Справа № 243/4443/24
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року справа №243/4443/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Гаврищук Т.Г., Казначеєва Е.Г., секретар судового засідання Никифорова І.М., за участі представника відповідача Кошевського В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті на рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2024 року (повне судове рішення складено 08 липня 2024 року) у справі № 243/4443/24 (суддя в І інстанції Фалін І.Ю.) за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Представник Сімонець Євгенія Олександрівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась до суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті, про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення серії АА № 00019934 від 23.05.2024 (далі спірна постанова).

В обґрунтування заявлених вимог посилалась на те, що 23.05.2024 ст. державний інспектор відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Дорошенко Ольга Володимирівна, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного системою за допомогою технічних засобів WIM 20, WAGA-WIM35, зав. № 7, встановив, що 22.05.2024 о 19-20 год за адресою: М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська область, автомобіль марки MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР), з перевищенням загальної маси транспортного засобу на 5,638 % (2,255 тонн), при нібито дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн.

23.05.2024 було винесено спірну постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено штраф у розмірі 8500,00 грн.

Постанову серії АА № 00019934 від 23.05.2024 ОСОБА_1 отримав лише 29.05.2024 засобами поштового зв`язку.

Ознайомившись із вказаною постановою, позивач вважав її протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, виходячи з наступного.

В оскаржуваній постанові визначено інформацію лише щодо транспортного засобу, відносно якого виноситься постанова, - MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 .

Також в оскаржуваній постанові визначені наступні результати автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення, фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей 6, спарені колеса 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2820, 2-3: 1090, 3-4: 5570, 4-5: 1320, 5-6: 1310; навантаження на вісь 1 6850, 2 5000, 3 9850, 4 8250, 5 8550, 6 8450; загальна маса 46950 кг; вимірювання з урахуванням похибки ваги загальна маса 42255 кг.

Враховуючи наведені дані щодо загальної маси ТЗ, з урахуванням похибки, відповідач дійшов висновку, що у спірному випадку допущено перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,638 % (2.255 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 т.

Із оскаржуваної постанови вбачається, що відповідачем зафіксовано номерний знак вантажного сідлового тягача MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , наступні параметри ТЗ, які стосуються спірної постанови, - (повна вага) 46950 кг.

Натомість, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 , повна маса ТЗ 23000 кг, маса без навантаження 7950 кг, особливі відмітки: спеціалізований вантажний сідловий тягач.

Тобто, у цьому випадку оскаржуваною постановою зафіксовано транспортний засіб спеціалізований вантажний сідловий тягач.

Однак, з фотофіксації вбачається, що вантажний сідловий тягач рухався у комплекті зі спеціалізованим напівпричепом, н/пр контейнеровозом марки SCHWARZMUELLER SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_3 .

Натомість, в оскаржуваній постанові не зазначена інформація про рух вантажного сідлового тягача MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом/контейнеровозом, або інформацію про напівпричіп.

Відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженому постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174, автоматичний пункт може забезпечувати фіксацію та розпізнавання державних номерних знаків причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв, та метадані повинні містити дані про державний номерний знак причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв у разі використання такого.

Тобто, відповідачем взагалі не досліджено питання, який саме причіп, напівпричіп або інший причіпний пристрій використовувався в цьому випадку.

В свою чергу, сідловий тягач MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався із спеціалізованим напівпричепом, н/пр контейнеровозом, марки SCHWARZMUELLER SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_3 .

Відповідно до п. 22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри, а саме фактична маса, не перевищують: 18 тонн для двовісних вантажних автомобілів; 25 тонн для трьохвісних вантажних автомобілів; 26 тонн для трьохвісних вантажних автомобілів, якщо ведуча вісь обладнана здвоєними колесами та максимальне навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонн; 32 тонни для чотирьохвісних вантажних автомобілів; 38 тонн для чотирьохвісних вантажних автомобілів з двома рульовими вісями та ведучими вісями, оснащеними спареними колесами; 36 тонн для двовісних автомобілів (тягачів) з двовісним напівпричепом; 40 тонн для двовісних автомобілів (тягачів) з трьохвісним напівпричепом; 40 тонн для трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом; 42 тонни для двовісних автомобілів (тягачів) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів; 44 тонни для трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів.

