Справа № 620/4424/24
Суддя: Епель Оксана Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Головуючий у першій інстанції: Падій В.В. Суддя-доповідач: Епель О.В
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року Справа № 620/4424/24

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Епель О.В.,

суддів: Мєзєнцева Є.І., Файдюка В.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі суду в м. Києві апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року у справі

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

Історія справи.

1. ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - Відповідач), в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку та доплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 16 (шістнадцять) повних календарних років служби: з урахуванням у складі грошового забезпечення, для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, отриманих індексації грошового забезпечення та компенсації втрати частини індексації грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків її виплати;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та доплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 16 (шістнадцять) повних календарних років служби: з урахуванням у складі грошового забезпечення, для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні, отриманих індексації грошового забезпечення та компенсації втрати частини індексації грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків її виплати з розрахунку повного місяця листопад 2021 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що на переконання Позивача індексація та компенсація втрати частини індексації грошового забезпечення у зв?язку з порушенням строків її виплати мають систематичний (щомісячний) характер, а їх правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, зазначені виплати мають бути враховані у складі грошового забезпечення військовослужбовців для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.

2. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року позов задоволено частково, а саме:

- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та доплаті одноразової грошової допомоги при звільненні, з урахуванням індексації грошового забезпечення за період, з 01.01.2016 по 09.11.2021, в сумі 94751,09 грн.

- зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та доплату одноразової грошової допомоги при звільненні, з врахуванням у складі грошового забезпечення для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні індексацію грошового забезпечення за період, з 01.01.2016 по 09.11.2021, в сумі 94751,09 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Ухвалюючи зазначене рішення, суд виходив з того, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій, спрямованою на підтримання купівельної спроможності населення України шляхом підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відмовляючи у задоволенні частини позовних вимог, суд зазначив, що право на компенсацію частини доходів у громадянина пов`язується з настанням такого юридичного факту (події), як невиплата грошового доходу у встановлені строки його виплати та не входить до складу грошового забезпечення.

При цьому суд врахував правові висновки Верховного Суду, викладені в постановах від 19 березня 2020 року по справі №820/5286/17, від 29 квітня 2020 року у справі №240/10130/19 та від 05.05.2022 у справі № 380/8976/21.

3. Не погоджуючись з таким судовим рішенням, Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити постанову про відмову в задоволенні позову повністю, наполягаючи на відсутності правових підстав для включення при розрахунку Позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні індексації грошового забезпечення.

Апелянт зазначає, що станом на час видання наказу про виключення Позивача зі списків особового складу та з усіх видів забезпечення, Відповідачем були проведені усі необхідні розрахунки по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню.

Крім того, на переконання Апелянта, Позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом.

Також, військова частина наполягає на протиправності визначення судом розміру індексації, яка підлягає врахуванню під час здійснення спірного перерахунку.

З цих та інших підстав Апелянт вважає, що судом першої інстанції при вирішенні цієї справи було неповно встановлено обставини справи, порушено норми матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору.

4.Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 01.07.2024 та від 23.07.2024 було відкрито апеляційне провадження, установлено строк для подачі відзиву на апеляційну скаргу та призначено справу до судового розгляду в порядку письмового провадження.

5. У строк, установлений судом, відзив на апеляційну скаргу не надходив.

6.Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, юридичної оцінки обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а рішення суду - скасуванню з наступних підстав.

7. Обставини справи, установлені судом першої інстанції.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 з 22.10.2013 по 09.11.2021 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

Наказом начальника 169 навчального центру (по особовому складу) від 06.10.2021 № 69-РС молодший сержант ОСОБА_1 був звільнений з військової служби в запас за підпунктом "к" пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» та наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.11.2021 № 237 був виключений зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 з 09.11.2021 /т.1 а.с. 17/.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 09.11.2021 № 237 та у зв`язку зі звільненням позивачу була виплачена одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 16 (шістнадцять) повних календарних років служби, що підтверджено «Розрахунком вихідної допомоги молодшому сержанту ОСОБА_1 у зв`язку зі звільненням» від 14.03.2024 № 612/3/4- 158 та довідкою про нараховане і виплачене грошове забезпечення молодшому сержанту ОСОБА_1 від 14.03.2024 № 154 /т.1 а.с.18, 47/.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 20.05.2022 по справі №620/653/22 позов ОСОБА_2 задоволено повністю; визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за періоди: з 01.01.2016 по 28.02.2018; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за періоди: з 01.01.2016 по 28.02.2018, із застосуванням базового місяця - січень 2008 року; визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 09.11.2021, з урахуванням положень пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078; зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 09.11.2021 з урахуванням положень пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078.

