Справа № 200/5038/24
Суддя: Череповський Є.В.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року Справа№200/5038/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Череповського Є.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, РНОКПП 13486010), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, Винницька область, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

22.07.2024 року ОСОБА_1 (далі - Позивач) звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі Відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі Відповідач 2), в якому просив:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області () від 18.07.2024 року №00 про відмову громадянину ОСОБА_1 17.08.1983, ) в здійсненні перерахунку - переведенні пенсії за вислугу років відповідно до пунктів а частин 1 статті 12 та 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Донецькій області () повторно розглянути заяву громадянина ОСОБА_1 17.08.1983, ( НОМЕР_1 ) про перерахунок - переведення пенсії відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, направлену 11.07.2024 року №9170, та перерахувати - перевести і виплачувати ОСОБА_1 17.08.1983, ) з 11.07.2024 пенсію за вислугою років відповідно до пунктів а частин 1 ст. 12 та 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 28 років 06 місяців 2 дня, із врахуванням довідки про розміри заробітної плати (грошового забезпечення), що враховуєтеся для перерахунку пенсії №14-69 вих24 від 22.03.2024 року Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році від 16.02.2022 №118, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році від 24.02.2023 №168, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році від 23 лютого 2024 р. № 185, з урахуванням збільшення до пенсії, як інваліду війни 3 групи на 25 відсотків розміру пенсії та індексації відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381, з урахування підвищень ветеранам війни передбачених ст. 13 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та ст. 1 Закону України Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни без будь яких обмежень максимальним розміром пенсії, додаткових надбавок, індексацій та підвищень до пенсії та без обмеження грошового забезпечення максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску.

В обгрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 2 вересня 2019 року, перебуває на обліку у Відповідача 1, та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до ст. 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ «Про прокуратуру».

Частиною 11 ст. 86 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ «Про прокуратуру» передбачено, що прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором. Відповідно до ч. 4 ст. 27 та ч. 4 ст. 83 Закону України від 14.10.2014 №1697-VІІ «Про прокуратуру» передбачено, що військовослужбовці військової прокуратури у своїй діяльності керуються Законом України "Про прокуратуру" і проходять військову службу відповідно до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та інших законодавчих актів України, якими встановлено правові та соціальні гарантії, пенсійне, медичне та інші види забезпечення, передбачені законодавством для осіб офіцерського складу Збройних Сил України.

Зазначив, що статтею 7 Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором.

11 липня 2024 року Позивач звернувся через веб-портал ПФУ до Відповідача 1 із заявою № 9170 про перерахунок - перехід пенсії за іншим Законом відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за вислугою років. Рішенням № 00 від 18 липня 2024 року за заявою № 9170 Відповідачем 2, Позивачу відмовлено в перерахунку та виплаті вказаної пенсії. 19 липня 2024 року Відповідачем 1 за заявою № 9170 від 11.07.2024 року Позивачу повідомлено про відмову в перерахунку-переході пенсії за іншим Законом. Такі рішення суб`єктів владних повноважень Відповідачів 1 та 2 вважає не законними, не обґрунтованими та порушуючими його права на належне пенсійне забезпечення, таким що протирічить вимогам Закону.

Ухвалою суду від 29 липня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідачем 2 було надано відзив, в якому Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог з наступних підстав.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон № 2262). Згідно ст.18 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія по інвалідності призначається військовослужбовцям, особам , які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби чи не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, одержаної у період проходження служби. На вказаний вид пенсії згідно Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» Позивач буде мати право за поданням структурного підрозділу через відомство силових структур, а не самостійно Позивачем.

Щодо інших вимог Позивача то вони не мають підстав задоволення у звязку з тим, що вони є передчасними. Позивачу не призначена пенсія гідно Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» .

Щодо індексації. По вказаних судових справах (індексація) є судова практика, на користь органів ПФУ Постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 0403.2024р справи № 120/15381/23 та справа № 120/14637/23 та від 05.03.2024р. справа №120/13868/23.

Відповідно до ч. 2 ст. 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV для забезпечення індексації пенсії щороку з 1 березня проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини. Тобто, законодавець чітко визначив, що розмір та порядок перерахунку призначених раніше пенсій для забезпечення індексації пенсії, визначається у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України.

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" (далі - Постанова № 168). Зокрема, пунктом 1 Постанови № 168 установлено, що з 1 березня 2023 р. перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 "Питання проведення індексації пенсій у 2019 році" (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197. Пунктом 10 Постанови № 168 визначено, що розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1 - 7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень. Тобто, на виконання повноважень наданих законодавством України, Кабінет Міністрів чітко визначив межу перерахунку, а саме 1500 грн. Відповідно розрахунку який надає Позивач, з 01.03.2023 року підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 Постанови №168, а саме на 1500 грн,. Водночас, станом на 01.03.2023 року максимальний розмір виплачуваної пенсії в Україні, з урахуванням Закону України "Про державний бюджет України на 2023 рік" складає 20930,00 грн. При цьому, як вбачається з розрахунку пенсії позивача, з 01.03.2023 року до основного розміру пенсії включено індексацію в розмірі 1500,00 грн, яка виплачується позивачу.

Щодо нарахування та виплати пенсії без обмеження.

Кабінетом Міністрів України відповідно до пункту 8 розділу Прикінцеві положення Закону України Про Державний бюджет України на 2023 рік 24.02.2023 прийнято постанову №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (далі - Постанова №168) якою установлено, що з 1 березня 2023 року розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262 (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року № 118 "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 року включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, а саме на 1,197, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Відповідно до пункту 10 Постанови №168 розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

На виконання вказаного нормативно-правового акту, з березня 2023 року Позивачу підвищено пенсію на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 Постанови №168, а саме на 1,197, у відповідності до норм чинного законодавства, у межах максимального розміру пенсії. Тобто, в будь якому випадку, розмір виплачуваної пенсії з урахуванням нарахованої індексації не може перевищувати встановленої статтею 43 Закону №2262 межі.