Враховуючи наведене, відповідно до ПДР, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 № 1306, для контейнеровозів граничною відміткою по вазі є вага понад 44 тонни.

Відповідно до ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення настає у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно.

Натомість, як вбачається з постанови, загальна маса транспортного засобу, виміряна з урахуванням похибки, становила 42255 кг.

Однак, при накладенні на позивача штрафу за перевищення нормативно допустимих габаритно-вагових параметрів ТЗ, відповідач не керувався вимогами щодо таких габаритно-вагових параметрів, встановлених п. 22.5 ПДР для контейнеровозів, що фактично призвело до помилкового висновку про перевищення допустимих габаритно-вагових параметрів ТЗ.

Тобто, в цьому випадку, враховуючи, що сідловий тягач MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , був у комплекті із спеціалізованим напівпричепом, н/пр контейнеровозом марки SCHWARZMUELLER SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_3 , для якого встановлена гранична відмітка по вазі понад 44 тонни, позивач та його представник вважають, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 132-1 КУпАП, тож, спірна постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню.

Відповідно до пп. «б» п. 22.5 ПДР України, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси для автомобільних доріг державного значення для комбінованих транспортних засобів, а саме трьохвісного автомобіля (тягача) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,176 метрів, 44 тонни.

Згідно оскаржуваної постанови, максимальне значення для автомобіля MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , здійснювалося з розрахунку 40 тонн, а повинно було із розрахунку 44 тонни. Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Посилаючись на норми Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимів, затвердженому постановою КМУ від 27.12.2019 № 1174, позивач звертає увагу на те, що в оскаржуваній постанові відсутні відомості про найменування виробника, рік виготовлення, метрологічні характеристики, найменування власника засобу вимірювальної техніки, смугу руху, напрямок руху, категорія та тип транспортного засобу напівпричепу, який рухався із сідловим тягачем, визначення інтенсивності руху та складу транспортного потоку, сумарне навантаження на осі, фактична шинність коліс на вісі, а тому позивач вважає, що державним інспектором не було повно та всебічно досліджено усі обставини, що призвело до винесення незаконної постанови про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Система зафіксувала дані некоректно, не врахувавши, що рух здійснювався разом із напівпричепом/контейнеровозом, для якого визначено граничний розмір навантаження 44 тонни + 5 % від загальної маси.

Представник позивача зазначала, що попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат складається із витрат на судовий збір у розмірі 605,60 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 3000,00 грн.

Посилаючись на викладене вище, представник просила суд визнати протиправною та скасувати спірну постанову, а також стягнути з Державної служби України з безпеки на транспорті () на користь позивача судові витрати.

Рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2024 року позов задоволено.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, серії АА № 00019934 від 23.05.2024, винесену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. (вісім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.) - скасовано.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 2 ст. 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрито.

Стягнуто з Державної служби України з безпеки на транспорті, , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок) та витрати на правову допомогу в сумі 3500,00 грн (три тисячі п`ятсот гривень 00 копійок), а всього стягнуто 4105,60 грн (чотири тисячі сто п`ять гривень 60 копійок).

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає таке.

Щодо доводів про контейнеровоз.

Суд дійшов помилкових висновків щодо обставин справи, адже відповідач не заперечував і не намагався спростувати, що належний ОСОБА_1 спеціалізований напівпричеп є контейнеровозом, а вказував на невірне тлумачення вантажного перевезення до якого можна застосувати підвищений норматив в розмірі 44 тони, адже такі вагові норми, згідно пункту 22.5 Правил дорожнього руху, застосовуються виключно при здійсненні перевезення вантажів автомобільними дорогами державного значення із використанням трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісними або трьохвісними напівпричепами (контейнеровозами), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Доказів про перевезення контейнеру відповідачем не зафіксовано, а позивачем не надано, отже відсутні підстави для застосування вагових норм в розмірі 44 тони, що помилково не врахував суд і дійшов помилкових висновків щодо зазначених обставин справи.

