Справа № 240/9357/24
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/9357/24

категорія 106030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Нагірняк М.Ф., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати компенсації втрати частини доходу за час затримки виплати грошового забезпечення;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму несвоєчасно виплаченого грошового забезпечення 231845,52грн. за весь час затримки виплати - за період з 29.01.2020року по день фактичної виплати 08.05.2024року.

В обґрунтування позову вказано, що за період з 29.01.2020 року по день звільнення зі служби (24.03.2023 року) Відповідачем не проведено з нею повного розрахунку, а саме не була виплачена відповідна частина грошового забезпечення. На виконання судового рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2023 року у справі №240/11089/23 частина грошового забезпечення в сумі 231845,52грн. була виплачена лише 08.05.2024 року. В зв`язку з цим Позивач вважає, що має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (несвоєчасно виплаченого грошового забезпечення 231845,52грн.) за період з 29.01.2020року по день фактичної виплати 08.05.2024року.

Ухвалою від 03.06.2024 року було відкрито провадження в даній справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представник Відповідача, Військової частини НОМЕР_1 , направив до суду відзив на позов, в якому проти позову заперечує. Зазначає, що звільнення зі служби Позивача відбулося у повній відповідності до вимог чинного законодавства, з Позивачем був проведений повний розрахунок її грошового забезпечення та виплачено в повному обсязі. Вважає, що виплата компенсації здійснюється самим підприємством чи установою у випадку порушення строків виплати доходу, а в даному випадку виплата компенсації виникає лише у випадку порушення строків виконання судового рішення.

Дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав.

Спірні правовідносини між сторонами по даній справі щодо порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським, регулюються правовими нормами Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року № 2011-XII (надалі - Закон № 2011-XII), що були чинні на день виникнення спору.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що ОСОБА_1 проходила службу у Військовій частині НОМЕР_1 і відповідним наказом Відповідача з 24.03.2023 року була звільнена зі служби.

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що Позивач в травні 2023року звернулася до суду з позовом щодо нарахування та виплати грошового забезпечення в повному обсязі, яке не було виплачено при звільненні зі служби.

Вказаний спір між цими ж сторонами був предметом судового розгляду в адміністративній справі №240/11089/23. Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2023 року у цій же справі №240/11089/23 позов було задоволено і зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 здійснити перерахунок з 29.01.2020 по 24.03.2023 сум грошового забезпечення ОСОБА_1 та його виплату.

Вказане судове рішення набрало законної сили відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024 року.

На виконання вказаного судового рішення Відповідачем 08.05.2024 Позивачу перераховано та виплачено грошове забезпечення в сумі 231845,52 грн.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до наявності чи відсутності підстав, для зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити Позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (невиплата частини грошового забезпечення в сумі 231845,52 грн.) за період з 29.01.2020року по 08.05.2024року.

Суд зазначає, що за змістом ст.9 Закону № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Одночасно суд частково погоджується з доводами Позивача, що відповідно до вимог ст.1 Закону України "Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати" від 19.10.2000 року № 2050-III (надалі - Закон № 2050-III) підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Як зазначено в ст.4 цього ж Закону № 2050-III, виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

За приписами ст.3 Закону № 2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Судом встановлено та визнається Позивачем, що виплата визначеної судовим рішенням частини грошового забезпечення в сумі 231845,52грн. мала місце 08.05.2024року.

У відповідності до вимог ст.4 цього ж Закону № 2050-III саме в травні 2024року, а не з 29.01.2020року як стверджує Позивач, Відповідач зобов`язаний був виплатити Позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.

Зазначене свідчить про наявність у Позивача права на виплату компенсації втрати частини доходу в результаті несвоєчасної виплати частини грошового забезпечення в сумі 231845,52грн. на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2023 року у цій же справі №240/11089/23, яке набрало законної сили відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024 року.

Разом з тим, у Відповідача станом на 29.01.2020року був відсутній обов`язок щомісячно нарахувати та виплачувати компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з невиплатою частини грошового забезпечення в сумі 231845,52грн.

Такий обов`язок у Відповідача виник лише з 04.03.2024року з набранням чинності судовим рішенням у справі №240/11089/23.

Як вже зазначалося судом, за приписами ст.3 Закону № 2050-III сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Аналогічно в п.4 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159, зазначено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу.

Таким чином, порушене право Позивача підлягає судовому захисту шляхом зобов`язання Відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з невиплатою частини грошового забезпечення в сумі 231845,52грн. у відповідності до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159.

Відповідно до вимог ст.ст. 139-143 КАС України відсутні підстави для стягнення або відшкодування судових витрат по даній справі.

Керуючись статтями 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити частково, визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходу в результаті несвоєчасної виплати частини грошового забезпечення в сумі 231845,52грн. на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2023 року у справі №240/11089/23, яке набрало законної сили відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) компенсацію втрати частини доходу в результаті несвоєчасної виплати частини грошового забезпечення в сумі 231845,52грн. на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 01.09.2023 року у справі №240/11089/23, яке набрало законної сили відповідно до постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 04.03.2024 року у відповідності до вимог Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.Ф. Нагірняк

04.09.24