Відповідачем 1 було надано відзив, аналогічний за змістом тому, що був наданий Відповідачем 2.

Позивач надав до суду відповіді на відзиви, в яких заперечував проти доводів, що наведені Відповідачами у відзивах на позовну заяву по цій справі. Позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Відповідно статті 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За приписами частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Розглянувши наявні заяви по суті справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), є громадянином України, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_2 .

Відповідно до посвідчення серії НОМЕР_3 від 23 жовтня 2015 року ОСОБА_1 має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій.

Відповідно до посвідчень серії НОМЕР_4 від 25.08.2020 року та серії НОМЕР_5 від 31 липня 2023 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю 3 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни.

Згідно довідки про безпосередню участь особи в операції об`єднаних сил (антитерористичній операції), забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України №15-630вих.20 від 10.09.2020 року ОСОБА_1 з 08.06.2015 по 30.04.2018 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення відповідно на посадах: заступника прокурора Донецького гарнізону та заступника начальника відділу військової прокуратури сил антитерористичної операції.

З 01.05.2018 по 10.09.2020 на посаді начальника відділу військової прокуратури об`єднаних сил, приймав участь в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Відповідно до витягу із послужного списку позивача виданого 10 вересня 2020 року:

- 1.09.2000 року по 29.07.2004 року студент Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого;

- 30.07.2004 року по 27.06.2005 року призваний на військову службу в Збройні Сили України курсантом Військово юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого;

- 29.07.2005 року по 14.08.2012 року проходив військову службу на прокурорсько-слідчих посадах в органах військової прокуратури;

- з 15.08.2012 року по 01.09.2014 року працював на посаді заступника Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України (наказ ВППРУ № 58 к від 14.08.2012);

- з 01.09.2014 року по 17.12.2014 року працював на посаді заступника військового прокурора Донецького гарнізону Південного регіону України (наказ ВППРУ № 60к від 01.09.2014 року).

Згідно із витягом з послужного списку наданого військовою прокуратурою об`єднаних сил, ОСОБА_1 :

- з 17.12.2014 року відповідно до ст.ст. 20, 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (наказ МОУ №808к від 16.12.2014 року);

- з 18.12.2014 року по 18.08.2015 року працював на посаді заступника військового прокурора Донецького гарнізону Південного регіону України (наказ ВППРУ № 398 к від 17.12.2014 року);

- з 08.06.2015 року, наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 29.06.2015 року № 180, залучений до проведення антитерористичної операції;

- з 19.08.2015 року по 04.11.2015 року, працював на посаді заступника військового прокурора Донецького гарнізону сил антитерористичної операції, м. Артемівськ, Донецької області;

- з 05.11.2015 року по 12.05.2016 року на посаді прокурора відділу забезпечення діяльності військової прокуратури сил антитерористичної операції (наказ ВП САТО № 109к від 05.11.2015);

- з 13.05.2016 року по 01.06.2017 року на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів та виконанням судових рішень у кримінальних провадженнях територіальних органів поліції військової прокуратури сил антитерористичної операції (наказ ВП САТО № 89 к від 13.05.2016);

- з 02.06.2017 року по 26.07.2017 року на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів та виконанням судових рішень у кримінальних провадженнях територіальних органів поліції слідчого управління військової прокуратури сил антитерористичної операції (наказ ВП САТО № 194 К від 02.06.2017);

- з 26.07.2017 року по 07.12.2017 року на посаді заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів та виконанням судових рішень у кримінальних провадженнях територіальних органів поліції слідчого управління військової прокуратури сил антитерористичної операції (наказ ВП САТО № 305 К від 06.07.2017);

- з 07.12.2017 року по 10.05.2018 року на посаді начальника відділу організації діловодства та матеріально - технічного забезпечення військової прокуратури сил антитерористичної операції (наказ ВП САТО № 493 К від 07.12.2017);

- з 01.05.2018 року наказом ТВО першого заступника Начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 08.06.2018 року № 8/ДСК, залучений до сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях;

- з 10.05.2018 року по 10.09.2020 року на посаді начальника відділу організації діловодства та матеріально-технічного забезпечення військової прокуратури об`єднаних сил (наказ ВПОС № 1 К від 10.05.2018 року).

Відповідно до пункту 18 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 19.09.2019 року №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури» та пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача полковника юстиції ОСОБА_1 , начальника відділу організації діловодства та матеріально-технічного забезпечення військової прокуратури об`єднаних сил звільнено з військової служби у запас за підпунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів)» (наказ Міністра оборони України від 09 вересня 2020 № 442).

10 вересня 2020 року наказом виконувача обов`язків військового прокурора об`єднаних сил № 572к мене з 10 вересня 2020 року звільнено з посади начальника відділу організації діловодства та матеріально-технічного забезпечення військової прокуратури об`єднаних сил, виключено зі списків особового складу військової прокуратури об`єднаних сил, усіх видів забезпечення та направлено особову справу до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

10 вересня 2020 року наказом виконувача обов`язків військового прокурора об`єднаних сил № 587к на підставі особових справ військовослужбовців військової прокуратури об`єднаних сил було оголошено вислугу років, що дає право на виплату щомісячної надбавки за вислугу років та пільгову вислугу років станом на 01 вересня 2020 року за списком (додається). Відповідно до доданого списку ОСОБА_1 має вислугу років, що дає право на виплату щомісячної надбавки за вислугу років, включаючи пільгову вислугу років 28р. 6м. 2д., пільгова вислуга років, що зараховується 10р. 5м. 16д.

Відповідно до грошового атестата №14-146вих-23 від 16.08.2023 року виданого Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_1 обчислена на 01.09.2020 року вислуга років становить: 28 років 06 місяців 02 дні, у тому числі пільгова вислуга: 10 років 05 місяців 16 днів.

Також в матеріалах справи наявна довідка про додаткові види грошового забезпечення для обчислення пенсії №14-147вих-23 від 16.08.2023р. видана ОСОБА_1 про те, що сума щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премії за період з 01.09.2018 року по 31.08.2020 року, які враховуються при обчисленні пенсії становить: 677 668,07 грн.

