Справа № 500/4058/24
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/4058/24

02 вересня 2024 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання- Хоміцької С.О., представника позивача - Бенцарука А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Лановецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) до Лановецької міської ради (далі - відповідач), в якому позивач просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення від 30.05.2024 за №3507 восьмого скликання дванадцятої сесії IV скликання Лановецької міської ради Кременецького району Тернопільської області «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 в м. Ланівці та с. Білозірка» за заявою ОСОБА_1 від 13.07.2023 з підстав недопустимості застосування у спірних правовідносинах законодавчих обмежень згідно підпункту 5 пункту 27 розділу X Земельного кодексу України;

- зобов`язати Лановецьку міську раду Кременецького району Тернопільської області затвердити проект землеустрою «Про відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства громадянці ОСОБА_1 в м. Ланівці та с. Білозірка» за заявою ОСОБА_1 від 13.07.2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що звернувся до Лановецької міської ради з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо передачі безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Рішенням Лановецької міської ради №3507 від 30.05.2024 позивачу відмовлено в затвердженні проекту землеустрою та передачі безоплатно у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 в м.Ланівці та с.Білозірка, з посиланням на підпункт 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень Земельного кодексу України (далі- ЗК України).

Позивач не погоджується з такою відмовою відповідача та вказує, що підстави відмови в затвердженні проекту землеустрою визначені в статті 118 ЗК України, а оскаржуване рішення таких не містить. Крім того, рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою було надано 27.10.2021, тобто до набрання чинності Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану від 24.03.2022 (далі Закон №2145-ІХ), яким внесені зміни до ЗК України в частині заборони безоплатної передачі земель у приватну власність.

Проект землеустрою розроблено, а державним реєстратором проведено державну реєстрацію земельної ділянки з присвоєнням їй кадастрового номеру, що свідчить про відповідність проекту землеустрою вимогам законодавства та документації із землеустрою.

Позивач вважає необґрунтованим застосування до спірних правовідносин відповідачем підпункту 5 пункту 27 Розділу X Перехідних положень ЗК України, оскільки такі норми носять тимчасовий характер на період воєнного стану. Законом №2145-ІХ не передбачена заборона щодо звернення з клопотанням про затвердження проекту землеустрою, заборона органу місцевого самоврядування розглянути такі клопотання і заборона виконувати рішення органами місцевого самоврядування. Оскільки процес приватизації був розпочатий до введення воєнного стану, то повинен бути завершеним за нормами чинними на той час.

На переконання позивача, підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у Лановецької міської ради не було. Окрім цього, позивачка вважає, що належним способом захисту її прав буде зобов`язання відповідача зареєструвати поданий нею проект землеустрою.

Не погоджуючись із такими діями відповідача, позивач звернувся із даним позовом до суду.

Ухвалою суду від 04.07.2024 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 11.07.2024 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено у справі судове засідання на 02.09.2024.

Представник відповідача, 29.07.2024 подав до суду відзив, у якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог, зсилаючись на те, що формування земельної ділянки в межах безоплатної приватизації шляхом визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру підчас дії воєнного стану в Україні забороняється, а тому, у Лановецької міської ради відсутні законні підстави затверджувати проект землеустрою.

Позивачка надіслала на адресу суду 05.08.2024 відповідь на відзив, у якому просила позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених у позові та додаткових поясненнях.

27.08.2024 від Лановецької міської ради надійшла заява про розгляд справи без участі її представника.

В судовому засіданні 02.09.2024 представник позивача просив позовні вимоги задовольнити повністю з підстав, викладених у позові та відповіді на відзив.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступні обставини.

ОСОБА_1 звернулася до Лановецької міської ради з заявою від 28.08.2021, у якій просила надати дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, орієнтовною площею 0,71 га для ведення особистого селянського господарства, яка знаходиться у місті Ланівці та селі Білозірка в межах територіальної компетенції Лановецької об`єднаної територіальної громади.

27.10.2021 Лановецькою міською радою прийнято рішення № 1682 «Про надання дозволу на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства у власність гр. ОСОБА_1 в с. Білозірка»,

Тернопільською регіональною філією ДП «Центру ДЗК» за договором від 27.11.2021 розроблений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, яка знаходиться у місті Ланівці та селі Білозірка Лановецької міської територіальної громади Кременецького району Тернопільської області, орієнтовною площею 0,7057 га для ведення особистого селянського господарства та державним реєстратором сформовані земельні ділянки у Державному земельному кадастрі з присвоєнням кадастрових номерів :02:004:1443,:02:004:1441,:02:001:0772,:02:001:0776, про що свідчать витяги з Державного земельного кадастру про земельну ділянку.

10.02.2023 рішенням №2787 внесено зміни до рішення від 27.10.2021 за №1682, а саме: доповнено словами "м.Ланівці" після слів "с.Білозірка".

13.07.2023, на виконання п. 2 рішення Лановецької міської ради від 27.10.2021 за №1682 зі змінами від 10.02.2023 за №2787 ОСОБА_1 подала до Лановецької міської ради заяву про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 в м. Ланівці та с. Білозірка Лановецької міської територіальної громади разом з витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку із зазначеними кадастровими номерами щодо їх місцезнаходження.

