Справа № 280/7494/24
Суддя: Чернова Жанна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ПОВЕРНЕННЯ ПОЗОВНОЇ ЗАЯВИ В ЧАСТИНІ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

04 вересня 2024 року Справа № 280/7494/24 м.Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Чернова Ж.М. перевіривши матеріали адміністративного позову за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі-позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не проведення перерахунку пенсії позивача;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням повного страхового стажу на момент призначення пенсії 34 роки 5 місяців 24 дні та 2 роки 9 місяців (підприємницька діяльність) та з урахуванням підвищення розміру пенсії із зарахуванням 0,5 % за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем, який дає право на достроковий вихід на пенсію.

Ухвалою суду від 19 серпня 2024 року позовну заяву залишено без руху, на підставі статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви строком 10 днів від дня одержання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки позовної заяви запропоновано усунути шляхом подання до суду заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду, оформлену у відповідності до статті 167 КАС України, із зазначенням поважних підстав пропуску строку звернення до суду.

30 серпня 2024 року позивачем подано заяву про усунення недоліків, в якій зазначено, що позивач неодноразово та на протязі тривалого періоду часу намагався захисти своє право на належне пенсійне забезпечення, що підтверджується листами ГУ ПФУ в Запорізькій області. При цьому, позивач просить звернути увагу суду, що це мала частина листів, яка була у наявності у ОСОБА_1 , решта не була збережена у зв`язку із збройною агресією російської федерації. Таким чином, позивач неодноразово та безперервно звертався із заявами про перерахунки пенсії, однак з кожним разом перерахунок здійснювався не вірно (не враховані певні періоди страхового стажу, виявлено помилки в оптимізації і т.д.). Отже, саме з вини територіального органу Пенсійного фонду України пенсія ОСОБА_1 на протязі тривалого періоду виплачується не у повному обсязі, при цьому позивач вчиняв усі можливі дії для захисту його порушеного права. Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати Позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід слід розцінювати, як прояв надмірного формалізму та обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Просить суд: приєднати та врахувати заяву ОСОБА_1 про усунення недоліків до матеріалів справи № 280/7494/24; визнати поважними причини пропуску строку для подання адміністративного позову у справі № 280/7494/24 та поновити ОСОБА_1 строк; вважати недоліки позовної заяви ОСОБА_1 усуненими та відкрити провадження у справі№ 280/7494/24.

Дослідивши матеріали позовної заяви та заяви про поновлення строку звернення до суду, оцінивши докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 2 статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При цьому, під час вирішення питання дотримання позивачем строків звернення до суду, суд враховує актуальну правову позицію Верховного Суду щодо строків звернення до суду у справах стосовно обрахунку пенсійних виплат, яка викладена у постанові Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних Касаційного адміністративного суду від 31.03.2021 по справі №240/12017/19.

У зазначеній постанові Верховний Суд вказав на таке:

«Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує щомісячно. Відтак, отримання пенсіонером листа від територіального органу Пенсійного фонду України у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого така особа повинна була дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду у разі якщо така особа без зволікань та протягом розумного строку не вчиняла активних дій щодо отримання інформації про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку, тощо.

Отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року…

…Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву…».

Наведена правова позиція повністю відповідає правовідносинам, що склалися у даній справі, оскільки під час призначення пенсії у 2003 позивач жодних заперечень щодо не правильного її обрахунку не заявляв, а як наслідок і заперечень щодо призначення пенсії у меншому розмірі, не виказав та отримував пенсію у призначеному розмірі.

Суд зазначає, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

При цьому, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Позивачем не надано до суду доказів поважності причин пропуску строку звернення до суду, а наведені у заяві від 30 серпня 2024 року не є такими.

Статтею 123 КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Проаналізувавши подані позивачем обґрунтування та докази, суд приходить до висновку, що позивачем було пропущено шестимісячний строк звернення до суду, при цьому, належних доказів поважності причин пропуску такого строку позивачем суду не надано, а вказані позивачем підстави пропуску строку на звернення до суду є неповажними.

Відповідно до п.9 ч.4 ст.169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.

Оскільки позивач звернувся до суду після закінчення встановленого законом строку та протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху не подав до суду належних доказів поважності пропуску строку звернення до суду з даною позовною заявою, суд визнає неповажними вказані в заяві про усунення недоліків підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду та вважає за необхідне повернути позовну заяву позивачу.

При цьому, суд зауважує, що позивач просив здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням повного страхового стажу на момент призначення пенсії 34 роки 5 місяців 24 дні та 2 роки 9 місяців (підприємницька діяльність) та з урахуванням підвищення розміру пенсії із зарахуванням 0,5 % за кожний повний місяць страхового стажу, починаючи з місяця, наступного за місяцем, який дає право на достроковий вихід на пенсію, а тому, оскільки пенсійні виплати є періодичними платежами та враховуючи, що позивач звернувся до суду з даним позовом 10.08.2024, у останнього наявне право на розгляд його справи за шестимісячний період, обумовлений ст.122 КАС України, а саме з 10.02.2024.

А відтак позовна заява підлягає поверненню позивачу за період позовних вимог з 25.10.2003 по 09.02.2024, в іншій частині наявні підстави для прийняття позовної заяви до розгляду.

Керуючись п.9 ч.4 ст.169, ст.241, ст.256 КАС України, суддя

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії повернути позивачу в частині позовних вимог з 25.10.2003 по 09.02.2024.

Копію ухвали про повернення позовної заяви надіслати позивачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня її підписання.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Ж.М. Чернова