Справа № 161/11947/24
Суддя: Кихтюк Р. М.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/156/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.

секретаря Дмитроци Б.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Мозольської О.М.,

представника відповідача Смолякова О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Луцького міськрайонного суду Волинської області з позовом до відповідача про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свій позов мотивує тим, що постановою відповідача №345 від 13.06.2024 року на нього неправомірно накладено адміністративний штраф в розмірі 17000 грн. за порушення, передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Із вказаної постанови слідує, що він допустив порушення правил військового обліку, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, а також п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: не перебуває на військовому обліку у відповідному РТЦК, не виконує правила військового обліку, встановлені законодавством, правопорушення кваліфікується за ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Із вказаною постановою не погоджується, вважає її незаконними, протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Вважає, що відповідачем його притягнуто до відповідальності на підставі нормативно-правових актів, які на момент набуття ним повних 16 років не діяли..

При цьому, він самостійно 13.06.2024 року, тобто в межах строку, який визнаний законодавством, звернувся до відповідача щодо уточнення своїх персональних даних, а тому відносно нього не було жодних підстав для складання протоколу.

Крім того, на час винесення оскаржуваної постанови, він перебував у статусі допризовника, оскільки не перебував на військовому обліку, тобто, військовозобов`язаним в розумінні Закону «Про військовий обов`язок і службу» віком від 25 років.

Також зазначає, що оскільки він не перебуває на військовому обліку, він вважається допризовником, тобто особою, яка підлягає взяттю на військовий облік.

Водночас, склад ст.210 КУпАП складають призовники, військовозобов`язані, резервісти, що виключає відповідальність допризовників за вказаною нормою Закону.

Крім того, відповідно до постанови №921 «Про затвердження порядку організації та ведення військового обліку і військовозобов`язаних» його мали сповістити повісткою із визначенням конкретної дати в Торчинській селищній раді, на території якої він має зареєстроване місце проживання або в у Цуманському ліцеї Цуманської селищної ради, в якому він на той час навчався.

При цьому, вказана постанова не передбачає будь-якого обов`язку щодо самостійної постановки на військовий облік, враховуючи, що він був неповнолітнім. Його ж відповідальність мала б настати після взяття його на військовий облік, отримання приписного та роз`яснення йому прав та обов`язків військового обліку.

Окрім того, адміністративна відповідальність за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених ст..ст. 201, 201-1 КУпАП може бути накладена протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.

Отже, на військовий облік його мали б взяти у повних 16 років, які виповнились 26.09.2021 року і даний строк вчинення правопорушення минув 26.09.2022 року, а тому враховуючи вищевикладене, просить визнати постанову відповідача про притягнення його до відповідальності протиправною та скасувати її. Крім того, просив стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати у справі.

Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав, викладених у заяві та просили їх задовольнити.

Представник відповідача просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

Із постанови №345 від 13.06.2024 року вбачається, що ОСОБА_1 допустив порушення правил військового обліку, встановлених п. 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», пп.1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022, а також п. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: не перебуває на військовому обліку у відповідному РТЦК, не виконує правила військового обліку, встановлені законодавством, правопорушення кваліфікується за ч. 3 ст. 210 КУпАП, за що було накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн. (а.с. 11).

Захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України, що також передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Згідно із ч. 7 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

19.05.2024 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до КУпАП щодо удосконалення відповідальності за порушення правил військового обліку та законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію», яким ст. 210 КУпАП було доповнено частиною 3, а саме: щодо порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку в особливий період.

У відповідності до положень ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Частиною 1 статті 210 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, та тягне за собою накладення штрафу від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно ч. 3 ст.210 КУпАП відповідальність передбачена за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період - тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Разом з тим, висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення, а також відповідати принципу законності.

Склад адміністративного правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що визначають діяння (дію чи бездіяльність) як адміністративне правопорушення (проступок). Елементами склад адміністративного правопорушення є: об`єкт, об`єктивна сторона; суб`єктивна сторона; суб`єкт.

Зокрема, об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону правопорушення. Це такі ознаки як саме протиправне діяння - дія чи бездіяльність, шкідливі наслідки діяння, причинний зв`язок між протиправним діянням та шкідливими наслідками, що наступили; час, місце, умови, способи та засоби вчинення правопорушення. Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння.