На виконання вказаного рішення суду Військова частина НОМЕР_1 15.12.2022 виплатила позивачу індексацію грошового забезпечення за період, з 01.01.2016 по 09.11.2021 в сумі 94751,09 грн.

В подальшому рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі № 620/712/23 позов ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, за період з 01.03.2018 по день проведення розрахунку 15.12.2022; зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму невиплаченого грошового забезпечення за весь час затримки виплати, за період з 01.03.2018 по день проведення розрахунку 15.12.2022.

На виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 27.03.2023 у справі № 620/712/23 відповідачем 28.12.2023 проведено нарахування та виплату компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, на суму невиплаченої індексації грошового забезпечення, за весь час затримки виплати у сумі 39917,73 грн.

Позивач звернувся з заявою до Відповідача та просив останнього здійснити перерахунок та доплату одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за 16 (шістнадцять) повних календарних років служби, з врахуванням у складі грошового забезпечення для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні отриманих за листопад 2021 року, з розрахунку повного місяця, індексації грошового забезпечення та компенсації втрати частини індексації грошового забезпечення у зв`язку з порушенням строків її виплати.

8. Нормативно-правове обґрунтування.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Законами України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011- XII) від 20 грудня 1991 року № 2011- XII, «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 № 1282-ХІІ (далі - Закону № 1282-ХІІ), Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право, зокрема, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України від 20 грудня 1991 року № 2011- XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011- XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно з частиною 2 статті 15 Закону № 2011-XII військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення з військової служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з безпосереднім підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 18 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.

За змістом частини 2 і 3 статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Частиною 4 статті 9 Закону № 2011-XII обумовлено, що грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Згідно із статтями 1, 2 Закону № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема оплата праці (грошове забезпечення).

Пунктом 2 Порядку № 1078 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу.

Висновки суду апеляційної інстанції.

9. Системний аналіз викладених правових норм надає підстави стверджувати, що одноразова грошова допомога при звільненні військовослужбовця розраховується із сум складових його грошового забезпечення, які він отримував під час проходження служби.

10. При цьому індексація грошового забезпечення має спеціальний статус виплати у формі відшкодування знецінення грошових доходів громадян, зокрема оплати праці (грошового забезпечення), які мають систематичний характер, та є невід`ємною складовою частиною грошового забезпечення.

11. Індексація грошового забезпечення має систематичний (щомісячний) характер, а її правова природа полягає у підтриманні купівельної спроможності рівня заробітної плати (грошового забезпечення) внаслідок її знецінення через подорожчання споживчих товарів і послуг, а тому вона має бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, з якого здійснюється, зокрема, обрахунок грошової допомоги на оздоровлення, одноразової грошової допомоги при звільненні та компенсації за невикористані дні додаткової відпустки.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 638/9697/17, від 11.12.2019 у справі № 638/5794/17, від 19.03.2020 у справі № 820/5286/17, від 29.04.2020 у справі № 240/10130/19, від 21.12.2021 у справі № 820/3423/18, від 30.11.2023 у справі № 380/21619/21.

12. Отже, всупереч доводів Апелянта, індексація грошового забезпечення є його складовою, а відтак повинна бути врахована у складі грошового забезпечення військовослужбовців, з якого здійснюється обрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні.

