 статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з частиною 1 статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

На підставі положень частини 2 цієї ж статті визначено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

В обґрунтування заявленого клопотання позивачем надано наступні документи:

- виписку з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування за формою ОК-5;

- відповідь Головного Управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, згідно якої позивач не перебуває на обліку в Головному управлінні;

- відповідь Козятинського правління Хмільницької філії Вінницького обласного центру зайнятості, відповідно до якої заявник не перебуває на обліку в службі зайнятості та не отримує допомогу по безробіттю;

- довідку Міністерства соціальної політики України Управління соціального захисту населення Хмільницької районної державної адміністрації Вінницької області, зі змісту якої встановлено, що позивач не перебуває на обліку і не отримує допомогу на дітей;

- відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених та утриманих податків за період з 1 кварталу 2022 року по 4 квартал 2022 року.

Вирішуючи клопотання скаржника про звільнення від сплати судового збору суд виходить із наступного.

Законодавством чітко регламентовано право суду на звільнення сторони від сплати судового збору, зменшення його розміру, розстрочення або відстрочення його сплати, а єдиною підставою для відстрочення, розстрочення або звільнення сторони від сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони.

Майновий стан сторони (належні стороні майнові права та обов`язки) має визначатися судом у світлі конкретних обставин певної справи, включаючи спроможність заявника сплатити. Отже, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення, як зазначив Верховний Суд в ухвалі від 09 вересня 2019 (справа №215/5482/17), є дискреційним правом, а не обов`язком суду, можливість якого пов`язується з майновим станом особи.

Суд звертає увагу, що довідка ОК-5 - це індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, яка містить дані щодо суми заробітку для обчислення пенсії, визначення страхового стажу, сплати страхових внесків. На підставі цієї довідки застрахована особа отримує інформацію щодо набутого страхового та заробітної плати, яка буде врахована при призначенні пенсії.

При цьому така довідка не дає підстав вважати, що зазначені суми є єдиним джерелом доходу скаржника, оскільки не містить відомостей про його майновий стан, який може мати інші джерела доходу на момент подання касаційної скарги.

Для звільнення від сплати судового збору заявник касаційної скарги має довести існування фінансових труднощів та такого майнового стану, що надає підстави вважати за можливе звільнити таку особу від сплати судового збору.

У постановах від 20 лютого 2020 року у справі №420/1582/19, від 17 вересня 2020 року у справі № 460/3138/19 та інш. Верховний Суд констатував, що визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень її майнового стану. Доказами рівня майнового стану можуть бути документи, які підтверджують скрутний майновий стан особи, що, відповідно, унеможливлює сплату нею судових витрат. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Суд звертає увагу, що Законом № 3674-VI чітко визначено, як одну з умов для звільнення від сплати судового збору, обов`язок доведення заявником обставин, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік.

Суд враховує, що Законом № 3674-VI не містить вичерпного й чіткого визначеного переліку документів, які можливо вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку. Суд установлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (пункт 44 рішення Європейського суду з прав людини від 25 липня 2005 року у справі «Княт проти Польщі» («Kniat v. Poland»), заява № 71731/01; пункти 63- 64 рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2005 року у справі «Єдамскі та Єдамска проти Польщі» («Jedamski and Jedamska v. Poland»), заява № 73547/01).

З наданих скаржником доказів, в сукупності, не можливо встановити, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Суд зазначає, що документом, який відображає всю суму доходу позивача за попередній календарний рік може бути, зокрема, довідка про суми виплачених доходів та утриманих податків, яка формується на підставі відомостей, що містяться у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків.

Отже, для можливості звільнення скаржника від сплати судового збору, заявнику необхідно надати докази, які свідчать про його майновий стан за попередній календарний рік (тобто за весь 2023 рік), який передує зверненню з касаційною скаргою.

При цьому, суд роз`яснює, що відмова у звільненні від сплати судового збору не позбавляє особу права повторного звернення із таким клопотанням із обов`язковим наданням необхідних доказів.

З матеріалів касаційної скарги та оскаржуваних судових рішень вбачається, що позивач звернувся до суду у 2023 році у поданому позові заявлено вимогу немайнового характеру.

Пунктом 3 частини другої статті 4 Закону України від 08 липня 2011 року №3674-VI "Про судовий збір" (надалі - №3674-VI) у редакції, яка була чинна на час звернення позивача до суду, ставка судового збору за подання адміністративного позову немайнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ставка судового збору за подання адміністративного позову майнового характеру фізичною особою встановлена на рівні 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 3 пункту 3 частини другої статті 4 Закону України №3674-VI ставка судового збору за подання до адміністративного суду касаційної скарги на рішення суду встановлена на рівні 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, але не більше 20 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2023 року становив 2684 грн 00 коп.

Частиною третьою статті 4 Закону України №3674-VI установлено, що при поданні до суду процесуальних документів, передбачених частиною другою цієї статті, в електронній формі - застосовується коефіцієнт 0,8 для пониження відповідного розміру ставки судового збору.

Таким чином, розмір судового збору за подання касаційної скарги у цій справі становить 1717,76 грн.

За таких обставин, відповідно до правил статей 169, 332 КАС України касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для усунення її недоліків шляхом надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі або надання доказів які свідчать про майновий стан позивача за попередній календарний рік.

На підставі викладеного, керуючись статтями 169, 248, 329-332 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 06 лютого 2024 року та постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16 липня 2024 року у справі №120/18497/23 - залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків касаційної скарги, шляхом надання до суду:

- надання до суду касаційної інстанції документу про сплату судового збору в установленому законом розмірі або надання доказів які свідчать про майновий стан позивача за попередній календарний рік.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали в установлений судом строк касаційна скарга разом із доданими до неї матеріалами буде повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

А.В. Жук

Л.О. Єресько

Н.М. Мартинюк ,

Судді Верховного Суду