Справа № 120/17726/23
Суддя: Комар Павло Анатолійович
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Комара Павла Анатолійовича, розглянувши письмово заяву позивача про визнання протиправною бездіяльності, вчиненої суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду за позовом: ОСОБА_1 до: головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про: визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії
У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебуває адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням суду від 16.04.2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо обмеження пенсії ОСОБА_1 максимальним розміром з 01.07.2021 та у тому числі з урахуванням її індексації з 01.03.2022 та з 01.03.2023.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.07.2021, з урахуванням індексації, встановленої згідно з постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 та від 24.02.2023 №168, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

05.08.2024 року позивачем подано заяву в порядку ст. 383 КАС України, за змістом якої позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного виконання рішення суду від 16.04.2024 року у справі №120/17726/23, а саме, боржник зарахував позивачу кошти лише за період з 01.07.2021 року по 28.02.2022 року.

Визначаючись щодо заяви позивача про визнання протиправними дій відповідача на виконання рішення суду у даній справі, суд виходить з наступного.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Частиною 2 статті 372 КАС України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Відповідно до частин 2-3 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із статтею 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Рішенням суду від 16.04.2024 року адміністративний позов задоволено. Зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.07.2021, з урахуванням індексації, встановленої згідно з постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 та від 24.02.2023 №168, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення, 23.05.2024 року Вінницький окружний адміністративний суд видав виконавчий лист.

11.06.2024 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, повідомлено боржника про необхідність надання обґрунтованої відповіді та документального підтвердження виконання рішення суду.

Листом від 27.063.2024 року ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомлено державного виконавця, що на виконання рішення суду у справі здійснено розрахунок розміру пенсії ОСОБА_1 , який станом 01.07.2021 року становить 21147,50 грн. та донараховано кошти в сумі 30302,50 грн. за період з 01.07.2021 року по 29.02.2022 року. Починаючи з березня 2023 року позивач отримує пенсію у новому розмірі.

Нараховані кошти на виконання рішення суду включені до Реєстру судових рішень та їх виплату буде здійснено в порядку черговості.

Також у листі зазначено, що рішенням суду у справі №120/17726/23 надавалась оцінка спірним правовідносинам щодо виплати пенсії стягувачу без врахування вимог щодо обмеження її максимальним розміром та визнано протиправними дії Головного управління щодо обмеження пенсії максимальним розміром з 01.07.2021 року, тобто предметом розгляду у даній справі були правовідносини, які існували на момент розгляду справи по суті. Розмір виплачуваної пенсії в судовому рішенні не встановлювався, як і не ставилось питання в подальших перерахунків пенсії позивача.

Враховуючи наведене, на думку відповідача, вжито всіх можливих заходів відповідно до чинного законодавства щодо виконання судового рішення на користь стягувача.

Листом від 30.07.2024 на вимогу державного виконавця ГУ ПФУ у Вінницькій області повідомлено державного виконавця, що головним управлянням проведено розрахунок пенсії стягнувача, який станом на 01.03.2023 становить 25328,15 грн., до виплати підлягає 21147,50 грн. В свою чергу, ОСОБА_1 в позовній заяві щодо нарахування та виплати пенсії не заявляв вимог щодо про виплату пенсії без обмеження максимальним розміром з урахуванням індексації станом на 01.03.2022 та 01.03.2023.

Оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що відповідач виконуючи рішення суду у даній справі, яким, зокрема, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області перерахувати та виплачувати ОСОБА_1 пенсію з 01.07.2021, з урахуванням індексації, встановленої згідно з постанов Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 та від 24.02.2023 №168, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

В мотивувальній частині рішення суду судом оцінено питання обмеження пенсії позивача максимальним розміром з урахуванням індексації з 01.03.2022 та з 01.03.2023.

Однак, відповідачем трактовано зміст рішення на власний розсуд та після перерахунку обмежено виплату пенсії позивачу максимальним розміром.

У Рішенні від 30.06.2009 року № 16-рп/2009 Конституційний Суд України зазначив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та наголосив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової (абз. 1 пп. 3.2 п. 3, абз. 2 п. 4 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі Шмалько проти України, заява №60750/00, від 20.07.2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 року у справі "Горнсбі проти Греції" суд підкреслив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як невід`ємна частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Враховуючи викладене, такі дії суб`єкта владних повноважень на виконання рішення суду, які полягають у обмеженні пенсії максимальним розміром з 01.03.2022 року та з 01.03.2023 року, розцінюються як недобросовісні, оскільки полягають у порушенні процесуального обов`язку, який передбачений статтею 370 КАС України, суперечать завданню адміністративного судочинства та мають наслідком породження нових спорів у сфері соціального захисту населення, зокрема, пенсійного забезпечення.

Статтею 383 КАС України, зокрема, передбачено право особи-позивача, на користь якої ухвалено рішення суду, подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу (частина 6 статті 383).

Відповідно до статті 249 КАС України суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Отже, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

Окремо суд вважає за необхідне вказати, що відповідно до пункту 15 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" прийняття державним службовцем рішення, що суперечить закону або висновкам щодо застосування відповідної норми права, викладеним у постановах Верховного Суду, щодо якого судом винесено окрему ухвалу,, визначено як дисциплінарний проступок, вчинення якого є підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне постановити окрему ухвалу, яку необхідно направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з метою недопущення аналогічних порушень в майбутньому, а також для вирішення питання про притягнення до відповідальності згідно пункту 15 частини 2 статті 65 Закону України "Про державну службу" посадових осіб відповідача, відповідальних за прийняття рішення про здійснення нарахування та виплати пенсії позивачу у фіксованому розмірі.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, для надання відповіді суд вважає за доцільне встановити місячний строк з дня отримання окремої ухвали.

Додатково суд роз`яснює, що відповідно до статті 149 КАС України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: 1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу; 2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 256, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій, вчинених Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області на виконання рішення суду від 16.04.2024 року у справі №120/17726/23 - задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо неналежного виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 16.04.2024 року у справі №120/17726/23.

Постановити окрему ухвалу і направити її до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Про вжиті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області заходи повідомити Вінницький окружний адміністративний суд не пізніше одного місяця після надходження окремої ухвали.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Комар Павло Анатолійович