Справа № 380/18545/23
Суддя: Глушко Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/18545/23 пров. № А/857/2147/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Глушка І.В.

суддів: Довгої О.І., Запотічного І.І.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року, ухвалене суддею Мартинюком В.Я. у м. Львові о 10:31, повний текст якого складений 13 грудня 2023 року, у справі №380/18545/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу, -

ВСТАНОВИВ:

08 серпня 2023 року позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача Департаменту патрульної поліції, у якому просив визнати протиправним та скасувати пункт 1 наказу від 24.07.2023 №403 про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що оскаржуване рішення ухвалене з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального і процесуального права та підлягає скасуванню з підстав, викладених у апеляційній скарзі. Просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.

Враховуючи вимоги частини 2 статті 19 Конституції України та частини 2 статті 2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Так, судом першої інстанції достовірно встановлено, матеріалами справи підтверджено, що Наказом Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції у Львівській області Національної поліції України №162 від 12.06.2023 Про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії відповідно до частин 1-4 ст.14, частин 1, 2 ст.15, ст.26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України, пунктів 1, 4 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, пунктів 2, 3 розділу І, пункту 1 розділу ІІ Положення про дисциплінарні комісії в Національній поліції України, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 року №893, у зв`язку із надходженням доповідної записки інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Вишиваної Наталії Петрівни від 18.05.2023 року №8973вн/41/12/02-2023 та листа із Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України за реєстраційним індексом С-1512 від 02.06.2023 року, у яких міститься інформація про вчинення порушень, що мають ознаки дисциплінарних проступків, вчинених командиром взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП у Львівській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , 18.04.2023, призначено службове розслідування у формі письмового провадження.

Відповідно до висновку службового розслідування від 11.07.2023, призначеного у зв`язку із надходженням доповідної записки інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Вишиваної Н.П. від 18.05.2023 №8973вн/41/12/02-2023 та листа із Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України за реєстраційним індексом С-1512 від 02.06.2023 року, у яких міститься інформація про вчинення порушень, що мають ознаки дисциплінарних проступків, вчинених командиром взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 та інспектором взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_1 , 18.04.2023 року, серед іншого, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог ч.1 ст.8, пунктів 1, 2 ч.1 ст.18, пунктів 5, 9 ч.1 ст.23, ч.1 ст.37 Закону України Про національну поліцію України, пунктів 1, 7, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року №1023, ч.1 ст.261 КУпАП, абзацу другого, третього, дев`ятого, одинадцятого п.1 розділу ІІ, п.3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179, ч.2 ст.20 Закону України Про правовий режим воєнного стану, ст.38, 42 Закону України Про запобігання корупції, підп.1, 7 п.3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції від 03.08.2021 року №1705, на підставі п.4 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до позивача вирішено застосувати дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Пунктом першим наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України №403 від 24.07.2023 року Про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень згідно з висновками службового розслідування, статтями 26, 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч.1 ст.8, пунктів 1, 2 ч.1 ст.18, пунктів 5, 9 ч.1 ст.23, ч.1 ст.37 Закону України Про національну поліцію України, пунктів 1, 7, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, ч.2 ст.20 Закону України Про правовий режим воєнного стану, ч.1 ст.261 КУпАП, статей 38, 42 Закону України Про запобігання корупції пунктів 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року №1026, абзаців другого, третього, дев`ятого одинадцятого п.1 розділу ІІ, п.3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179, підпунктів 1, 7 п.3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 03.08.2021 року №1705, відповідно до п.4 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту застосовано до інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

ОСОБА_1 , вважаючи наказ Департаменту патрульної поліції, в частині пункту 1 наказу від 24.07.2023 №403 про застосування до працівників УПП у Львівській області ДПП дисциплінарних стягнень в частині застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну посадову відповідність протиправним, звернувся до суду з вимогами про його скасування у відповідній частині.

Надаючи юридичну оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами у справі, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про національну поліцію.

Відповідно до частини 1 статті 17 Закону України Про Національну поліцію від 02 липня 2015 року №580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Частиною 1 статті 18 цього ж Закону визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до 19 Закону України Про Національну поліцію передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Законом України Про Дисциплінарний Статут Національної поліції України (далі - Закон № 2337-VIII, Статут).

В розумінні частини 1 статті 1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна - дотримання особами рядового і начальницького складу Конституціії законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України.