13. Як зазначив Позивач та визнає Апелянт, при звільненні з військової служби ОСОБА_1 , до складу одноразової грошової допомоги при звільненні індексацію грошового забезпечення включено не було. Водночас, згідно довідки в/ч НОМЕР_1 від 14.03.2024 №154 /т.1 а.с.18/, розрахунку на виплату індексації грошового забезпечення від 14.03.2024 №155 /т.1 а.с.19/ та довідки 14.03.2024 №156 /т.1 а.с.20/вбачається, що ОСОБА_1 нараховувалася та виплачувалися індексація грошового забезпечення, у тому числі на виконання рішення суду від 20 травня 2022 року по справі №620/653/22.

14. З урахуванням наведеного та з огляду на те, що індексація грошового забезпечення є його складовою, яка враховується при обчислення одноразової грошової допомоги при звільненні, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про наявність правових підстав для зобов`язання в/ч НОМЕР_1 здійснити Позивачу перерахунок розміру одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби відповідно до вимог п. 5 розд. XXXII Порядку №260, із урахуванням індексації грошового забезпечення, та здійснити її доплату.

15. Разом з тим, колегія суддів погоджується з твердженням Апелянта про те, що встановлення судом першої інстанції чіткого розміру індексації в сумі 94751,09 грн суперечить положенням статті 15 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей", оскільки суд взяв до уваги суму індексації, виплачену на виконання рішення суду за весь період, а не в місячному розмірі та не врахував поточну індексацію, яка виплачувалася Апелянтом самостійно.

16. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, у межах спірних правовідносин має місце саме протиправна бездіяльність Апелянта щодо здійснення перерахунку та доплати одноразової грошової допомоги при звільненні з урахуванням виплачених індексації грошового забезпечення, а не дії, як помилково зазначив суд першої інстанції, вийшовши за межі позовних вимог.

17. Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині позовних вимог щодо врахування компенсації втрати частини індексації грошового забезпечення у зв?язку з порушенням строків її виплати, колегія суддів погоджується з висновками суду про відсутність правових підстав для задоволення позову в цій частині, оскільки така компенсація не входить до складу грошового забезпечення.

18. Надаючи оцінку доводам апеляційної скарги про те, що Позивачем подано цей позов з пропуском встановленого ч. 5 ст. 122 КАС України місячного строку звернення до суду, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно абз. 1 ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 2 статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній на час звільнення Позивача з військової служби) було визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 233 КЗпП України у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-ІХ, який набрав чинності 19.07.2022, із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Вирішуючи питання про застосування редакцій ч. 2 ст. 233 КЗпП України до та після 19.07.2022, Верховний Суд у постанові від 28.09.2023 у справі №140/2168/23 прийшов до висновку, що до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати.

19. Таким чином, частина 2 статті 233 КЗпП України у редакції, чинній на момент звільнення ОСОБА_1 , не передбачала будь-яких обмежень по строку для звернення до суду із позовом про стягнення належної заробітної плати, а тому право Позивача на звернення до суду із цим позовом відповідно до вказаних положень Кодексу законів про працю України не обмежене будь-яким строком.

При цьому, колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 20.11.2023 у справі № 160/5468/23, від 18.10.2023 у справі №380/14605/22, від 28.03.2024 у справі №480/1364/23, від 24.04.2024 у справі №580/4684/22.

20. Таким чином, колегія суддів вважає необґрунтованим твердження Апелянта про неврахування судом першої інстанції пропуску Позивачем строку звернення до суду із цим позовом.

21. Аналізуючи всі доводи Апелянта, колегія суддів приймає до уваги висновки, викладені в рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

22. Відповідно до ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування.

23. Таким чином апеляційна скарга Військової частини НОМЕР_1 підлягає задоволенню, рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року - скасуванню, а позовні вимоги - задоволенню частково.

Розподіл судових витрат.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати в цій справі перерозподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - задовольнити частково.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2024 року- скасувати та ухвалити постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії- задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо здійснення ОСОБА_1 перерахунку та доплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення з урахуванням індексації грошового забезпечення.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок та доплату одноразової грошової допомоги при звільненні, з врахуванням у складі грошового забезпечення для розрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні індексацію грошового забезпечення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду в порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Судове рішення виготовлено 05 вересня 2024 року

Головуючий суддя О.В. Епель

Судді: Є.І. Мєзєнцев

В.В. Файдюк