Суд не прийняв до уваги доводи відповідача про те, що транспортний засіб перевозив вантаж у напівпричепі-контейнеровозі, однак не у контейнерах або в змінних кузовах, як це передбачено підзаконним актом, що призвело до помилкового встановлення обставини про наявність контейнера, яка на нашу думку є недоведеною і має значення для справи, а в подальшому помилкова оцінка зазначеної обставини справи судом призвела до неправильного застосування судом норм матеріального права (ч.2 ст.132-1 КУпАП) та ухвалення незаконного рішення. Суд дійшов помилкових висновків про те, що «автомобіль MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 проїжджаючи крізь автоматичний пункт контролю, їхав саме з напівпричепом з контейнером». Та обставина, що належні позивачу транспортні засоби здійснювали рух автомобільними дорогами загального користування та перевозили вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України без отримання на те спеціального дозволу, формує в його (позивача) діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 132-1 КУпАП. Накладення штрафу, згідно якої, здійснюється у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 %.

Зазначає, що Саме договір про перевезення вантажів в контейнерах є належним доказом надання таких послуг. Договір на перевезення вантажів в контейнерах в матеріалах справи, також, відсутній.

Напівпричіп-контейнеровоз не є тотожним контейнера, а є засобом перевезення контейнера, а також інших тар (кузовів), що можуть містити вантаж.

Вагові норми у розмірі 44 т застосовуються виключно при здійсненні перевезення вантажів автомобільними дорогами державного значення із використанням трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісними або трьохвісними напівпричепами (контейнеровозами), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Отже, позивач здійснював перевезення вантажу не в контейнерах, а тому фактична маса для такого транспортного засобу має бути не більше 40 тонн, тому оскаржувана постанова містить правомірні відомості і є такою, що винесена у межах та у спосіб, що встановлені чинним законодавством.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити. Позивач та його представник до апеляційного суду не прибули.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено наступне.

Відповідно до спірної постанови, складеної ст. державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Дорошенко О.В., остання, розглянувши відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного за допомогою технічних засобів WIM 20, WAGA-WIM35, зав. № 7, встановила, що 22.05.2024 о 19 год 20 хв, за адресою: М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України.

Перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,638 % (2,255 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Відповідальність за вказане порушення передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Вирішено притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Згідно результатів автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення, виміряні з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри транспортного засобу (загальна маса) склали 42255 кг. Фактичні зафіксовані параметри ТЗ: кількість вісей 6 шт.; спарені колеса 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2820 мм, 2-3: 1090 мм, 3-4: 5570 мм, 4-5: 1320 мм, 5-6: 1310 мм, навантаження на вісь 1 6850 кг, 2 5000 кг, 3 9850 кг, 4 8250 кг, 5 8550 кг, 6 8450 кг, загальна сама 46950 кг.

До постанови по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 як позивачем, так і відповідачем додано також файли фото- та відеофіксації транспортного засобу MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , які були здійсненні 22.05.2024 о 19-20 год, тобто коли технічним засобом WIM 20, WAGA-WIM35, № 7, було зафіксоване інкриміноване ОСОБА_1 адміністративне правопорушення. З файлів фото- та відеофіксації вбачається, що технічним засобом було зафіксовано реєстраційний номерний знак транспортного засобу марки MAN TGS 24.440 - НОМЕР_1 . При цьому, з наданих файлів фотофіксації також вбачається, що зафіксований автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті транспортний засіб MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в комплекті з напівпричепом, із зафіксованим на ньому контейнером, проте, будь-яких даних, в т. ч. інформації про реєстраційний номер такого причепу, в оскаржуваній постанові не зазначено.

Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 27.08.2021, ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки MAN, комерційний опис TGS 24.440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_5 , повна маса 23000 кг, маса без навантаження 7950 кг, колір білий, особливі відмітки спеціалізований вантажний сідловий тягач.

Також, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з реєстраційним номером НОМЕР_3 , ОСОБА_1 є власником транспортного засобу марки SCHWARZMUELLER, модель SPA-3E, комерційний опис: напівпричіп-спеціалізований/ н/пр-платформа, ідентифікаційний номер транспортного засобу НОМЕР_6 , колір: сірий, особливі відмітки універс. платф. контейнеровоз/зерновоз для перев. контейн. тип 1А або доопрац. (2000 мм) контейн 1А, як кузов власн.вигот. для перев. насипн. вантаж (зерн.культур) спеціалізований напівпричіп н/пр платформа.

Вирішуючи позов по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходив з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та способом, передбаченими Конституцією та законами України.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначено Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05 квітня 2001 року № 2344-III.

Відповідно до частини 12 статті 6 Закону України «Про автомобільний транспорт», державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Частиною 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно при перевезенні вантажу без відповідного дозволу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з ч. 2 ст. 29 Закону України «Про дорожній рух», з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до п. 22.5 ПДР, рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують: за шириною 2,6 м, окрім сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, без винесення габариту на смугу зустрічного руху, максимальна ширина якої допускається до 3,75 метрів; за висотою від поверхні дороги - 4 м (транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, на маршрутах, встановлених Агентством відновлення, Укртрансбезпекою, Національною поліцією, - 4,35 м); за довжиною: вантажного автомобіля - 12 м, автопоїзда 22 м, автомобіля (тягача) з напівпричепом 18,75 м, маршрутного транспортного засобу 18,75 м; фактичної маси, зокрема: для трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - понад 40 т на автомобільних дорогах державного значення, для трьохвісних автомобілів (тягачів) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровозом), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів - понад 44 т, навантаження на одинарну вісь 11,5 т, на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менша як 1 метр 11,5 т, від 1 до 1,3 метрів 16 т, від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18 т, від 1,3 до1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19 т, від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів - 20 т, на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями 1,3 метра або менше, - 21 т, понад 1,3 до 1,4 метра 24 т.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою КМУ від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами».

Статтею 132-1 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами.

Частиною 2 ст. 132-1 КУпАП визначено, що перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами - тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 % до 10 % включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 %, але не більше 20 %; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20 %, але не більше 30 %; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 %. Примітка. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно до ст. 14-3 КУпАП, адміністративну відповідальність несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена в адміністративно правових нормах відповідною статтею Особливої частини КУпАП сукупність ознак, які визначають громадську небезпечність, винність, протиправність вчинку, що призводить до застосування адміністративно-правових санкцій. До складу правопорушення входять: об`єкт правопорушення; об`єктивна сторона правопорушення; суб`єкт правопорушення; суб`єктивна сторона правопорушення. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

Згідно Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад, територій та інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Пунктом 7 вказаного Положення визначено, що Укртрансбезпека для виконання покладених на неї завдань має право, зокрема:

- використовувати у своїй діяльності транспортні засоби, зокрема спеціалізовані та засоби вимірювальної техніки;

- у разі виявлення порушень законодавства щодо габаритно-вагового контролю під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) копіювати, сканувати документи, які пред`являють водії транспортних засобів під час проведення такої перевірки, та використовувати їх як доказ під час розгляду справ про порушення законодавства;

- використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Таким чином, Укртрансбезпека з метою забезпечення виконання покладених на неї законодавством завдань, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, має право: проводити рейдові перевірки (перевірки на дорозі); використовувати засоби фото- і відеофіксації процесу перевірки, зокрема в автоматичному режимі.

Тобто, законодавством чітко передбачено можливість Укртрансбезпеки здійснювати державний нагляд (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті, зокрема в частині здійснення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, що включає:

- здійснення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт (Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567);

- фіксацію адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (Порядок фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 №1174 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.06.2021 № 623).

Механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі визначений Порядком фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174 (далі - Порядок № 1174).

Згідно з п. п. 2, 16 Порядку № 1174 посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли, тобто упорядковану сукупність відомостей про: транспортний засіб; відповідальну особу, визначену статтею 14-3 КУпАП; наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні; метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

Відповідно до п. 13 Порядку № 1174, під час вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортних засобів застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам законодавства про метрологію та метрологічну діяльність.

Згідно п. 3 Вимог до облаштування автоматичних пунктів фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті, які є Додатком до Порядку № 1174, у місці установки вимірювального обладнання автоматичного пункту повинні бути здійснені заходи, які відповідають вимогам, наведеним в описі типу засобу вимірювання.

Відповідно до п. 8 Порядку № 1174 вимоги до технічних засобів автоматичних пунктів визначаються Технічним регламентом засобів вимірювальної техніки, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2016 № 163.

За п. п. 9, 10 Постанови КМУ від 24.02.2016 № 163 «Про затвердження Технічного регламенту засобів вимірювальної техніки» (далі - Постанова № 163), надання на ринку та/або введення в експлуатацію на території України будь-яких засобів вимірювальної техніки, що відповідають вимогам цього Технічного регламенту, не може бути заборонено з причин, які випливають з цього Технічного регламенту.

Засоби вимірювальної техніки можуть бути надані на ринку та/або введені в експлуатацію тільки у разі, коли вони відповідають вимогам цього Технічного регламенту.

Згідно з п. 2 Порядку № 1174 система фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі (далі - система) - взаємопов`язана сукупність автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікаційної системи.

Фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку (п. 7 Порядку № 1174).

Відповідно до п. 12 Порядку № 1174 автоматичний пункт може забезпечувати: вимірювання навантажень, що припадають на кожну вісь транспортного засобу; вимірювання загальної маси транспортного засобу; визначення кількості осей транспортного засобу та віднесення транспортного засобу до однієї із відповідних категорій; вимірювання міжосьових відстаней транспортного засобу; визначення кількості коліс (скатності) на осях транспортного засобу (за можливості); вимірювання габаритів транспортного засобу (за можливості); фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу; фіксацію фронтального зображення транспортного засобу; фіксацію загального вигляду транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей); первинне оброблення зібраних даних та передачу інформації до інформаційно-комунікаційної системи за допомогою засобів захищених каналів зв`язку із використанням наскрізного шифрування; автентифікацію автоматичного пункту, контроль цілісності, авторства, доступності, а також неспростовності дій щодо інформації, що передається від автоматичного пункту до інформаційно-комунікаційної системи.

За пунктами 4, 5 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Видача (відмова у видачі, оформлення, переоформлення, анулювання) дозволу здійснюється відповідно до Закону України Про дозвільну систему у сфері господарської діяльності через центри надання адміністративних послуг або за наявності технічної можливості безпосередньо через Єдиний державний вебпортал електронних послуг, зокрема через інтегровані з ним інформаційні системи державних органів та органів місцевого самоврядування.

Дозвіл оформлюється уповноваженим підрозділом Національної поліції на підставі погоджувальних документів з власниками вулично-дорожньої мережі, залізничних переїздів, мостового господарства, служб міського електротранспорту, електромереж, електрифікації, електрозв`язку, в яких визначаються умови і режим проїзду зазначених транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Рух транспортних засобів та їх составів загальною масою до 40 тонн включно, якщо вони не є великогабаритними і контейнеровозів загальною масою до 46 тонн включно та заввишки від поверхні дороги до 4,35 метра включно (на встановлених Агентством відновлення, Укртрансбезпекою і Національною поліцією маршрутах, які погоджено з організаціями, зазначеними в пунктах 9-13 цих Правил), здійснюється без дозволу.