Згідно з ч.2 цієї статті службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

За ст. 12 Закону № 2337-VIII дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції (ч.3 ст.13 Закону № 2337-VIII).

Відповідно до частини першої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За приписами частини 3 статті 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Згідно з статтею 14 Закону № 2337-VIII службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 №893, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807 (далі - Порядок №893).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку №893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за на5гвмості достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 розділу 5 Порядку №893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: - наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; - наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; - ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; - обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; - відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; - вид і розмір заподіяної шкоди; - причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 1 Розділу VI Порядку №893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником. Службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день (ч.1, ч.4ст.16Закону № 2337-VIII).

Пунктами 2, 4, 5 Розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія. В описовій частині висновку службового розслідування викладаються відомості, встановлені під час проведення службового розслідування: обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, час, місце, спосіб, мотив учинення дисциплінарного проступку, його наслідки (їх тяжкість), що настали у зв`язку з цим; посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові, персональні дані (дата і місце народження, освіта, період служби в поліції і на займаній посаді - із дотриманням вимог Закону України Про захист персональних даних), відомості, що характеризують поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; пояснення поліцейського щодо обставин справи, а в разі відмови від надання такого пояснення - інформація про засвідчення цього факту відповідним актом про відмову надати пояснення чи поштове повідомлення про вручення або про відмову від отримання виклику для надання пояснень чи повернення поштового відправлення з позначкою про невручення; пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; документи та матеріали, що підтверджують та (або) спростовують факт учинення дисциплінарного проступку; обставини, що обтяжують або пом`якшують відповідальність поліцейського, визначені статтею 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України; причини та умови, що призвели до вчинення виявленого дисциплінарного проступку, обставини, що знімають із поліцейського звинувачення. В описовій частині зазначаються також відомості про залучення фахівців та результати їх участі в службовому розслідуванні. У резолютивній частині висновку службового розслідування дисциплінарною комісією зазначаються: висновок щодо наявності або відсутності в діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону, іншого нормативно-правового чи організаційно-розпорядчого акта, наказу керівника, який було порушено.

Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що притягненню до дисциплінарної відповідальності повинно передувати встановлення факту невиконання (неналежного виконання) особою рядового і начальницького складу обов`язків або вчинення ним дисциплінарного проступку, а вид дисциплінарного стягнення повинен обиратись з врахуванням характеру та обставин вчиненого проступку, його наслідків, попередньої поведінки, кваліфікації тощо та бути співмірним дисциплінарному проступку.

Пунктом 1 розділу VІІ Порядку №893 встановлено, що у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Суд апеляційної інстанції, здійснивши перевірку оскаржуваного наказу щодо його відповідності критеріям правомірності, визначених ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Судом встановлено, що дисциплінарне стягнення лейтенанту поліції ОСОБА_1 у вигляді попередження про неповну службову відповідність накладене наказом Департаменту патрульної поліції "Про застосування до працівників УПП у Львівській області дисциплінарних стягнень" від 24.07.2023 №403 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ч.1 ст.8, пунктів 1, 2 ч.1 ст.18, пунктів 5, 9 ч.1 ст.23, ч.1 ст.37 Закону України «Про національну поліцію України», пунктів 1, 7, 13 ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, ч.2 ст.20 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», ч.1 ст.261 КУпАП, статей 38, 42 Закону України «Про запобігання корупції» пунктів 4, 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, засобів фото і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року №1026, абзаців другого, третього, дев`ятого одинадцятого п.1 розділу ІІ, п.3 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179, підпунктів 1, 7 п.3.1 розділу ІІІ посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 03.08.2021 року №1705.

Підставою для видання спірного наказу є висновок службового розслідування від 11.07.2023, затверджений начальником УПП у Львівській області майором поліції ОСОБА_3 11.07.2023 (т.2 а.с.77-125).

Судом першої інстанції з матеріалів справи встановлено, що до позивача за наслідками проведення відповідачем службового розслідування у зв`язку із надходженням доповідної записки інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Вишиваної Н.П. від 18.05.2023 року №8973вн/41/12/02-2023 та листа із Львівського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України за реєстраційним індексом С-1512 від 02.06.2023, було застосовано дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність.