Згідно довідки про розмір заробітної плати (грошового забезпечення), що враховується для перерахунку пенсії №14-69вих-24 від 22.03.2024 виданої Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону ОСОБА_1 розмір заробітної плати (грошового забезпечення) станом на 01 січня 2022 року становить: Посадовий оклад 58 560,00 грн.; Оклад за військовим званням 1480,00 грн.; Надбавка за вислугу років (50%) 30 020,00 грн.; Надбавка за роботу з таємними документами (15%) 8 784,00 грн.; Матеріальні допомоги: для оздоровлення 8 237,00 грн.; для вирішення соціально-побутових питань 8 237,00 грн.; Усього: 115 318,00 грн.

11.07.2024 року Позивач через вебпортал звернувся до Відповідача 1 із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнений з військової служби, та деяких інших осіб», за вислугою років. До заяви було надано документи зазначені у додатках до позову.

За принципом екстериторіальності вказана заява була розглянута Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

За результатом розгляду заяви від 11.07.2024 року Головним управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області було прийнято рішення № 00 від 18.07.2024 року про відмову у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю права на даний перерахунок.

Зокрема було зазначено, що згідно статті 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія по інвалідності призначається військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби чи не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, одержаної у період проходження служби.

На даний вид пенсії заявник буде мати право за поданням структурного підрозділу через відомство силових структур.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Статтею 10 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV) визначено що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Відповідно до частини одинадцятої статті 86 Закону України "Про прокуратуру" від 14 жовтня 2014 року №1697-VII прокурорам, які мають одночасно право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їхнім вибором.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, визначає Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09 квітня 1992 року (далі - Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до статті 1-1 Закону № 2262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Згідно із статтею 7 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, які одночасно мають право на різні державні пенсії, призначається одна пенсія за їх вибором. У разі якщо особа має право на отримання пенсії відповідно до цього Закону та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", призначається одна пенсія за її вибором. При цьому різниця між розміром пенсії, на який особа має право відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", і розміром пенсії із солідарної системи відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка визначається в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Статтею 12 Закону №2262-ХІІ передбачено, що пенсія за вислугу років призначається: а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж", "з" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2019 року по 30 вересня 2020 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки та 6 місяців і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Частиною 1 ст. 13 Закону встановлено, що пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: а) особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України "Про 3 Національну поліцію", звільненим зі служби у Службі судової охорони та звільненим зі служби у Національному антикорупційному бюро України за віком чи через хворобу, звільненим зі служби в органах та підрозділах цивільного захисту за віком чи за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43).

Статтями 17, 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії:

Особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "з" статті 1- 2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: а) військова служба; ж) час роботи в судових органах та органах прокуратури осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих і перебувають на військовій службі або службі в органах і військових формуваннях Служби безпеки України, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах офіцерського та начальницького складу, в Службі судової охорони на посадах середнього і вищого складу, в Національному антикорупційному бюро України на посадах начальницького складу;

Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (у редакції чинній на час звільнення позивача 10.09.2020).

За приписами підпункту "а" пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, а саме особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам, зазначеним у пункті "ж" статті 1-2 такого Закону зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці: період проходження служби у військовому резерві під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Отже, статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Законом № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Порядком № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.

Як вбачається з витягу із послужного списку позивача виданого 10 вересня 2020 року:

- 1.09.2000 року по 29.07.2004 року студент Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого;

- 30.07.2004 року по 27.06.2005 року призваний на військову службу в Збройні Сили України курсантом Військово юридичного факультету Національної юридичної академії імені Ярослава Мудрого;

- 29.07.2005 року по 14.08.2012 року проходив військову службу на прокурорсько-слідчих посадах в органах військової прокуратури;

- з 15.08.2012 року по 01.09.2014 року працював на посаді заступника Донецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Південного регіону України (наказ ВППРУ № 58 к від 14.08.2012);

- з 01.09.2014 року по 17.12.2014 року працював на посаді заступника військового прокурора Донецького гарнізону Південного регіону України (наказ ВППРУ № 60к від 01.09.2014 року).

Згідно із витягом з послужного списку наданого військовою прокуратурою об`єднаних сил, Позивач:

- з 17.12.2014 року відповідно до ст.ст. 20, 23 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», був укладений контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (наказ МОУ №808к від 16.12.2014 року);

- з 18.12.2014 року по 18.08.2015 року працював на посаді заступника військового прокурора Донецького гарнізону Південного регіону України (наказ ВППРУ № 398 к від 17.12.2014 року);

- з 08.06.2015 року, наказом першого заступника керівника Антитерористичного центру при Службі безпеки України від 29.06.2015 року № 180, залучений до проведення антитерористичної операції;

- з 19.08.2015 року по 04.11.2015 року, працював на посаді заступника військового прокурора Донецького гарнізону сил антитерористичної операції, м. Артемівськ, Донецької області;

- з 05.11.2015 року по 12.05.2016 року на посаді прокурора відділу забезпечення діяльності військової прокуратури сил антитерористичної операції (наказ ВП САТО № 109к від 05.11.2015);

- з 13.05.2016 року по 01.06.2017 року на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів та виконанням судових рішень у кримінальних провадженнях територіальних органів поліції військової прокуратури сил антитерористичної операції (наказ ВП САТО № 89 к від 13.05.2016);

- з 02.06.2017 року по 26.07.2017 року на посаді прокурора відділу нагляду за додержанням законів та виконанням судових рішень у кримінальних провадженнях територіальних органів поліції слідчого управління військової прокуратури сил антитерористичної операції (наказ ВП САТО № 194 К від 02.06.2017);

- з 26.07.2017 року по 07.12.2017 року на посаді заступника начальника відділу нагляду за додержанням законів та виконанням судових рішень у кримінальних провадженнях територіальних органів поліції слідчого управління військової прокуратури сил антитерористичної операції (наказ ВП САТО № 305 К від 06.07.2017);

- з 07.12.2017 року по 10.05.2018 року на посаді начальника відділу організації діловодства та матеріально - технічного забезпечення військової прокуратури сил антитерористичної операції (наказ ВП САТО № 493 К від 07.12.2017);

- з 01.05.2018 року наказом ТВО першого заступника Начальника Генерального штабу Збройних Сил України від 08.06.2018 року № 8/ДСК, залучений до сил та засобів здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій і Луганській областях;

- з 10.05.2018 року по 10.09.2020 року на посаді начальника відділу організації діловодства та матеріально-технічного забезпечення військової прокуратури об`єднаних сил (наказ ВПОС № 1 К від 10.05.2018 року).