Статтею 48 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Відповідно до п. 17 Порядку № 1174 у постанові про накладення адміністративного стягнення за правопорушення, зафіксоване в автоматичному режимі, зазначаються виміряні з урахуванням похибки вагові та габаритні параметри транспортного засобу, які перевищили нормативні вагові та/або габаритні параметри транспортних засобів на ділянці автомобільної дороги, а також, нормативні габаритно-вагові параметри транспортних засобів на даній ділянці автомобільної дороги.

Згідно зі ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Судами встановлено, що постановою серії АА № 00019934 від 23.05.2024, складеною ст. державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, Дорошенко О.В., яка розглянула відомості з матеріалів інформаційного файлу, створеного за допомогою технічних засобів WIM 20, WAGA-WIM35, № 7, було встановлено, що 22.05.2024 о 19 год 20 хв, за адресою: М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб MAN TGS 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 . Відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 ПДР України. Перевищення загальної маси транспортного засобу на 5,638 % (2,255 тонн), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тонн. Відповідальність за вказане порушення передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП. Постановою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500,00 грн. Згідно результатів автоматичної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення, виміряна з у рахуванням похибки загальна маса транспортного засобу склала 42255 кг.

Позивач ОСОБА_1 , згідно наданих суду свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, є власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача MAN 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , та універсальної платформи контейнеровозу/зерновозу для перевезення контейнерів тип 1А або доопрац. (2000 мм) контейн 1А, як кузов власн.вигот. для перев. насипн. вантаж (зерн.культур) спеціалізований напівпричіп н/пр платформа, марки SCHWARZMUELLER, модель SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_3 .

Як вбачається з відзиву Державної служби України з безпеки на транспорті, 22.05.2024 о 19 год 20 хв., за адресою М-30, км 949+608 (М-04, км 186+337), Дніпропетровська обл., автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 .

Вимірювальним обладнанням автоматичного пункту проведено точне вимірювання габаритно-вагових параметрів транспортного засобу MAN 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , за результатами якого встановлено, що відповідальною особою допущено рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху, а саме: загальної маси транспортного засобу на 5,638 % (2,255 тонн).

При цьому, відповідачем до відзиву надано файли фото- та відеофіксації вказаної події та сертифікати технічного засобу, який таку подію зафіксував.

З файлів фото- та відеофіксації, доданих представником відповідача до відзиву, вбачається, що 22.05.2024 о 19-20 год автомобіль MAN 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , проїжджаючи крізь автоматичний пункт контролю, їхав саме з напівпричепом з контейнером. Однак, будь-які дані щодо вказаного напівпричепу технічним засобом контролю зафіксовані не були.

Разом з тим, зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та напівпричепу, належних позивачу, вбачається що тип автомобіля MAN 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , - спеціалізований вантажний сідловий тягач, тип причепу марки SCHWARZMUELLER, модель SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_3 , універс. платф. контейнеровоз/зерновоз для перев. контейн. тип 1А або доопрац. (2000 мм) контейн 1А, як кузов власн.вигот. для перев. насипн. вантаж (зерн.культур) спеціалізований напівпричіп н/пр платформа. Відтак, відповідно до п. 22.5 ПДР, масою перевищення для такого транспортного засобу є понад 44 тонни.

Згідно наданого відповідачем витягу з програми АРМ аудиту стосовно зафіксованої події адміністративного правопорушення № 7358419, встановлено, що транспортний засіб MAN 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , у зазначений в оскаржуваній постанові час та у зазначеному місці рухався з напівпричепом, проте, будь-яких даних, ознак зафіксованого напівпричепу, окрім того, що допустима для нього маса 40 тонн, надані відповідачем матеріали взагалі не містять. Тобто, встановивши той факт, що належний позивачу транспортний засіб MAN 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , в той час, коли він був зафіксований автоматичним пунктом контролю, рухався з напівпричепом, відповідачем, при винесенні оскаржуваної постанови, не було з`ясовано всі обставини справи, необхідні для прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по справі.