При цьому, як вбачається із доповідної записки щодо розгляду звернення ОСОБА_4 інспектора відділу моніторингу та аналітичного забезпечення управління у Львівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Наталії Вишиваної, висновку службового розслідування від 11.07.2023 року, які наявні в матеріалах справи, відповідно до дислокації сил та засобів батальйону №З УПП у Львівській області ДПП з 08 год. 00 хв. по 20 год. 00 хв. 18.04.2023 командир взводу №2 роти №1 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_2 та інспектор взводу №1 роти №1 батальйону №3 УПП у Львівській області ДПП лейтенант поліції ОСОБА_1 у складі наряду поліції Омега-353 виконували службові обов`язки на службовому автомобілі "Toyota Corolla" номерний знак НОМЕР_1 .

18.04.2023 о 13 год. 35 хв. на скорочений номер екстреного виклику поліції 102 надійшло звернення ОСОБА_4 , який повідомив про дорожньо-транспортну пригоду по АДРЕСА_1 .

Окрім того установлено, що 18.04.2023 відносно ОСОБА_5 лейтенантом поліції ОСОБА_1 була винесена постанова про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.1 ст.121 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особу ОСОБА_4 було встановлено із посвідчення водія, що вбачається із змісту вищевказаної постанови.

Також установлено, що 19.04.2023 о 11 год. 21 хв. ОСОБА_4 звернувся на скорочений номер екстреного виклику поліції 102 із скаргою на працівників поліції, котрі 18.04.2023 прибували на ДТП, розмовляли некоректно та не хотіли оформляти ДТП, зазначаючи, що потрібно складати європротокол. Додатково заявник повідомив, що після словесної перепалки працівники поліції скрутили йому руки та завели до військового комісаріату.

