Справа № 465/2424/24
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

05.09.2024 року м. Львів

Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

До суду від позивача надійшов адміністративний позов до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, в якому він просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1663021 від 15.03.2024 року, відносно нього, за ч. 4 ст. 122КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 15 березня 2024 року о 12:35:01 год. поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону № 4 Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції капрал поліції Процик Олег Андрійович прийняв постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії: ЕНА № 1663021, якою вирішив застосувати до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі: 1 700 грн. 00 коп.

У відповідності до тексту зазначеної постанови, позивач, 15 березня 2024 року о 12:18:52 год. на автомобільній дорозі Львів - Шегині 11 км 300 м, керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 113 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 TC000751, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України - порушення швидкісного режиму в населених пунктах за що відповідальність передбачена ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Позивач вважає зазначену постанову безпідставною, прийнятою уповноваженою особою з порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, без забезпечення всебічного, об`єктивного та повного дослідження обставин справи, а також за умов позбавлення мене права на захист та відповідно такою, що не ґрунтується на законі, а отже підлягає до скасування судом зважаючи на наступні обставини справи.

Так, уповноважена посадова особа, яка здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення зобов`язана забезпечити всебічне, повне і об`єктивне з`ясування усіх обставин справи, зібрати та дослідити усі докази, надати можливість особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ознайомитись із матеріалами справи та надати свої пояснення по суті справи та вирішити справу в точній відповідності до закону. Однак, в даній справі про адміністративне правопорушення зазначених вимог закону дотримано не було.

Капрал поліції ОСОБА_2 звинуватив позивача в порушенні ч. 4 ст. 122 КУпАП, а саме в тому, що він 15 березня 2024 року о 12:18 год, на автомобільній дорозі Львів - Шегині 11 км 300 м, керуючи транспортним засобом рухався зі швидкістю 113 км/год. Швидкість вимірювалась приладом TruCam LTI 20/20 ТС000751, чим порушив п. 12.4 Правил дорожнього руху України.

Як вбачається із постанови у справі до неї не додаються жодні докази, адже в графі: «До постанови додаються:» відсутня будь - яка інформація. Поряд із цим в тексті постанови також зазначено, що швидкість вимірювалась приладом: TruCam LTI 20/20 ТС000751.

Поряд із цим 15 березня 2024 року, в ході розгляду даної справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу капрал поліції ОСОБА_2 , який проводив розгляд даної справи на запитання позивача про те, хто саме та в який спосіб здійснював фіксацію даного порушення за допомогою приладу TruCam, повідомив, що таку фіксацію здійснював він особисто з рук, тобто тримаючи прилад під час здійснення фото- відеофіксації в руках.

Згідно п. 1 ч.1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» - поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби та/або фіксації правопорушень.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Із наведених норм чинного законодавства вбачається виключний перелік способів розміщення технічних приладів та технічних засобів фіксації правопорушень, який не передбачає можливості здійснення такої фіксації з рук, тобто тримаючи технічний прилад в руках працівника поліції. Відповідно докази на які міститься посилання в постанові були здобуті в неналежний спосіб та відповідно не можуть бути допустимими, адже тримання технічного засобу в руках під час фіксації правопорушення може вплинути на показники такого приладу.

Враховуючи те, що окрім таких фото/відеозаписів в прийнятій постанові відсутні посилання на будь - які інші докази вчинення мною адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, а фото-, відеозаписи на які в постанові міститься посилання є неналежними та до матеріалів справи долучені не були, відповідно зазначена постанова є безпідставною та підлягає до скасування в судовому порядку.

Також позивач повідомляє суд про те, що в ході розгляду даної справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки транспортного засобу він звернувся до капрала поліції ОСОБА_2 , який здійснював її розгляд, із клопотанням про відкладення розгляду справи через необхідність звернутись за професійною правничою допомогою до адвоката або іншого фахівця у галузі права. Із обґрунтованістю даного клопотання капрал поліції ОСОБА_2 спочатку погодився та направився до службового автомобіля з метою визначення дати такого розгляду в Управлінні патрульної поліції у Львівській області та вручення позивачу відповідного повідомлення. Однак, поспілкувавшись із своїм керівником біля патрульного автомобіля він повернувся до позивача разом із цим керівником та вдвох повідомили, що відкладати справу не будуть та в будь - якому разі винесуть постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення в цей день.

Після цього ОСОБА_1 було вручено оскаржувану постанову для підпису та обидва поліцейських стверджували на тому, що він не має права вносити до такої постанови будь - які записи окрім підпису. Однак, всупереч їх вимогам позивач вніс до оскаржуваної постанови запис про позбавлення його права на захист та не представлення йому доказів вчинення правопорушення після чого підписав її.

Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 254 КУпАП - про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Поряд із цим, з метою спрощення порядку розгляду визначеної категорії справ про адміністративне правопорушення законодавець передбачив випадки, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Такі випадки перелічені в ч.4. 1 - 3 ст. 258 КУПАП, однак правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, у вчиненні якого звинувачують позивача, до таких випадків не відносяться та відповідно потребують складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Окрім цього, законодавець передбачив обов`язок уповноваженої на те посадової особи щодо складення протоколу про адміністративне правопорушення у випадках коли особа, яка притягається до адміністративної відповідальності в ході розгляду справи та прийняття постанови оспорює допущене порушення або адміністративне стягнення, яке до неї застосовується.

Позивач зазначає, що в ході розгляду даної справи про адміністративне правопорушення він оспорював вчинення ним правопорушення та застосування до нього адміністративного стягнення.

Таким чином капрал поліції ОСОБА_2 в межах даної справи про адміністративне правопорушення був зобов`язаний скласти протокол про адміністративне правопорушення протягом 24 годин з моменту зупинки транспортного засобу, тобто до 12:18 год. 16 березня 2024 року, однак цього не зробив чим порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення.

У зв`язку з викладеним вище позивач і був змушений звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 01.04.2024 року позовну дану заяву залишено без руху.

27.06.2024 року на виконання ухвали суду від 01.04.2024 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків разом із квитанцією про сплату судового збору.

Ухвалою суду від 02.07.2024 року відкрито провадження у адміністративній справі. Розгляд справи визначено здійснювати за правилами, передбаченими ст. 286 КАС України. Призначено дану справу до розгляду у відкритому судовому засіданні.

15.08.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог, посилаючись на наступні обставини.

Так, позивач вважає зазначену постанову безпідставною, прийнятою уповноваженою особою з порушенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, без забезпечення всебічного, об`єктивного та повного дослідження обставин справи, а також за умов позбавлення його права на захист. Дані доводи Позивача не відповідають дійсності та об`єктивній реальності, адже працівники поліції чітко зафіксували факт допущення позивачем порушення вимог ПДР, а тому, як посадові особи єдиного контролюючого органу у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зобов`язані були відреагувати на факт вчинення правопорушення.

Відтак, поліцейські зупинивши транспортний засіб під керуванням Позивача, дотримуючись ст. ст. 278, 279 КУпАП та Інструкції «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» № 1395 від 07.11.2015, представилися, пояснили правопорушнику причину зупинки та почали з?ясовувати всі необхідні обставини для початку розгляду справи по суті. Безпосередньо під час розгляду справи позивача було ознайомлено із вимогами ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, а також пред?явлено відеодокази щодо вчиненого ним правопорушення.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29479, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 21 листопада 2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСam LTI 20/20 TC000751 є придатним до застосування до 21 листопада 2024 року.

Можливість використання пристрою TruCam LTI 20/20 виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого ДП «Укрметртестстандарт» сертифікатом перевірки типу №UA.TR.001 84-20 Rev. 0 від 13 липня 2020 року, а також експертним висновком № 04/05/02-2522 від 07.09.2021.

Частиною 2 статті 283 КУпАП визначено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис. Водночас, процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов?язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 №1395, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за №1408/27853.

За приписами пункту 5 розділу IV Інструкції, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу XIII цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Зразок постанови про накладення адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до Інструкції, не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Крім того, позивач жодним чином не заявляв клопотання про залучення до розгляду справи відповідного адвоката чи іншого фахівця у галузі права, а поліцейський в свою чергу не перешкоджав позивачеві у користуванні допомогою кваліфікованого спеціаліста у галузі права, окрім того, в даному випадку поліцейський не зобов`язаний був забезпечувати присутність кваліфікованого спеціаліста у галузі права.

Так, відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за N 1408/27853, а саме, пунктом 4 Розділу І зазначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Отже, Поліцейський Управління приймаючи рішення про притягнення Позивача до адміністративної відповідальності діяв в межах власної дискреції, яка визначається завданнями та функціями передбаченими Законом України «Про Національну поліцію», КУпАП та посадовою інструкцією поліцейського.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення працівник поліції виніс постанову по вказаній справі керуючись статтею 283 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Поліцейський мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, була дотримана процедура та порядок складання адміністративних матеріалів. Постанова у справі про адміністративне правопорушення є оогрунтована, винесена на підставі та у порядку передбаченому законодавством. Працівником поліції до Позивача застосовано адміністративне стягнення передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, санкція якого передбачає штраф у розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень. Дане стягнення вважають застосоване в чіткій відповідності букві закону та метою якого є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим Позивачем та і іншими особами. Що відповідає меті адміністративного стягнення, яка передбачена ст. 23 КУпАП. Отож, можемо стверджувати, що немає підстав для скасування Постанови, а вимоги Позивача не обґрунтовані та задоволенню не підлягають.

