Справа № 420/21585/24
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марина П.П., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому позивач просить:

визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області області у виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в розмірі 19520,93 грн, за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 жовтня 2023 року, спадкова справі № 20 за 2023 рік, зареєстровано в реєстрі за № 3354;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину в розмірі 19520,93 грн недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.10.2023 року, спадкова справі № 20 за 2023 рік, зареєстрована в реєстрі за № 3354.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач отримала свідоцтво про право на спадщину яка складається з недоотриманої пенсі спадкодавця ( ОСОБА_2 ) в сумі 80100,68 гривень, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.10.2023 року, яке видане приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Максимів Л.Д. Відповідач виплатив суму недоотриманої пенсії в розмірі 60579,75 гривень, а відмовляючи у виплаті решти котів у сумі 19520,93 гривень, незаконно перешкоджає в реалізації прав, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Зазначені дії Головного управління ПФУ в Херсонській області позивач вважає протиправними у зв`язку з чим звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Ухвалою суду від 15.07.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідачем подано відзив на адміністративний позов, відповідно до якого Головне управління не погоджується з позовними вимогами позивачки, вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

Представник відповідача вказує, що в квітні 2024 року до Головного управління надійшла заява (дата заяви - 19.04.2024 від ОСОБА_1 щодо отримання недоодержаної суми пенсії за померлу матір ОСОБА_2 . Відповідно до п.1 п.п.3 ст.49 Закону №1058, територіальним органом Пенсійного фонду прийнято рішення про припинення з 03.01.2023 виплату пенсії ОСОБА_2 (підстава у зв`язку зі смертю пенсіонера, дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ). Головним управлінням недоотриману суму пенсії за померлу ОСОБА_2 за період з квітня 2021 року по січень 2023 року в загальній сумі 60579,75 грн було перераховано на особистий банківський рахунок Позивачки, відкритий в АТ Ощадбанк, дата виплати 23.04.2024. В травні 2024 року від ОСОБА_1 надійшло звернення (вх. 06.05.2024 №4120/А-2100- 24), яке за своїм змістом відповідає вимогам Закону України від 02.10.1996 №394/96-ВР Про звернення громадян (зі змінами). До звернення долучено копію свідоцтва про спадщину за законом, зареєстровано за №3354 (спадкова справа № 20 за 2023 рік). Головним питанням звернення було: виплата недоотриманої суми пенсії у розмірі 19520,93 грн за померлу ОСОБА_2 . За результатом розгляду вищезазначеного звернення, листом від 03.06.2024 за № 5018- 4120/А-02/8-2100/24 Позивачці надано обґрунтовану відповідь на звернення.

Також представник відповідача вказує, що Управлінням було застосовано ст.46 Закону № 1058 - нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Отже, Головним управлінням нараховано та виплачено недоотриману пенсію позивачці відповідно до вимог ст. 46 Закону № 1058, за три роки до дня звернення за отриманням пенсії з квітня 2021 по січень 2023 року у сумі - 60579,75 грн.

На підставі викладеного, представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що зобов`язання покладені на відповідача виконано в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши обставини та факти, якими обґрунтовувалися вимоги, перевіривши їх доказами, суд встановив наступні факти та обставини.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, ОСОБА_2 1947 року народження перебувала на обліку в Головному управлінні ПФУ в Херсонській області.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України серія НОМЕР_1 .

Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Л.Д. Максимів видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом від 19.10.2023 року про те, що ОСОБА_1 , є донькою ОСОБА_2 та спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_2 , 1947 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 : недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю спадкодавця, що складає 80 100,68 (вісімдесят тисяч сто гривень 68 копійок) у структурному підрозділі Пенсійного фонду України станом на день смерті спадкодавця, що підтверджується довідкою, виданою головним управлінням Пенсійного фонду України в Херсонській області 24 серпня 2023 року за №2100-0501-8/27180. Вартість спадкового майна, на яке видане це свідоцтво, становить 80 100,68 (вісімдесят тисяч сто гривень 68 копійок).

Позивач звернулась до Головного управління ПФУ в Херсонській області з заявою від 03.05.2024 року (вх. 06.05.2024 №4120/А-2100-24), в якій просила розглянути питання щодо нарахування та отримання повної суми недоотриманої пенсії, що належить до спадщини.