Відповідно до пункту 18 розділу ІІ Прикінцевих і перехідних положень Закону України від 19.09.2019 року №113-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо першочергових заходів із реформування органів прокуратури» та пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» позивача полковника юстиції ОСОБА_1 , начальника відділу організації діловодства та матеріально-технічного забезпечення військової прокуратури об`єднаних сил звільнено з військової служби у запас за підпунктом «г» (у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів)» (наказ Міністра оборони України від 09 вересня 2020 № 442).

10 вересня 2020 року наказом виконувача обов`язків військового прокурора об`єднаних сил № 572к мене з 10 вересня 2020 року звільнено з посади начальника відділу організації діловодства та матеріально-технічного забезпечення військової прокуратури об`єднаних сил, виключено зі списків особового складу військової прокуратури об`єднаних сил, усіх видів забезпечення та направлено особову справу до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до довідки про учать в АТО та ОС позивача ОСОБА_1 від 10.09.2020 №15-630-20 виданої Військовою прокуратурою об`єднаних сил вбачаєтеся, що полковник юстиції ОСОБА_1 з 08.06.2015 року по 30.04.2018 року приймав участь в антитерористичній операції, а з 01.05.2018 року по 10.09.2020 року приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Згідно з наявного в матеріалах справи розрахунку вислуги років затвердженого, наказом військового прокурора об`єднаних сил від 10.09.2020 № 587-к, позивачу ОСОБА_1 , оголошено вислугу років, станом на 10 вересня 2020 року, яка складає: 28 років 6 місяців 2 днів, у тому числі пільгова вислуга років, що зараховується: 10 років 5 місяці 6 днів.

Також вказана вислуга років підтверджуся грошовим атестатом ОСОБА_1 виданого Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону №14-146-23 від 16.08.2023 вислуга рокі позивача на момент звільнення (10.09.2020 року) складає 28 років, 6 місяців, 2 д (з них пільгова вислуга за участь в АТО та ОС складає 10 років 5 м. 16 д.)

Суд зазначає, що відповідно до законодавства, таким категоріям осіб як позивач до вислуги років для призначення пенсій зараховується на пільгових умовах один місяць служби за три місяці, зокрема, час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Таким чином, суд доходить висновку, що позивач має право на призначення пенсії за вислугою років, відповідно до приписів ст.ст. 12,13 Закону № 2262-ХІІ.

Суд зауважує, що подібні правовідносини вже неодноразово були предметом розгляду у Верховному Суді.

Так, Верховний Суд у постанові від 14 квітня 2021 року по справі №480/4241/18 зробив наступні правові висновки:

Визначення у Законі №2262-ХІІ вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-ХІІ календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів).

В свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-ХІІ пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку 393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ.

Означена позиція також викладена Верховним Судом у постановах від 29 листопада 2021 року у справі № 620/2938/20, від 3 березня 2021 року у справі 805/3923/18.

Щодо відмови у переведенні на інший вид пенсії, суд зазначає.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 11 липня 2024 року звернувся до Відповідача 1 із заявою в якій просив перевести його з одного виду пенсії на інший вид пенсії за іншим Законом, через веб портал з додержанням вимог вказаного порядку.

Суд зазначає, що позивачем при поданні заяви через веб-портал були доданні необхідні документи, а саме: копія паспорту (ID карти з кодом) ОСОБА_1 та довідки про місце реєстрації на 3 арк.; грошового атестату ОСОБА_1 виданого Спеціалізованою прокуратурою у сфері оборони Східного регіону №14-146-23 від 16.08.2023 на 3 акр.; наказу ВПОС №587к від 10.09.2020 року ро оголошення вислуги років на 3 арк.; довідки про розміри заробітної плати (грошового забезпечення), що враховуєтеся для перерахунку пенсії №14-69 вих 21 від 22.03.2024 року Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону; витягу із послужного списку ОСОБА_1 на 3 арк.; витягу з наказу Міністра оборони України №442 від 09.09.2020 року на 2 арк.; наказу ВПОС №572к від 10.09.2020 року про звільнення полковника юстиції ОСОБА_1 на 1 арк.

Як встановлено судом, всі розрахунки вислуги років грошового забезпечення за місцем служби були наданні позивачем відповідачам, тому суд не приймає посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про їх відсутність, оскільки це не відповідає фактичним обставинам.

Крім того, вказана інформація наявна в пенсійній справі позивача, а також вислуга років станом на 2 вересня 2019 року вже досліджувалась в адміністративній справі 200/11205/19-а від 5 листопада 2019 року.

Так, зі змісту вказаної заяви вбачається, що вона містить всю необхідну інформацію, що передбачена законодавством і є заявою встановленого зразка (розробленого на веб порталі ПФУ), що дає змогу оцінити намір заявника, проте заява Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області безпідставно не була розглянута по суті за всіма вимогами позивача, у зв`язку з чим відповідачами відмовлено в усіх вимогах позивача.

Разом з цим позивачу рішенням Відповідача 2 № 00 від 18.07.2024 року було відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю права на даний перерахунок.

Зокрема було зазначено, що згідно статті 18 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» пенсія по інвалідності призначається військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які стали інвалідами, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби чи не пізніше 3 місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше цього строку, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, одержаної у період проходження служби.

На даний вид пенсії заявник буде мати право за поданням структурного підрозділу через відомство силових структур.