Листом від 29.01.2024 №33/03-14 позивачку повідомлено про те, що питання про затвердження проектної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства розглядалося на засіданні постійної комісії міської ради з питань містобудування, архітектури, агропромислового комплексу, земельних відносин та охорони природи, де Комісія 22.01.2024 вирішила розглянути на черговому засіданні після припинення або скасування дії воєнного стану в Україні, або внесення змін до чинного законодавства України заяву ОСОБА_1 від 13.07.2023 №2942/10-03.

Дане рішення позивачка оспорила в судовому порядку.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі 500/839/24 зобов`язано Лановецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.07.2023 та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині.

На виконання вищезазначеного рішення суду, 30.05.2024 Лановецька міська рада прийняла оскаржуване рішення №3507 «Про відмову в затвердженні проекту земелеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 в м.Ланівці та с.Білозірка», на підставі підпункту 5 пункту 27 розділу Х Перехідних положень ЗК України, яким передбачена заборона (на час дії воєнного стану в Україні) безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Не погодившись з цим рішенням органу місцевого самоврядування, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

За змістом пункту б частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, зокрема, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності.

Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Пунктом в частини третьої статті 116 ЗК України визначено, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі: одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Як передбачено пунктом б частини першої статті 121 ЗК України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Стаття 118 ЗК України встановлює порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами.

Відповідно до частини шостої статті 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з частиною сьомою статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін.

За приписами частин дев`ятої-одинадцятої статті 118 ЗК України відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, що передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Клопотання про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, документація із землеустрою реєструються в день надходження до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, та розглядаються у порядку черговості їх надходження. Відмова органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування у передачі земельної ділянки у власність або залишення клопотання без розгляду можуть бути оскаржені до суду.

Системний аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що законом передбачено певний алгоритм та поетапність процесу безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян, а саме: 1) подання громадянином клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування щодо отримання земельної ділянки у власність; 2) отримання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (або мотивовану відмову у його наданні); 3) здійснення державної реєстрації сформованої земельної ділянки у Державному земельному кадастрі; 4) затвердження проекту землеустрою відповідним органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність, у двотижневий строк шляхом прийняття відповідного рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Як свідчать матеріали справи, позивач у встановленому порядку отримав 27.10.2021 дозвіл Лановецької міської ради на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність та після розроблення такий проект підлягав затвердженню у встановленому законом порядку.

Відповідно до статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема: а) розпорядження землями територіальних громад; б) передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 10 Закону України від 21.05.1997 №280/97-ВР Про місцеве самоврядування в Україні (далі Закон №280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Статтею 25 Закону №280/97-ВР визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Згідно з пунктом 34 частини першої статті 26 Закону №280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин.

За правилами частин першої, другої статті 59 Закону №280/97-ВР рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймається на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради, крім випадків, передбачених цим Законом. При встановленні результатів голосування до загального складу сільської, селищної, міської ради включається сільський, селищний, міський голова, якщо він бере участь у пленарному засіданні ради, і враховується його голос.

Отже, міська рада на пленарному засіданні вирішує відповідно до закону питання регулювання земельних відносин шляхом прийняття актів у формі рішень, у тому числі у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність або рішення про відмову у передачі земельної ділянки у власність чи залишення клопотання без розгляду.

Як встановлено судом, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі №500/839/24, котрим було зобов`язано Лановецьку міську раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 13.07.2023 з приводу затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства в м.Ланівці та с.Білозірка Лановецької міської територіальної громади та прийняти відповідне рішення, Лановецької міською радою прийнято рішення №3507 від 30.05.2024, яким відмовлено у затвердженні проекту землеустрою на підставі підпункту 5 пункту 27 розділу Х Перехідних положень ЗК України.

У зв`язку з військовою агресією Російською Федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/202 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб, дію якого в подальшому було неодноразово продовжено.

На дату ухвалення рішення у цій справі в Україні діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України Про правовий режим воєнного стану від 12.05.2015 № 389-VIII (далі Закон №389-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону №389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану від 24.03.2022 № 2145-IX (далі - Закон № 2145-IX) внесено зміни, серед іншого, до ЗК України.

Так, Розділ X Перехідні положення ЗК України доповнено пунктами 27 і 28. У підпункті 5 пункту 27 Розділу X Перехідні положення ЗК України зазначено, що безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється. Вказані зміни до ЗК України набрали чинності 07.04.2022.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні або окремих її місцевостях діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Відповідно до частин першої, другої статті 20 Закону № 389-VІІІ правовий статус та обмеження прав і свобод громадян та прав і законних інтересів юридичних осіб в умовах воєнного стану визначаються відповідно до Конституції України та цього Закону. В умовах воєнного стану не можуть бути обмежені права і свободи людини і громадянина, передбачені частиною другою статті 64 Конституції України.

Відповідно до статті 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень.

Не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 цієї Конституції.

Водночас, правовідносини у сфері реалізації громадянами права на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в розмірі не більше 2,0 гектара для ведення особистого селянського господарства не належать до переліку прав і свобод, перелічених у частині другій статті 64 Основного Закону (обмеження щодо яких не допускається в умовах воєнного або надзвичайного стану).