Матеріалами відеозапису підтвержується, що о 14 год. 00 хв. працівники поліції прибули на місце події і старший лейтенант поліції ОСОБА_2 розпочав спілкування із водіями намагаючись установити обставини події. О 14 год. 03 хв. до місця події підійшов лейтенант поліції ОСОБА_1 . Водії намагались дійти згоди яким чином будуть фіксувати ДТП та повідомили поліцейським, що скоро прибуде єврокомісар. Проте ОСОБА_4 не зовсім погоджувався із рішенням іншого водія і відійшов у бік. ОСОБА_2 здійснював перевірку документів іншого водія, а лейтенант поліції ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розмовляли (суть розмови невідома). Згодом старший лейтенант поліції ОСОБА_2 підійшов до колеги, який у той час пояснював ОСОБА_4 порядок отримання страхових виплат і зазначив, що він лише для того, аби визначити винуватця ДТП, а після того повідомив водієві, щоб той відкрив законодавство і прочитав. Після того ОСОБА_4 запитав у лейтенанта поліції ОСОБА_1 чому останній так голосно із ним спілкується та попросив спілкуватися нормально. О 14 год. 06 хв. лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що вони здійснять оформлення ДТП, після чого інший учасник ДТП намагався переконати ОСОБА_4 скористатись послугами єврокомісара. О 14 год. 08 хв. лейтенант поліції ОСОБА_1 підійшов до ОСОБА_4 і попросив, щоб останній надав документи для перевірки їх по системі з метою установити чи автомобіль не перебуває у розшуку. Водій надав документи і лейтенант поліції пішов до службового автомобіля. О 14 год. 13 хв. ОСОБА_4 повідомив старшому лейтенанту поліції ОСОБА_2 , щоб той не ображався і попросив, щоб він навчив свого колегу спілкуватися з людьми і не підвищувати голос. У свою чергу, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_4 , що його колега лейтенант поліції ОСОБА_1 був у зоні бойових дій і мав три контузії та додав, що він би подивився на нього, як би він розмовляв і чи добре чув і додав, що водієві потрібно прикрити рот і бути радим, що він тут, а не там. Після того ОСОБА_4 попросив, щоб старший лейтенант поліції ОСОБА_2 не прикривав йому рота і додав, якщо його колега контужений, то нехай сидить вдома. О 14 год. 13 хв. старший лейтенант поліції ОСОБА_2 запитав у ОСОБА_4 чи той має при собі документи і останній повідомив, що у нього є відповідні документи. У свою чергу, старший лейтенант поліції ОСОБА_2 зазначив, щоб ОСОБА_4 надав військовий квиток, а останній повідомив, що його немає. Після цього працівник поліції повідомив його, що потрібно поїхати до військкомату для встановлення для поновлення документів, а також зазначив, що ще виникнуть питання стосовно тонованого лобового скла та знову наголосив, що знову поїдуть до військкомату. О 14 год. 18 хв. до службового транспортного засобу підійшов ОСОБА_4 та запитав у чому справа, а працівники поліції повідомили, що будуть писати штраф за тоноване лобове скло, після чого поїдуть у військкомат. Далі із відеозаписів установлено, що лейтенант поліції ОСОБА_1 взяв до рук технічний засіб та попрямував до ОСОБА_4 і провів розгляд справи. О 14 год. 45 хв. ОСОБА_4 підійшов до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 та повідомив, щоб на нього не чекали, бо він не збирається нікуди з ними їздити. Після цього поліцейський повідомив, що тоді водія буде затримано відповідно до статті 261 КУпАП. Згодом о 14 год. 48 хв. лейтенант поліції ОСОБА_1 спільно з водієм наблизились до старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 і лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що потрібно змінити лави ЗСУ. У свою чергу ОСОБА_4 повідомив поліцейським, що у нього є всі відповідні документи і він не буде поповнювати лави. О 15 год. 06 хв. працівники поліції розмовляли між собою і дивилися де подівся ОСОБА_4 та згодом помітили як останній рухається уверх по вулиці. О 15 год. 07 хв. старший лейтенант поліції ОСОБА_2 вибіг із службового автомобіля та підбіг до ОСОБА_4 і розпочав здійснювати певні активні дії. Далі старший лейтенант поліції ОСОБА_2 повів водія до службового автомобіля, останній запитував, що він робить, проте поліцейські нічого не повідомляли. Після цього працівники поліції надали вимогу сісти у автомобіль, а водій продовжував запитувати, що він зробив. У подальшому працівники поліції помістили ОСОБА_4 у службовий автомобіль. Також варто вказати, що на місці події перебувала невідома жінка, яка повідомила поліцейським, що ОСОБА_4 щось викинув. Далі працівники поліції намагались знайти ту річ, проте нічого не виявили. О 15 год. 10 хв. лейтенант поліції ОСОБА_1 сів у автомобіль і ОСОБА_4 запитував чому його наздоганяли. Далі ОСОБА_4 повідомив, що він вільний громадянин і має право пересуватись по вулиці як йому хочеться. Після цього лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив, що чоловік буде далі пересуватись у формі по військовій частині. Далі о 15 год. 12 хв. лейтенант поліції ОСОБА_1 відчинив двері у службовий автомобіль, де перебував вказаний громадянин, який розмовляв по телефону, розмова здійснювалась на гучномовці та співрозмовник ОСОБА_4 висловлювався нецензурною лайкою, а лейтенант поліції ОСОБА_1 повідомив: Зараз там хтось на нецензурне слово піде. Працівники поліції розпочали рух у напрямку військкомату. Із переглядів відеозаписів також було установлено, що службовий транспортний засіб рухається у бік старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 , який здійснює фізичний вплив на ОСОБА_4 , обхопивши шию останнього рукою та згодом тримаючи чоловіка за верхній одяг і передпліччя, веде до автомобіля, та наказує сісти у нього. У подальшому працівники поліції та ОСОБА_4 прибули до військкомату.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану введено в Україні воєнний стан, строк якого продовжувався Указами від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 року №757/2022, від 06.02.2023 року № 58/2023, №341/2022 від 17.05.2022 року, №451/2023 від 26.07.2023 року, №734/2023 від 06.11.2023 року та діє на час ухвалення рішення.

Слід зазначити, що на час дії воєнного стану на території України діють певні обмеження прав і свобод людини та громадянина. Зокрема, працівники поліції вправі вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи.

Частиною першою ст.13 Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус від 20.11.2012 року №5492-VI (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Закон №5492-VI), передбачено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України: а) паспорт громадянина України; б) паспорт громадянина України для виїзду за кордон; в) дипломатичний паспорт України; г) службовий паспорт України; ґ) посвідчення особи моряка; д) посвідчення члена екіпажу; е) посвідчення особи на повернення в Україну; є) тимчасове посвідчення громадянина України; 2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус: а) посвідчення водія; б) посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; в) посвідка на постійне проживання; г) посвідка на тимчасове проживання; ґ) картка мігранта; д) посвідчення біженця; е) проїзний документ біженця; є) посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; ж) проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

Відповідно до абзацу першого п.4 Порядку перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 року №1456 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Порядок №1456), перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення).