У постанові Верховного Суду від 04.09.2019р. у справі № 285/1535/15-а міститься правовий висновок про те, що адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Пунктом 2 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що взяттю на військовий облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки, у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України, у відповідних підрозділах розвідувальних органів України підлягають громадяни України, військовозобов`язані:

- які звільнені з військової служби в запас та не зараховані до військового оперативного резерву;

- призовники, які пройшли базову загальновійськову підготовку з додержанням умов, передбачених частиною одинадцятою статті 1 цього Закону;

- які припинили альтернативну (невійськову) службу в разі закінчення строку її проходження або достроково відповідно до Закону України "Про альтернативну (невійськову) службу" та підлягають взяттю на військовий облік військовозобов`язаних;

- військовозобов`язані, які прибули з інших місцевостей (адміністративно-територіальних одиниць) України або з-за кордону на нове місце проживання;

- які набули громадянство України і згідно з цим Законом підлягають взяттю на облік військовозобов`язаних;

- зняті з військового обліку Збройних Сил України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України відповідно за рішенням Міністерства оборони України, Служби безпеки України, розвідувальних органів України;

- які відповідно до статті 18 цього Закону звільнені від направлення для проходження базової військової служби;

- які досягли 25-річного віку під час перебування на військовому обліку призовників;

- які звільнені із служби у військовому резерві та не досягли граничного віку перебування в запасі;

- які старші 25 років і раніше не перебували на військовому обліку;

- які прибули після відбування покарання з установ виконання покарань.

Крім того, пунктом 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» передбачено, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані:

- уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки;

- прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів;

- проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно;

- проходити підготовку до військової служби, військову службу і виконувати військовий обов`язок у запасі;

- виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

- резервісти зобов`язані прибувати до військової частини, в якій вони проходять службу у військовому резерві, за викликом командира цієї військової частини.

Підпунктом 1 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затверджених постановою КМУ №1487 від 30.12.2022р. регламентується, що призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: перебувати на військовому обліку: за задекларованим (зареєстрованим) місцем проживання - у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані СБУ - у Центральному управлінні або регіональних органах СБУ (далі - органи СБУ), військовозобов`язані розвідувальних органів - у відповідному підрозділі розвідувального органу). Крім того, призовники, військовозобов`язані та резервісти, які проживають в селах та селищах, а також у містах, де відсутні відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, повинні перебувати на персонально-первинному військовому обліку у відповідних виконавчих органах сільських, селищних, міських рад; за місцем роботи (навчання) - в центральних і місцевих органах виконавчої влади, в інших державних органах, в органах місцевого самоврядування, в органах військового управління (органах управління), військових частинах (підрозділах) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органах спеціального призначення, на підприємствах, в установах, організаціях, закладах освіти, закладах охорони здоров`я незалежно від підпорядкування і форми власності.

Згідно ч. 1 ст. 34 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів передбачає облік відомостей (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах та вносяться до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Статтею 283 КУпАП, зокрема, визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач заперечує свою провину у вчиненні правопорушення, натомість відповідачем не долучено до матеріалів справи доказів, які б підтверджували факт вчинення позивачем правопорушення передбаченого ч.3 ст.210 КУпАП.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на вище викладене та зважаючи на те, що позивач у позовній заяві заперечив свою провину у вчиненні правопорушення, а суб`єкт владних повноважень належними, допустимими та достатніми доказами не довів протилежного, хоча обов`язок доказування покладається саме на нього, оцінюючи в сукупності наявні докази, суд прийшов до висновку, що відповідач не довів суду, що при складанні 13.06.2024 року постанови щодо позивача діяв у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, тобто правомірність оскаржуваного рішення, при винесенні оскаржуваної постанов по справі про адміністративне правопорушення, відповідачем порушено норми чинних нормативно-правових актів, провина особи у вчиненні правопорушення належним чином не доведена, а тому постанову по справі про адміністративне правопорушення №345 від 13.06.2024 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3ст. 210 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн. слід скасувати, а провадженні у справі закрити.

При цьому, суд зауважує на пропуск строку, протягом якого особу може бути притягнуто до відповідальності, оскільки з моменту досягнення особою віку, з якого слід відраховувати річний строк, сплив 26.09.2022 року і у зв`язку з чим оскаржувана постанова винесена неправомірно і підлягає скасуванню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч.1ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

В силу вимог частини першої статті 139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі ст.ст. 210-1, 251, 252, 280 КУпАП, керуючись ст.ст. 77, 121, 241-246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 у справі про адміністративне правопорушення № 345ЛРТЦК від 13.06.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення складений 29 серпня 2024 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Р.М. Кихтюк