Таку відмову суд вважає протиправною з таких підстав.

Так, статтею 48 Закону №2262-ХІІ передбачено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, заявнику роз`яснюється, які документи він повинен надати додатково. При наданні ним цих документів до закінчення тримісячного терміну з дня отримання роз`яснення днем звернення за призначенням пенсії вважається день подання заяви або дата відправлення документів поштою, зазначені в частині першій цієї статті.

Особа, яка звернулася за призначенням пенсії, пред`являє паспорт або інший документ, що засвідчує особу.

Відповідно до статті 49 Закону №2262-ХІІ пенсію згідно з цим Законом призначають органи Пенсійного фонду України.

Документи про призначення пенсії розглядає орган Пенсійного фонду України і не пізніше ніж у 10-денний строк з дня їх надходження приймає рішення про призначення або про відмову в призначенні пенсії.

Документом, який підтверджує призначення пенсії, є пенсійне посвідчення, що видається органом Пенсійного фонду України.

Повідомлення про відмову в призначенні пенсії із зазначенням причини орган Пенсійного фонду України видає (надсилає) заявникові не пізніше ніж протягом 5 днів після прийняття відповідного рішення.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", який затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 30 січня 2007 року № 3-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 року за № 135/13402 (далі - Порядок № 3-1), регулює питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", крім пенсій військовослужбовцям строкової служби та членам їх сімей, та постанови Кабінету Міністрів України від 02 листопада 2006 року №1522 "Про передачу органам Пенсійного фонду України функцій з призначення і виплати пенсій деяким категоріям громадян".

Абзацом 1 пункту 4 Порядку № 3-1 встановлено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності - його законним представником за місцем його проживання.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 3-1 для призначення пенсії за вислугу років і по інвалідності подаються такі документи: заява про призначення пенсії (додаток 1); грошовий атестат, або довідка про розмір грошового забезпечення, і довідка про додаткові види грошового забезпечення, які заявник отримував протягом останніх 24 місяців підряд перед місяцем звільнення з військової служби; військово-медичні документи про стан здоров`я звільненої особи (за винятком осіб, які не проходили військово-лікарську комісію); документи про страховий стаж (при призначенні пенсії згідно з пунктом "б" статті 12 Закону №2262-ХІІ; довідка МСЕК про визнання особи інвалідом; копія документа про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті); довідка ВАТ "Ощадбанк" або інший документ, що підтверджує відкриття рахунку, назву та номер відділення ВАТ "Ощадбанк"; копія паспорта.

Відповідно до пункту 14 Порядку № 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання про призначення пенсії або про відновлення виплати раніше призначеної пенсії, а також про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою.

Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Заяви осіб про призначення, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший реєструються в журналі обліку заяв про призначення пенсії згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (додаток 3).

Заявнику або посадовій особі уповноваженого структурного підрозділу органом, що призначає пенсії, видається розписка-повідомлення із зазначенням дати приймання заяви, а також переліку одержаних і відсутніх документів, які необхідно подати в тримісячний термін з дня прийняття заяви (додаток 4).

Згідно з пунктом 16 Порядку № 3-1 при прийманні документів для призначення пенсії орган, що призначає пенсії: перевіряє правильність оформлення заяви й подання про призначення пенсії, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; здійснює попередню перевірку змісту і належного оформлення представлених документів; перевіряє правильність копій відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розходження.

Орган, що призначає пенсії, має право вимагати від міністерств та інших органів, заявників дооформлення поданих документів, а також подання додаткових документів та перевіряти в необхідних випадках обґрунтованість їх видачі.

Пунктом 17 Порядку № 3-1 встановлено, що не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії.

Згідно з пунктом 18 Порядку № 3-1 рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Додатком 1 до пункту 7 Порядку № 3-1 затверджено форму заяви про призначення/перерахунок пенсії, яка за своїм змістом передбачає заповнення цієї заяви пенсіонером і у випадку переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: містить відомості наступного змісту: «Прошу призначити, перерахувати, поновити пенсію: за вислугу років, по інвалідності, у зв`язку із втратою годувальника, перевести з одного виду на інший (непотрібне закреслити)».

Аналіз наведених норм дає підстави для висновків, що призначення пенсії за вислугою років відповідно до Закону №2262-ХІІ проводиться органами ПФУ в порядку, установленому статтею 48 Закону №2262-ХІІ.

У випадку ж переведення пенсіонера з іншого виду пенсії на пенсію за вислугою років, то таке переведення проводиться органом ПФУ на підставі документів, які вже наявні в пенсійній справі та подані заявником до органу ПФУ разом із заявою про переведення на інший вид пенсії.

За таких встановлених обставинах доводи Відповідачів викладені у відзивах на позовну заяву та спірному рішенні № 00 від 17.07.2024 року, щодо необхідності звернення позивача до уповноваженого органу де позивач проходив службу, є безпідставними та відхиляються судом.

Аналогічна правова позиція щодо переведення на пенсію за іншим Законом 2262-ХІІ пенсіонера викладена у Постанові Верховного суду у справі № 727/1988/13-а від 17 липня 2024 року, у Постанові Верховного суду у справі № 200/7749/19-а від 21 вересня 2022 року.

Враховуючи вищевикладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що рішення Відповідача 2 від 18.07.2024 року №00 про відмову Позивачу в переведенні на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів а частин 1 статті 12 та 13 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 року №2262-ХІІ є протиправним та підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог про перерахунок пенсії, у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення.

Статтею 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб передбачено, що пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Відповідно до ст. 81 Закону України Про прокуратуру з 1 січня 2022 року посадовий оклад прокурора збільшено до - 25 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року.

Посадові оклади прокурорів, які перебувають на адміністративних посадах, встановлюються у такому розмірі:

Керівника підрозділу обласної прокуратури - 1,27-1,20 посадового окладу прокурора обласної прокуратури.

23 березня 2024 року позивачем ОСОБА_1 отримано за прирівняною посадою довідку про розміри заробітної плати (грошового забезпечення), що враховуєтеся для перерахунку пенсії №14-69 вих24 від 22.03.2024 року Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, яку надано Відповідачам для належного перерахунку пенсії.