Згідно із абзацом другим Порядку №1456 зазначеним наказом призначається комендант, визначаються його завдання, повноваження із забезпечення єдиного управління визначеними силами та засобами Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДПС, ДМС, ДСНС, військових адміністрацій (у разі їх утворення) та координації їх дій під час здійснення заходів особливого режиму.

Уповноважена особа має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України чи спеціальний статус особи, у таких випадках: якщо особа має зовнішні ознаки, схожі на ознаки особи, яка перебуває в розшуку, або безвісно зниклої особи; якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває на території чи об`єкті із спеціальним режимом; якщо в особи є зброя, боєприпаси, наркотичні засоби та інші речі, обіг яких обмежений або заборонений або для зберігання, використання чи перевезення яких потрібен дозвіл, якщо встановити такі права іншим чином не можливо; якщо особа перебуває в місці вчинення кримінального, адміністративного правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події; якщо зовнішні ознаки особи чи транспортного засобу або дії особи дають достатні підстави вважати, що особа причетна до вчинення правопорушення, транспортний засіб може бути знаряддям чи об`єктом вчинення правопорушення; порушення особою відповідних заборон, введених на території, де запроваджено правовий режим воєнного стану (п.7 Порядку №1456).

З наведених норм Закону №5492-VI та Порядку №1456 вбачається, що посвідчення водія є документом, який підтверджує спеціальний статус особи.

Зміст висновку службового розслідування від 11.07.2023 та інші матеріали справи свідать проте, що ОСОБА_4 на вимогу позивача були надані документи, зокрема, посвідчення водія.

Зазначена обставина суперечить твердження позивача, що ОСОБА_4 не мав жодного документу, який посвідчував би його особу та вказує на те, що позивач та ОСОБА_2 мали можливість у повній мірі встановити його особу на підставі наданого посвідчення водія.

Окрім того, у згаданих нормативно-правових актах відсутні жодні посилання на необхідність пред`явлення працівнику поліції такого документа як військовий квиток.

Більше того, ст.38 Закону №2232-XII, п.79 Порядку №1487, п.9 Положення №154 чітко передбачають вимогу для органів Національної поліції України за звернення відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки доставити до таких територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП.

Згідно із ч.1 ст.210 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року №8073-X порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку - тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.2 ст.210 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію - тягне за собою накладення штрафу на громадян від ста до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч.1 ст.210-1 КУпАП).

Згідно із ч.2 ст.210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період -тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Про адміністративне затримання складається протокол, в якому зазначаються: дата і місце його складення; посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу затриманого; час і мотиви затримання (ч.1 ст.261 КУпАП).

Як передбачено частиною третьою цієї ж норми органи (посадові особи), правомочні здійснювати адміністративне затримання, про кожний випадок адміністративного затримання осіб інформують у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, центри з надання безоплатної вторинної правової допомоги, крім випадків, якщо особа захищає себе особисто чи запросила захисника.

Згідно із абзацом шістнадцятим п.79 Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.2022 року №1487 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Порядок №1487), районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції (у разі неможливості складення протоколу про адміністративне правопорушення на місці його вчинення) для доставлення осіб, які скоїли адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з метою складення протоколів про адміністративні правопорушення, до відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому ця особа перебуває (повинна перебувати) на військовому обліку.

Абзацами 36, 37 п.9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 року №154 (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Положення №154), передбачено, що територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань: звертаються до Національної поліції або її територіальних підрозділів щодо надання відомостей стосовно призовників про притягнення до кримінальної відповідальності, відсутність (наявність) судимості; звертаються в установленому законом порядку до органів Національної поліції щодо доставлення до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки осіб, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, судом першої інстанції правильно виснувано, що позивач та ОСОБА_2 мали повноваження здійснити затримання та доставку ОСОБА_4 до відповідного територіального центру комплектування та соціальної підтримки виключно за наявності від вказаного територіального центру офіційного звернення щодо цієї особи.

Натомість, як слідує з матеріалів справи та підтверджується поясненнями позивача, у нього та у ОСОБА_2 були відсутні будь-які звернення щодо доставки ОСОБА_4 до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

При цьому здійснення поліцейським телефонного дзвінка у відповідний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не може прирівнюватись до отримання ним офіційного звернення для затримання та доставки особи до зазначеного територіального центру.