15.08.2024 року на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без руху.

Ухвалою суду від 05.09.2024 року в задоволенні клопотання представника відповідача представника відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про залишення позову без рух - відмовлено.

Сторони в судове засідання не з`явилися, від позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, своє ставлення до позовних вимог виклав у відзиві на позовну заяву, а також у відзиві просив суд розглянути справу без участі сторони відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 229КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши позовну заяву позивача, відзив представника відповідача, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 2КАС України завданнями адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За умовами ч. 1 ст. 5КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст.72КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що 15.03.2024 року поліцейським 1 взводу 2 роти 4 батальйону УПП у Львівській області капралом поліції ОСОБА_2 винесено постанову серії ЕНА №1663021, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Згідно п. 11 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» до основних повноважень поліції входить регулювання дорожнього руху та здійснення контролю за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який визначає обсяг прав та обов`язків водія, є також Правила дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001року №1306 (далі -ПДР).

П. 1.1 ПДР відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлює єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР, згідно п. 1.3ПДР.

Разом з тим, п. 1.9 ПДРзазначає, що особи, які порушують ПДР, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Розділом 12 ПДР, а саме п. 12.1 ПДР визначено, що водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен враховувати дорожню обстановку, особливості вантажу, який перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Загальні обмеження швидкості, зокрема п. 12.4ПДР, поширюється на всю територію України. У населених пунктах, рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю 50 км/год. Таке обмеження стосується населених пунктів, позначених дорожнім знаком 5.45 «Початок населеного пункту», і скасовується знаком 5.46 «Кінець населеного пункту».

Частиною 4 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за, в тому числі, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Із копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1663021 від 15.03.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 15.03.2024 р., о 12 год. 18 хв., на А/Д Львів-Шегині 11км 300м, водій керуючи ТЗ рухався зі швидкістю 113 км/год при дозволених 50 км/год. Швидкість руху вимірювалась лазерним приладом TruCam LTI 20/20 ТС000751, чим порушив п. 12.4 ПДР України, скоїв правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, на нього накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1700 грн.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.283КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

У відповідності дост.245КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ст.251 КУпАП).

Згідно ізст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

На фотознімках та відеозаписі міститься вся необхідна інформація для встановлення факту вчинення правопорушення, а саме: дата та час вчинення правопорушення; місце вчинення правопорушення; географічні координати місця вчинення правопорушення; фотофіксація автомобіля з чітким зображенням державного номерного знаку; швидкість руху автомобіля, км/год; обмеження (перевищення) швидкості, км/год; напрямок руху автомобіля.

Фотофіксація вчиненого правопорушення була здійснена лазерним приладом вимірювання швидкості Trucam LTI 20/20 TC000751.

Керуючись статтею 72, ч. 3 ст. 79 КАС України надаємо фото- та відео-докази із приладу Trucam LTI 20/20 TC000751 IB000 0315 122212; ІB000 0315 122212)

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29479, виданого ДП «Укрметртестстандарт» 21 листопада 2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruСam LTI 20/20 TC000751 є придатним до застосування до 21 листопада 2024 року.

Можливість використання пристрою TruCam LTI 20/20 виробництва LaserTechnologyInc також підтверджується наявністю виданого ДП «Укрметртестстандарт» сертифікатом перевірки типу №UA.TR.001 84-20 Rev. 0 від 13 липня 2020 року, а також експертним висновком № 04/05/02-2522 від 07.09.2021.

Щодо винесення постанови без складання відповідного протоколу, суд зазначає наступне.

Відповідно до положення Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 р. №1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853, а саме, пунктом 4 Розділу І зазначено, що у разі забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Крім того, зразок постанови про накладання адміністративного стягнення, наведений у додатку 5 до інструкції не передбачає внесення до нього відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 14.02.2018 року у справі №536/583/17.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення працівник поліції виніс постанову по вказаній справі керуючись статтею 283 КУпАП на місці вчинення правопорушення.

Також, відповідно до ст. 268 КУпАП Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, зокрема, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Проте, згідно чинного законодавства до повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галуз права. Поліцейський згідно із законодавством лише ознайомлює особу із її правами, однак виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і в який спосіб.

Такого висновку дійшов Шостий апеляційний адміністративний суд в постанові від 17.11.2020 у справі №750/7575/20.

Згідно із ч. 1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відтак, сукупність належних, достатніх і допустимих доказів, підтверджує доведеність вчинення адміністративного правопорушення за ч. 4 ст.122КУпАП транспортним засобом Subary Legacy, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Так, судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Керуючись ст. ст.2,77,90,241-246,286,293 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

У задоволені адміністративного позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, місцезнаходження: м. Львів, вул. Перфецького 19, .

Cуддя Мартьянова С.М.