Слід зазначити, що Верховний Суд у аналогічній справі 300/3496/22 від 19 лютого 2024 року зазначив про наявність правових підстав щодо перерахунку пенсії військових прокурорів відповідно до вищевказаної довідки за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, Верховний Суд за аналогічною справою щодо перерахунку пенсії військового прокурора зазначив:

23. Ключовим питанням у цій справі є наявність правових підстав для перерахунку пенсії, призначеної згідно з Законом № 2262-ХІІ, на підставі довідки, виданої Спеціалізованою прокуратурою у військовій та оборонній сфері Західного регіону України відповідно до рішення Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020, статті 81 Закону № 1697-VII.

28. Позивач отримує пенсію як військовослужбовець відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

33. Позивач проходив військову службу і був звільнений з військової служби з військової прокуратури Західного регіону України. Відтак саме цей державний орган (його правонаступник) повинен видавати довідки для перерахунку розміру пенсії.

34. Закон № 1697-VII, який прийнято на заміну Закону № 1789-ХІІ, як передбачено у його преамбулі, визначає правові засади організації і діяльності прокуратури України, статус прокурорів, порядок здійснення прокурорського самоврядування, а також систему прокуратури України. Однією із засад, на яких ґрунтується діяльність прокуратури, визначено незалежність прокурорів, що передбачає існування гарантій від незаконного політичного, матеріального чи іншого впливу на прокурора щодо прийняття ним рішень при виконанні службових обов`язків (пункт 5 статті 3 Закону).

35. Згідно із частиною першою статті 16 цього Закону незалежність прокурора забезпечується, зокрема, забороною незаконного впливу, тиску чи втручання у здійснення повноважень прокурора (пункт 3); установленим законом порядком фінансування та організаційного забезпечення діяльності прокуратури (пункт 4); належним матеріальним, соціальним та пенсійним забезпеченням прокурора (пункт 5).

36. Відповідно до положень частин першої та другої статті 81 Закону 1697-VII заробітна плата прокурора регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами. Заробітна плата прокурора складається з посадового окладу, премій та надбавок за: 1) вислугу років; 2) виконання обов`язків на адміністративній посаді та інших виплат, передбачених законодавством.

Преміювання прокурорів здійснюється в порядку, затвердженому Генеральним прокурором, за результатами оцінювання якості їх роботи за календарний рік у межах фонду преміювання, утвореного в розмірі не менш як 10 відсотків посадових окладів та економії фонду оплати праці.

37. Частинами третьою-п`ятою вказаної статті врегульовані розміри посадових окладів прокурорів, а частиною сьомою - розміри щомісячної надбавки за вислугу років.

38. В подальшому, Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 № 79-VIII було внесено зміни у розділ VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України, зокрема, доповнено вказаний розділ, крім інших, пунктом 26, за змістом якого норми і положення статті 81, частин шістнадцятої, сімнадцятої, вісімнадцятої статті 86, пунктів 13, 14 розділу "Перехідні положення" Закону України від 14.10.2014 № 1697-VІІ "Про прокуратуру" застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

39. Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 26.03.2020 № 6-р/2020 визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону України "Про прокуратуру" від 14.10.2014 № 1697-VІІ зі змінами застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

40. У вказаному рішенні Конституційний Суд України вказав, що однією з необхідних передумов незалежної діяльності прокуратури, неупередженого, об`єктивного, безстороннього виконання прокурорами своїх функцій є заходи щодо їх юридичного захисту, належного рівня матеріального та соціального забезпечення прокурорів, які мають бути гарантовані таким чином, щоб не допустити тиску, що може спричинити вплив на прийняті ними рішення. Це може бути реалізовано лише шляхом визначення відповідним законом України належних умов для функціонування прокуратури та системи фінансування, у тому числі регулювання заробітної плати прокурора для забезпечення неупередженості при реалізації встановлених Конституцією та законами України повноважень.

Отже, заробітна плата прокурорів, як елемент організації та порядку діяльності прокуратури в розумінні статті 131-1 Основного Закону України, має визначатися виключно законом, а тому положення пункту 26 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Кодексу у частині, яка передбачає, що норми і положення статті 81 Закону застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, є таким, що суперечить частині другій статті 131-1 Основного Закону України.

41. За таких обставин, коли заробітна плата прокурорів визначається виключно Законом, в даному випадку статтею 81 Закону № 1697-VІІ, вірним є визначення розміру грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою позивача для обчислення (перерахунку) його пенсії відповідно до статті 81 Закону № 1697-VІІ, а не постанови Кабінету Міністрів України як вказав суд апеляційної інстанції.

42. Отже, позивач має право на перерахунок його пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідній категорії працівників на підставі довідки, у якій вказаний розмір грошового забезпечення за відповідною (аналогічною) посадою - старший слідчий слідчого відділу військової прокуратури Західного регіону України відповідною (аналогічною) посаді прокурор Спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Західного регіону відповідно до рішення Конституційного Суду від 26.03.2020 № 6-р/2020 та статті 81 Закону № 1697-VІІ.

Щодо позовних вимог про наявність надбавок та підвищень до пенсії передбачених для інвалідів війни.

Так, слід зазначити, що Позивач з 25 серпня 2020 року по довічне має статус інваліда війни Третя група, Каліцтво/поранення, отримані під час захисту Батьківщини, завірена копія відповідних посвідчень серія НОМЕР_4 , серія А №046411, матеріалах справи.

Статтею 16 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що до пенсії за вислугу років, що призначається особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом (у тому числі до обчисленої в мінімальному розмірі), нараховується надбавка особам, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, у порядку і на умовах, передбачених статтею 16 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а особам, які мають особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, - у порядку і на умовах, передбачених статтею 9 Закону України "Про основні засади соціального захисту ветеранів праці та інших громадян похилого віку в Україні".

Надбавки та допомога, передбачені цією статтею, можуть нараховуватися одночасно.

