Справа № 460/14679/23
Суддя: Обрізко Ігор Михайлович
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/14679/23 пров. № А/857/12228/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Обрізко І.М.,

суддів Судової Хомюк Н.М., Шинкар Т.І.,

за участю секретаря судового засідання Демчик Л.Р.,

за участю представника позивача Демченко В.О.,

за участю представника відповідача Федченко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у місті Львові апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТАВТО» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року, прийняте суддею Дудар О.М. о 15 год. 22 хв. у м. Рівному, повний текст складено 08 квітня 2024 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТАВТО» до Рівненської митниці про визнання протиправними та скасування картки відмови, рішення про коригування митної вартості товарів,-

встановив:

ТОВ «СВІТАВТО» (надалі ТОВ, позивач) звернулося з адміністративним позовом до Рівненської митниці (надалі відповідач) про визнання протиправними та скасування рішення від 01.05.2023 №UA204000/2023/000044/2 про коригування митної вартості товарів; картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2023/000064.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 відмовлено у задоволенні позову.

Суд виходив з того, що наявність розбіжностей у документах, поданих 25.04.2023 з митною декларацією №23UA68U7, підтверджується дослідженими судом доказами.

Зокрема, реалізацію позивачу транспортного засобу здійснено на підставі зовнішньоекономічної угоди, Контракту від 10.02.2023 №10-1/02/2023 (а.а.с.27-29) та інвойсу від 29.03.2023 №1548/46 (а.с.30), згідно з яким продавцем є OS BROKER SPZOO (POLAND) (Польща). Однак, у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу від 09.05.2012 особою, на яку зареєстрований транспортний засіб, зазначено Republice Francaise (Французька Республіка).

Крім того, при розрахунку митної вартості не включено витрати на транспортування оцінюваного транспортного засобу, що є порушенням ч.10 ст.58 Митного кодексу України.

Суд звернув увагу на те, що додаткову угоду від 18.04.2023 №1 до Контракту купівлі продажу від 10.02.2023 №10-1/02/2023, на яку посилається позивач та якою було внесено зміни до інвойсу від 29.03.2023 №1548/46 в частині умов поставки, було надано відповідачу лише 27.04.2023 після отримання запиту про надання додаткових документів.

Суд також зазначив, що митну вартість транспортного засобу визначено на підставі відомостей що містяться в мережні Інтернет. Вартість аналогічного за річними характеристиками транспортного засобу становить 23900 польских злотих. Числове значення митної вартості товару у валюті рахунку становить 5887,60 Євро.

Не погодившись із зазначеним судовим рішенням, ТОВ подало апеляційну скаргу. Вважає, що судом першої інстанції ухвалено рішення із неповним з`ясуванням судом обставин, що мають значення для справи та неправильним застосуванням норм матеріального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що наявність розбіжностей у документах щодо продавця товару в інвойсі та в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу жодним чином не впливає на митну вартість товару.

Звертає увагу на те, що рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах (постанова Верховного Суду від 22.08.2020 у справі №810/2784/18).

Зазначає, що митним органом жодним чином не обґрунтовано на підставі

чого Рівненською митницею зроблено висновок про достовірність інформації розміщеної на

ресурсі оголошень gratka.pl, оскільки всупереч повноважень, наданих митниці п. 6 ч. 5 ст. 54 у взаємозв`язку з п. 8 ч. 1 ст. 336 МК України, Рівненська митниця жодних запитів ні до компанії «OS BROKER sp. z.o.o.» (продавця транспортного засобу), ні до дилера PETROTRANS (рекламодавця) з метою підтвердження чи спростування припущення щодо ідентичності товарів не надсилала.

Крім цього, застосування ціни товару на внутрішньому ринку країни-експортера для

визначення митної вартості імпортованих товарів за резервним методом прямо заборонено нормами Митного кодексу України - п. 5 ч. З ст. 64 МК України.

Також звертає увагу на те, що було змінено умови поставки DAP UA RIVNE

2020 на DPU PL ZOSIN 2020.

Просить скасувати рішення суду та прийняти постанову, якою задовольнити позов.