Судом першої інстанції слушно також наголошено на тому, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості щодо вчинення ОСОБА_4 адміністративного правопорушення, передбаченого статтями 210, 210-1 КУпАП.

Наведені обставвини свідчать на користь висновку, що позивач безпідставно здійснив обмеження пересування ОСОБА_4 , затримавши його та доставивши до територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Таким чином, під час проведення службового розслідування встановлено, що позивачем разом з лейтенантом поліції ОСОБА_2 порушено вимоги наведених нормативних актів, а саме у ході з спілкування з ОСОБА_4 поводились нестримано та не контролювали свої почуття та емоції, а також перебуваючи у службовому автомобілі допускали порушення норм ділового мовлення, безпідставно здійснити обмеження пересування ОСОБА_4 , фактично затримали останнього; установлено, що лейтенант ОСОБА_1 18.04.2023 не дотримувався вимог чинного законодавства та загальноприйнятих норм етичної поведінки, не сумлінно, некомпетентно виконував службові обов`язки, унаслідок чого були порушенні законні права та інтереси ОСОБА_4 , а також вказано на те, що лейтенант ОСОБА_1 під час вищевказаної події не дотримувався порядку використання портативного реєстратора, який був ним отриманий перед заступанням на службу 18.04.2023.

Суд першої інстанції, задовольняючи позовні вимоги, вказав виключно на недоведення Департаментом патрульної поліції області як суб`єктом владних повноважень наявності підстав, які є достатніми для застосування до позивача надто суворого виду дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, при обранні позивачу виду стягнення не враховано наявності у ОСОБА_1 заохочень, зокрема, відзнаки Президента України, а за час служби в Патрульній поліції подяки «За віддану службу та особистий внесок у розбудову патрульної поліції» та «За особистий внесок у справі захисту Української держави під час виконання завдань у зоні бойових дій», відсутності діючих дисциплінарних стягнень, позитивної службової характеристики особи позивача: «за час служби в Національній поліції України та займаній посаді лейтенант поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе як самостійний та рішучий працівник. На належному рівні знає чинне законодавство та нормативні документи, що регламентують діяльність в Національній поліції України. В практичній роботі застосовує їх вимоги. В роботі проявляє діловитість і відповідальність. Вміє зберегти витримку в екстремальних ситуаціях, аналізує їх, у складній обстановці швидко і правильно приймає рішення. Проявляє волю і наполегливість, в роботі застосовує свої знання та навички, вміє оперативно вирішувати поставлені завдання, а також здатний знаходити раціональні шляхи для вирішення ситуацій та подій. В стройовому відношенні підтягнутий, фізично розвинутий. Має охайний зовнішній вигляд. Добре володіє вогнепальною зброєю, міри безпеки та підстави застосування знає.», а також того, що позивач є учасником бойових дій.

Водночас у висновку службового розслідування міститься й інша інформація щодо згаданих подій, а саме дисциплінарною комісією буди враховано характер проступку, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність позивача, попередню поведінку поліцейського та його ставлення до служби, інформація про те, що позивач є учасником бойових дій описана і врахована у висновку службового розслідування, а службова характеристика, відповідні довідки долучені до матеріалів службового розслідування.

У зв`язку із вказаним, дії позивача відповідач кваліфікував як вчинення дисциплінарного проступку та застосував дисциплінарне стягнення попередження про неповну службову відповідність.

З метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських, (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин; далі Правила №1179).

Абзацами другим, третім, дев`ятим, одинадцятим п.1 розділу ІІ Правил №1179 передбачено, що під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Як передбачено підпунктами 1, 7 п.3.1 розділу ІІІ Посадової інструкції інспектора взводу №1 роти №1 батальйону №3 управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції, інспектор поліції під час несення служби зобов`язаний: неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність патрульної поліції, а також Присяги поліцейського; під час спілкування з громадянами дотримуватись правил поведінки та професійної етики.

Слід зазначити, що за ч.3 ст.1 Закону № 2337-VIII службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

В той же час, суд звертає увагу на те, що підставою для притягнення дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни.

Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Провина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку в даному випадку проявляється у прямому намірі, тобто останній свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним даних дій.

В контексті даних процесуальних норм та встановлених обставин справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про правомірність проведення службового розслідування щодо позивача, призначеного наказом УПП у Львівській області від 16.12.2022 №162.