Відповідно до ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни пенсії або щомісячне довічне грошове утримання чи державна соціальна допомога, що виплачується замість пенсії, підвищуються: особам з інвалідністю III групи - 30 процентів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Згідно ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» передбачено, щомісячну виплату цільової грошової допомоги на прожиття особам з інвалідністю внаслідок війни II та III груп у розмірі 50 гривень, учасникам бойових дій у розмірі 40 гривень, незалежно від розміру пенсій та надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги та пенсії за особливі заслуги перед Україною.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381 передбачено, що розміри пенсій особам з інвалідністю внаслідок війни, обчислені відповідно до статті 27 та частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, статей 13 і 21 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, з урахуванням індексації пенсії на визначений щороку Кабінетом Міністрів України коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, збільшуються на 25 відсотків.

Щодо позовних вимог про індексацію пенсії.

Статтею 64 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що у разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.

На виконання вказаної статті Кабінетом Міністрів України прийнято Постанови «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 №168, «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23 лютого 2024 р. № 185.

Щодо позивних вимог про обмеження пенсії максимальним розміром.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон №2262-ХІІ.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та статті 63 Закону №2262-XII.

За приписами частин першої, четвертої статті 63 Закону №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Як визначено статтею 2 Закону України від 08.07.2011 №3668-VІ «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» (з урахуванням змін, внесених Законами від 24.12.2015 №911-VIII, від 06.12.2016 №1774-VIII (надалі Закон №3668-VI), максимальний розмір пенсії (...) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до (...) законів України (...) «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», (...), не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Закон №3668-VІ набрав чинності з 01.10.2011, як передбачено пунктом 1 Прикінцевих та перехідних положень.

Відповідно до пункт 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону №3668-VI обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом. Пенсіонерам, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом і в яких розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) перевищує максимальний розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановлений цим Законом, виплата пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) здійснюється без індексації, без застосування положень ч.2 та ч.3 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та проведення інших перерахунків, передбачених законодавством, до того часу, коли розмір пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) відповідатиме максимальному розміру пенсії (щомісячного довічного грошового утримання), встановленому цим Законом.

Законом №3668-VI ч.5 ст.43 Закону №2262-ХІІ викладено у такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність».

Обмеження пенсії максимальним розміром у спірних відносинах передбачено ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ.

Однак, Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 визнано неконституційними положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень.

Відповідно до ч.2 ст.152 Конституції України, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

У пункті 2 резолютивної частини згаданого рішення Конституційного Суду України визначено, що положення частини сьомої статті 43 Закону №2262-ХІІ, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього рішення.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Аналіз норм законодавства з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016 дає підстави для висновку, що з 20.12.2016 ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, яка передбачала обмеження пенсії максимальним розміром, а саме 10 прожитковими мінімумами для непрацездатної особи, є нечинною та не підлягає застосуванню у спірних відносинах.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 16.04.2020 у справі №620/1285/19, від 09.02.2021 у справі №1640/2500/18, від 10.09.2021 у справі №300/633/19 та від 24.09.2021 у справі №370/2610/17.

Внесені Законом України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» до ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Такий висновок узгоджується з позицією, що викладена в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі №522/16882/17, від 31.01.2019 у справі №638/6363/17, від 09.11.2020 у справі №813/678/18.

У постанові від 16.12.2021 у справі №400/2085/19 Верховний Суд наголосив про протиправність обмеження органом пенсійного фонду максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом №2262-ХІІ, та зазначив, що у спірних відносинах підлягають застосуванню норми Закону №2262-XII з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016, а не норми Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI.

З огляду на викладене, ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ, якою було передбачено обмеження пенсій військовослужбовців максимальним розміром, втратила чинність з дня ухвалення рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Верховний Суд неодноразово наголошував, що суди не повинні застосовувати положення нормативно-правових актів, які не відповідають Конституції та законам України, незалежно від того, чи оскаржувались такі акти в судовому порядку та чи є вони чинними на момент розгляду справи, тобто згідно з правовою позицією Верховного Суду такі правові акти (як закони, так і підзаконні акти) не можуть застосовуватися навіть у випадках, коли вони є чинними (постанови від 12.03.2019 у справі №913/204/18, від 10.03.2020 у справі №160/1088/19).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності військовослужбовців як під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена, зокрема, тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей (абзац другий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 20.03.2002 №5-рп/2002, абзац четвертий пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 17.03.2004 №7-рп/2004).

Обмеження максимального розміру пенсії порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою ст.17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

При цьому, слід враховувати, що положення ч.7 ст.43 Закону №2262-ХІІ визнані неконституційними рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 №7-рп/2016.

Також слід зауважити, що відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2 та 4 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464) у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

- єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування - максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Частиною третьою статті 7 Закону №2464 визначено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Відповідно до положень частин першої статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

З вищенаведених вимог чинного законодавства слідує, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску встановлює обмеження лише щодо нарахування та сплати єдиного внеску і не може слугувати підставою для обмеження розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оскільки у випадку отримання доходу, який перевищує максимальну величину бази нарахування, сплата єдиного внеску, розрахованого в межах максимальної величини бази нарахування, вважається належною.

Водночас положення частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ не передбачає обмеження розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії максимальною величиною бази нарахування єдиного соціального внеску, а лише встановлює вичерпний перелік складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Крім того, слід зазначити, що Позивач з 08.06.2015 року по 30.04.2018 року приймав участь в антитерористичній операції, а з 01.05.2018 року по 10.09.2020 року приймав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

Має статус учасника бойових дій з 23.10.2015 року (Посвідчення УБД №013226), статус інваліда війни з 25 серпня 2020 року (Посвідчення НОМЕР_4 , серіяА №046411).