Посилання відповідача на те, що транспортний засіб позивача перевозив контейнер без необхідного маркування, як це передбачено підзаконним актом, суд не приймає до уваги, оскільки об`єктивна сторона складу правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, передбачає доведення саме перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами, а не порушення встановлених норм законодавства щодо маркування транспортного засобу.

Суду надано достовірні дані, що належний ОСОБА_1 спеціалізований напівпричеп є контейнеровозом, та відповідачем вказана інформація не спростована.

З наведеного та відповідно до п. 22.5 ПДР України, слідує, що дозволена маса навантаження напівпричепу (контейнеровозу) - 44 тонни, а отже зафіксована автоматичним пунктом контролю загальна маса автомобіля позивача 42255 кг, виміряна з урахуванням пункту 4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30, згідно якого допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд, не є порушенням, та встановлена маса транспортного засобу позивача марки MAN 24.440, д.н.з. НОМЕР_1 , в комплекті з напівпричепом, універс. платф. контейнеровозом, марки SCHWARZMUELLER, модель SPA-3E, д.н.з. НОМЕР_3 , не перевищила визначені Правилами дорожнього руху України норми.

Відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року № 1174, в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16 червня 2021 р. № 623, (Порядок № 1174) на який посилається відповідач, державний контроль на автомобільному транспорті може здійснюватися, у тому числі, в автоматичному режимі шляхом встановлення на автомобільних дорогах автоматичних пунктів - комплексів технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу в русі, визначених пунктом 12 цього Порядку, з одночасною його фотозйомкою, відеозаписом (за наявністю) та ідентифікацією за державним реєстраційним номером.

Зокрема, пункт 12 Порядку № 1174 передбачає, що автоматичний пункт може забезпечувати фіксацію та розпізнавання номерного знака транспортного засобу. При цьому, напівпричіп, згідно статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», також віднесений до автомобільних транспортних засобів. Зазначене кореспондується з вимогами ст. 280 КУпАП.

Порядком № 1174 передбачено, що автоматичним пунктом може фіксуватись: загальний вигляд транспортного засобу (вигляд збоку) в момент проїзду через автоматичний пункт (оглядова фотографія транспортного засобу, на якій відображені його контури та кількість осей), про що зазначено в п.12 Порядку № 1174.

Ідентифікації за державним реєстраційним номером напівпричепу-контейнеровозу, внаслідок якої відповідачу стало б відомо, що напівпричіп є контейнеровозом, автоматичний пункт взагалі не здійснив, а ідентифікував лише сідловий тягач.

За таких обставин, наведені відповідачем аргументи та надані докази не є достатньо вагомими, чіткими та узгодженими, а оскаржувана постанова не містить повного розкриття об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1КУпАП, що унеможливлює її віднесення до порушень з перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами, а тому, відповідачем не доведено наявність в діях позивача складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення особою правопорушення, оскільки, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

За правилами ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

В силу ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Поряд із цим, згідно із ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

У той же час, відповідачем, у ході розгляду даної справи, не було надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували вину позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, за викладених в оскаржуваній постанові про притягання до адміністративної відповідальності обставин.

У відповідності до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з викладеного вище, враховуючи те, що в межах спірних правовідносин відсутні належні докази, які підтверджують факт скоєння позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, що, зі свого боку, свідчить про необґрунтованість винесення відповідачем оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню шляхом скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті в справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА № 00019934 від 23.05.2024, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та закриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню позовні вимоги підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Між цим, як було зазначено вище, оскарженим рішенням, зокрема, було стягнуто з Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 понесені витрати на правову допомогу в сумі 3500,00 грн.

Разом із тим, апеляційна скарга не містить доводів щодо незгоди відповідача з рішенням суду в цій частині, тому апеляційним судом не надається оцінка висновкам місцевого суду в частині розподілу судових витрат на правничу допомогу.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 08 липня 2024 року у справі № 243/4443/24 залишити без змін.

Повне судове рішення 05 вересня 2024 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття є остаточною та оскарженню не підлягає.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

Т. Г. Гаврищук

Е. Г. Казначеєв