В описовій частині висновку про результати службового розслідування викладено обставини вчинення ОСОБА_1 дисциплінарного проступку (час, місце та спосіб вчинення), наслідки такого проступку.

Суд зауважує, що висновок про результати службового розслідування підписано усіма членами дисциплінарної комісії, які несуть персональну відповідальність за достовірність викладених у ньому фактів. Окремої думки жоден з членів комісії не висловив. Висновок затверджено начальником УПП у Львівській області.

У свою чергу, висновок за результатами службового розслідування містить повне та об`єктивне дослідження обставин скоєння дисциплінарного проступку щодо встановлення наявності вини порушника.

Зважаючи на викладене, відповідачем в повній мірі дотримано порядок та процедуру проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення та звільнення зі служби у зв`язку із реалізацією такого стягнення. Вина позивача у порушенні службової дисципліни повністю доведена в ході службового розслідування.

Прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків.

Також судом апеляційної інстанції враховано, що указом Президента України Про введення воєнного стану в Україні від 24.02.2022 №64/2022 (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб. В подальшому, Указами Президента України строк дії воєнного стану в Україні неодноразово продовжувався та такий стан триває на момент розгляду справи судом.

Слід також зазначити, що положеннями статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII, встановлено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, зокрема, відповідно до частини другої зазначеної статті Статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

Отже, у період дії воєнного стану підлягає застосуванню стаття 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у частині другій якої імперативно визначено чіткий порядок застосування дисциплінарні стягнення, а саме в порядку зростання від менш суворого до більш суворого. Суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідачем дотримано порядок накладення адміністративних стягнень та не застосовано крайнього заходу - звільнення зі служби.

Судом апеляційної інстанції при ухваленні судового рішення також враховано, що законодавством регламентовано обов`язок осіб, які проходять службу в органах поліції неухильно, сумлінно та відповідально виконувати покладені на них завдання. Водночас проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки.

При цьому законодавством регламентовано спеціальний режим органів поліції у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України та в умовах воєнного стану.

Разом з тим, особа, яка заступає на службу до органів поліції, бере на себе зобов`язання виконувати покладені на неї функції та завдання, зокрема, в умовах воєнного стану, та повинна усвідомлювати і розуміти специфіку проходження служби в поліції, яка зумовлює вищенаведені підвищені вимоги до кожного поліціанта, якими він не може нехтувати за жодних обставин.

Згідно зі ст.ст.17, 65 Конституції України, ст.24 Закону України "Про Національну поліцію", Законом України "Про правовий режим воєнного стану", Указом президента України від 24.02.2022 року №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні особовий склад органів поліції, крім реалізації основних повноважень поліції, реалізує додаткові повноваження шляхом участі у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану з метою забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і струмування збройної агресії російської федерації.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт вчинення дисциплінарного проступку, під чим слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Європейський суд з прав людини зазначив, що від держав очікується встановлення високих професійних стандартів у рамках їх правоохоронних систем і забезпечення того, щоб особи, які перебувають на службі в таких системах, відповідали необхідним критеріям (рішення від 12 січня 2012 року у справі "Горовенки та Бугара проти України" (Заяви №№36146/05 та 42418/05) п. 38).

Доводи позивача не спростовують правомірності поведінки відповідача у спірній ситуації та не підтверджують протиправності оскарженого наказу.

Аналізуючи вищенаведені правові норми та фактичні обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що Департамент патрульної поліції, приймаючи оскаржуваний наказ, діяв у відповідності та в межах повноважень, а застосування заходу дисциплінарного стягнення є співмірним вчиненому позивачем проступку та відповідає ст.13 Закону України «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України». Таким чином, позовні вимоги про його скасування є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

Відповідно до частини першої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Суд першої інстанції не виконав вказані вимоги процесуального закону, оскільки до спірних правовідносин не вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного рішення, яке підлягає скасуванню.

Судові витрати розподілу не підлягають з огляду результат вирішення апеляційної скарги, характер спірних правовідносин та виходячи з вимог ст. 139 КАС України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційну скаргу розглянуто судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Керуючись статтями 139, 242, 308, 309, 311, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного суду України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції задовольнити, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 12 грудня 2023 року у справі №380/18545/23 скасувати.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. В. Глушко
судді О. І. Довга
І. І. Запотічний