Конституційний Суд України (Другий сенат) у Рішенні вщ 6 квітня 2022 року № 1-р(ІІ)/2022 вказав, що "частину п' яту статті 17 Конституції України викладено так, що реалізація права на соціальний захист осіб, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей потребує якісного і ефективного законодавчого регулювання та запровадження мехаюзм1в забезпечення їх державної підтримки" (абзац перший підпункту 3.2 пункту З мотивувальної частини); а також, що "з урахуванням вимог частини п`ятої статті 17 Конституції України метою законодавчого регулювання в цій сфері є як усебічне соціальне забезпечення військовослужбовців, яке компенсуватиме установлено законом обмеження та умови служби, властиві цій категорії громадян, так і підвищення мотивації особового складу Збройних Сил України у виконанні ними покладених на них функцій щодо оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності ( частина друга статті 17 Основного Закону України)" (перше речення абзацу п`ятого підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційний Суд України зазначав, що особи, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, створених відповідно до законів України, а також члени їхніх сімей мають спеціальний статус та особливі умови соціального захисту ( абзац четвертий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 20 грудня 2016 року № 7-рп/2016); статус військовослужбовців будь-яких категорій обумовлено військовою службою, інститут якої надає їм спеціальний статус [друге речення G:/2022/.Suddi/8.docx 11 абзацу десятого шдпункту 2.1 пункту 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 25 квітня 2019 року № 1-р(ІІ)/2019]; ,,статус військовослужбовців обумовлює високий ризик отримання поранення, ушкодження здоров`я чи навіть загибелі ПІД час виконання службових обов`язків під час захисту Вітчизни" [друге речення абзацу п' ятого підпункту З .2 пункту З мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України (Другий сенат) від 6 квітня 2022 року № 1-р(ІІ)/2022].

Конституційний Суд України в аспекті частини п`ятої статті 17 Конституції України також наголошував, що держава не може в односторонньому порядку відмовитися від зобов`язання щодо соціального захисту осіб, які вже виконали свій обов`язок перед державою щодо захисту її суверенітету і територіальної цілісності; невиконання державою соціальних зобов`язань щодо ветеранів війни, осіб, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", підриває довіру до держави ( абзац другий пункту 5 мотивувальної частини Рішення від 18 грудня 2018 року № 12-р/2018).

Ураховуючи наведене, Конституційний Суд України наголошує, що пенсійне забезпечення як основний складник соціальних гарантій високого рівня стосовно громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України G:/2022/8.docx 12 під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року, не може бути скасоване або обмежене. Конституційний Суд України також зазначав, що обмеження пенсії встановленням максимального розміру та зупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушують суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, зазначених у частині п`ятій статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Конституційний Суд України також зазначав, що обмеження пенсії встановленням максимального розміру та зупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262, порушують суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, зазначених у частині п`ятій статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Таким чином, рішенням Конституційного Суду України від 12 жовтня 2022 року № 7-р(ІІ)/2022 визнано що не відповідають Конституції України ( є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

З наведених вище обставин випливає, що позивач має право на отримання пенсії та додаткових надбавок, індексацій та виплат до неї без будь яких обмежень максимальних розміром пенсії та без обмеження грошового забезпечення максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску.

Згідно з ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Нормами статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стосовно позовних вимог в частині повторного розгляду заяви ОСОБА_1 , про перерахунок - переведення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», суд зазначає наступне.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

Згідно із ч. 2 ст. 9 суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до положень частини 4 статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку про визнання протиправним та скасування спірного рішення Відповідача 2, яким позивачу відмовлено в переведенні його на пенсію за вислугу років відповідно до пунктів «а» частин 1 ст. 12 та 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» а порушене право, з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України, підлягає захисту шляхом зобов`язання Відповідача 2 призначити з 11.07.2024 Позивачу пенсію за вислугою років відповідно до п. а частин 1 ст. 12 та 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб та у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 28 років 06 місяців 2 дня, із врахуванням довідки про розміри заробітної плати (грошового забезпечення), що враховуєтеся для перерахунку пенсії №14-69 вих24 від 22.03.2024 року Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 №168, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23 лютого 2024 р. № 185, з урахуванням збільшення до пенсії, як інваліду війни 3 групи на 25 відсотків розміру пенсії та індексації відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381, з урахування підвищень ветеранам війни передбачених ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» без будь яких обмежень максимальним розміром пенсії, додаткових надбавок, індексацій та підвищень до пенсії та без обмеження грошового забезпечення максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску.

Позовні вимоги до Відповідача 1 задоволенню не підлягають, оскільки спірне рішення було прийнято саме Відповідачем 2.

За таких обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог позивача.

У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, жодні судові витрати не належать стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 246, 255, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3, РНОКПП 13486010), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, Винницька область, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, ) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення №00 від 18 липня 2024 року Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про відмову ОСОБА_1 в здійсненні перерахунку - переведенні пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «а» частин 1 статті 12 та 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (21005, Винницька область, м. Вінниця, вул. Зодчих, 22, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 11.07.2024 пенсію позивачу за вислугою років відповідно до пунктів «а» частин 1 ст. 12 та 13 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України № 393 від 17.07.1992, з урахуванням вислуги років у пільговому обчисленні 28 років 06 місяців 2 дня, із врахуванням довідки про розміри заробітної плати (грошового забезпечення), що враховуєтеся для перерахунку пенсії №14-69 вих24 від 22.03.2024 року Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Східного регіону, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» від 16.02.2022 №118, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 №168, з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році» від 23 лютого 2024 р. № 185, з урахуванням збільшення до пенсії, як інваліду війни 3 групи на 25 відсотків розміру пенсії та індексації відповідно до положень пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України "Про підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення" від 28.12.2011 №1381, з урахування підвищень ветеранам війни передбачених ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та ст. 1 Закону України «Про поліпшення матеріального становища учасників бойових дій та осіб з інвалідністю внаслідок війни» без будь яких обмежень максимальним розміром пенсії, додаткових надбавок, індексацій та підвищень до пенсії та без обмеження грошового забезпечення максимальною величиною бази нарахування єдиного внеску.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення складене у повному обсязі та підписане 06 вересня 2024 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, або спрощеного позовного провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

Текст рішення розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Є.В. Череповський