Як наслідок, запроваджене обмеження у сфері земельних відносин є таким, що ґрунтується на приписах Конституції України та Закону № 389-VІІІ. Обумовлені обмеження є тимчасовими та таким, що направлені на забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності в умовах воєнного стану.

Підстави прийняття рішення про відмову у наданні дозволу на розробку документації із землеустрою перелічених у статті 118 ЗК України. У спірному випадку відповідач не виявив обставин, з якими стаття 118 ЗК України, пов`язує неможливість затвердження проекту землеустрою, про що свідчить зміст оскаржуваного рішення.

Разом з тим, відповідач підставно врахував заборону на передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність на час дії воєнного стану, обумовлену змінами, які внесені до ЗК України Законом № 2145-IX.

Відсутність підстав для відмови затвердити проект землеустрою згідно зі статтею 118 ЗК України, не звільняє відповідача від обов`язку враховувати відповідні вимоги закону щодо заборони на безоплатну передачу земель державної, комунальної власності у приватну власність на час дії воєнного стану. Затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки є завершальним етапом та фактично безоплатною передачею земельної ділянки у приватну власність, що на період дії воєнного стану законодавчо заборонено.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Зазначені норми означають, що з метою гарантування правового порядку в Україні кожен суб`єкт приватного права зобов`язаний добросовісно виконувати свої обов`язки, передбачені законодавством, а у випадку невиконання відповідних приписів - зазнавати встановлених законодавством негативних наслідків.

Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Водночас суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відтак, приймаючи спірне рішення №3507 від 30.05.2024 «Про відмову в затвердженні проекту земелеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства гр. ОСОБА_1 в м.Ланівці та с.Білозірка», Лановецька міська рада діяла у відповідності до положень підпункту 5 пункту 27 розділу Х Перехідні положення ЗК України, оскільки інших альтернативних дій вказана місцева рада не вправі була вчиняти.

Вищевказане узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 03.08.2023 у справі № 300/3771/22, висновками судів апеляційних інстанції, викладених у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 16.04.2024 у справі № 240/15382/22, Третього апеляційного адміністративного суду від 27.02.2024 у справі № 280/7178/23, Восьмого апеляційного адміністративного суду від 02.01.2024 у справі № 260/6168/23.

Таким чином, cпірне рішення відповідача є таким, що прийняте у межах повноважень, відповідно до закону та з дотриманням встановленої процедури, та відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, а тому не підлягає скасуванню. Суд не приймає визнання позову відповідачем.

Також суд звертає увагу, що встановлена у підпункті 5 пункту 27 Розділу X Перехідні положення ЗК України заборона носить тимчасовий характер і після закінчення воєнного стану в Україні позивач не позбавлений права звернутись з заявою про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність..

Оскільки основна вимога позивача у цій справі не підлягає задоволенню, то відповідно не підлягає задоволення і похідна вимога про зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та передачу у власність позивачу.

Стосовно мотивації позивача про те, що розпочатий процес реалізації права має бути завершений за чинним на момент початку і процесу законом, що узгоджується з принципом правової визначеності, з посиланням на постанову Верховного Суду від 19.06.2018 у справі №820/5348/17, то висновки такої справи не є релевантними до обставин цієї справи та спірних правовідносин. Справа №820/5348/17 стосувалася відмови затвердити проект землеустрою, який був розроблений у 2013 році, а у 2016 році були внесені зміни до законодавства, які впливали на повноту структурних елементів проекту землеустрою (зокрема щодо переліку обмежень у використанні земельних ділянок).

В межах розгляду даної справи, вбачається, що спірні правовідносини з приводу затвердження проекту землеустрою виникли саме у 2023 році, натомість заява позивачки від 28.08.2021 року стосувалась надання згоди на розроблення проекту землеустрою. Тому, дане посилання позивачки судом не береться до уваги.

Повертаючись до цієї справи, суд зауважує, що порядок безоплатної передачі земельних ділянок державної та комунальної власності у власність громадян з 2022 року не змінився, правове регулювання цього питання викладене у статті 118 ЗК України, яка не зазнала змін. Введення заборони на передачу земельних ділянок у власність на час дії воєнного стану не змінює правове регулювання питання, а відстрочує розгляд цього питання до закінчення дії воєнного стану в Україні.

Зважаючи на встановлені у справі обставини, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявлених позовних вимог, внаслідок чого в задоволенні позову слід відмовити.

З огляду на ухвалення судом рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, за відсутності доказів понесення відповідачем судових витрат, підстав для їх розподілу немає.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Лановецької міської ради про визнання протиправним та скасування рішення від 30.05.2024 №3507 "Про відмову в затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 в м.Ланівці та с. Білозірка" та зобов`язання затвердити проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_1 в м.Ланівці та с. Білозірка, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 04 вересня 2024 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Лановецька міська рада (місцезнаходження/місце проживання: вул. Незалежності, 34,м. Ланівці,Кременецький р-н, Тернопільська обл.,47402, код ЄДРПОУ/РНОКПП 04396288);

Головуючий суддя Осташ А.В.