Листом від 03.06.2024 №5018-4120/А-02/8-2100/24 Головне управління ПФУ в Херсонській області повідомило позивача про те, що:

Виплата пенсії гр. ОСОБА_2 була припинена в зв`язку зі смертю 03.01.2023 відповідно до статті 49 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон). Статтею 52 Закону визначено умови виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера. Сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. 19.04.2024 Вами подано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі Головне управління) щодо отримання недоодержаної суми пенсії за гр. ОСОБА_2 Недоотриману суму пенсії за гр. ОСОБА_2 за період з квітня 2021 року по січень 2023 року в загальній сумі 60579,75 грн було виплачено 23.04.2024 на Ваш особистий банківський рахунок, відкритий в АТ Ощадбанк. Відповідно до ст. 46 Закону нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії.

Враховуючи зазначене, розмір недоотриманої пенсії за гр. ОСОБА_2 було обраховано за три роки до дня звернення тобто станом на серпень 2023 року, оскільки Ви звернулись до Головного управління з заявою по виплату недоотриманої пенсії у квітні 2024 року, розмір недоотриманої пенсії було перераховано відповідно до дати звернення за період з квітня 2021 року по січень 2023 року.

Вважаючи дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у виплаті недоотриманої пенсії протиправними, позивач звернулась до суду з даним адміністративним позовом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ст.46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу в п.6 ч.1 ст.92 Конституції України зазначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Цивільний кодекс України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів.

Положення частин другої, третьої статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі без будь-яких часових обмежень.

Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Суд зазначає, що відповідно до статті 1300 ЦК України зміни до свідоцтва про право на спадщину можуть бути внесені нотаріусом або в сільських населених пунктах - уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини лише за згодою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину.

На вимогу одного із спадкоємців зміни до свідоцтва про право на спадщину можуть бути внесені за рішенням суду.

У зазначених випадках, встановлених частинами першою і другою цієї статті, нотаріус видає спадкоємцям нові свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до статті 1301 ЦК України якщо буде встановлено, що особа, якій видане свідоцтво про право на спадщину, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом, свідоцтво про право на спадщину за рішенням суду визнається недійсним.

На час розгляду справи суду не надано докази, що свідоцтво про право на спадщину за законом, яке видано позивачці, є недійсним.

За таких встановлених судом обставин суд доходить висновку, що у відповідача відсутні правові підстави у відмові позивачу у виплаті повної суми недотриманої пенсії, визначеної у свідоцтві про право на спадщину за законом.

В даному випадку, позивач має право на спадкове майно - пенсію відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», який є спеціальним у цих правовідносинах, а відповідач фактично незаконно перешкоджає позивачеві в реалізації його прав, як спадкоємця, на отримання належного йому спадкового майна - пенсії спадкодавця, яка залишилася не отриманою останнім за життя.

Аналогічні висновки містяться в постанові Верховного Суду від 23.09.2020 у справі № 28/6685/19 та постанові від 23.02.2022 у справі 428/10113/20.

За таких підстав, з огляду на приписи ст.52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», позивач, ОСОБА_1 , має право на отримання нарахованої, але не виплаченої ОСОБА_2 , суми пенсії зазначеної в свідоцтві про право на спадщину в повному розмірі.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "РуїсТоріха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн, що підтверджується квитанцією №7355-9509-2054-2151 від 01.07.2024 року.

Враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Головного управління ПУФ в Херсонській області на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1211,20 грн.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 5, 6, 8, 9, 14, 21, 22, 139, 241, 242-246, 250, 255, 295, КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області області у виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії ОСОБА_2 в розмірі 19520,93 грн, за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19 жовтня 2023 року, спадкова справі № 20 за 2023 рік, зареєстровано в реєстрі за № 3354.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину в розмірі 19520,93 грн недоотриманої пенсії ОСОБА_2 за свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.10.2023 року, спадкова справі № 20 за 2023 рік, зареєстрована в реєстрі за № 3354.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, адреса: вул. Валентини Крицак, 6, м. Херсон, 73036)

Суддя П.П. Марин