Рівненська митниця у відзиві на апеляційну скаргу погоджується із висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Відтак, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Колегія суддів заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що місцевий суд не в повній мірі дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 10.02.2023 між компанією OS BROKER SPZOO (POLAND) (далі Продавець) та ТОВ «СВІТАВТО» (Покупець) укладено Контракт купівлі-продажу №10-1/02/2023 (далі Контракт), за умовами якого Продавець продає та поставляє, а Покупець купує, приймає та оплачує згідно з інвойсами пошкоджений автомобіль або вживаний автомобіль (далі Товар) (а.а.с.27-29).

Відповідно до п.2.1 Контракту, Продавець поставляє Покупцю Товар на умовах «Інкотермс 2020».

Згідно з п.3.1 Контракту, вартість кожної поставки зазначається в інвойсах.

Розрахункова валюта - Євро. Оплата проводиться на підставі пред`явленого рахунку (інвойсу) Продавця. (п.п. 4.1, 4.2 Контракту).

Згідно з п.5.2 Контракту, кількість Товару, що поставляється, повинна відповідати кількості, зазначеній в транспортній накладній.

Відповідно до п.5.6 Контракту, вимоги Покупця по заміні Товару повинні бути виконанні Продавцем протягом 60 (шістдесят) календарних днів з моменту їх пред`явлення (подання такої вимоги за допомогою факсимільного зв`язку або по e-mail).

На виконання зазначеного Контракту ТОВ було придбано у компанії OS BROKER SPZOO (POLAND) згідно з інвойсом від 29.03.2023 №1548/46 (а.с.30) легковий автомобіль марки «Renault» моделі «Megane», 2012 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 .

Вартість зазначеного автомобіля, вказана в інвойсі, - 2000,00Євро, умови поставки - DAP UA RIVNE 2020.

25.04.2023 декларантом ТОВ з метою переміщення придбаного автомобіля на митну територію України подано до Рівненської митниці Держмитслужби митну декларацію №23UA68U7 (а.с.24).

Митна вартість товару визначена позивачем за основним методом, за ціною договору, в сумі 2000Євро (80458,20грн).

Для проведення митного оформлення імпортованого автомобіля до зазначеної митної декларації було додано такі документи: митну декларацію від 25.04.2023 №23UA68U7 (а.с.24), зовнішньоекономічний договір (Контракт) від 10.02.2023 №10-1/02/2023 (а.с.27-29), рахунок-фактуру (інвойс) від 29.03.2023 №1548/46 (а.с.30).

Згідно з додатковою угодою від 18.04.2023 №1 до Контракту купівлі продажу від 10.02.2023 №10-1/02/2023 (а.с.31), внесено зміни до інвойсу від 29.03.2023 №1548/46 змінено умови поставки з DAP UA RIVNE 2020 на такі: DPU PL ZOSIN 2020. Подальшу доставку зазначеного Товару «Renault» «Megane» 1.5 VF1BZ25 Покупець зобов`язується організувати власними силами.

За результатами аналізу документів, поданих декларантом для митного оформлення, відповідачем встановлено розбіжності, що призвело до сумнівів у достовірності наданих відомостей.

Враховуючи викладене, митним органом шляхом надіслання 25.04.2023 електронного повідомлення запропоновано позивачу надати додаткові документи, а саме: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3) копію митної декларації заявленої країни відправлення; 4) документи в межах положень наказу МФУ від 24.05.2012 №599 щодо транспортних витрат за межами території України (а.с.123).

ТОВ подано до Рівненської митниці лист з додатковими поясненнями та документами. Зокрема, відповідачу було подано: копію додаткової угоди від 18.04.2023 №1 до Контракту купівлі-продажу від 10.02.2023 №10-1/02/2023, експортну декларація MRN №23PL301010E0538313 банківський платіжний документ - платіжну інструкцію в іноземній валюті АТ «Полтава-банк» від 30.03.2023 №l, виписку з Bank Polski від 28.04.2023 щодо вказаної розрахункової операції від 30.03.2023 (а.а.с.32-36).

Надалі 01.05.2023 позивачем надіслано лист з повідомленням, що додаткові документи, окрім приєднаних, до декларації подаватися не будуть. Лист містить прохання прийняти рішення без врахування термінів, передбачених ч.3 ст.53 МК України (а.с.92).

01.05.2023 Рівненською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості товарів №UA204000/2023/000044/2, яким митну вартість імпортованого ТОВ «СВІТАВТО» автомобіля скориговано до 236851,24грн (у валюті контракту за курсом Національного банку України на день подання митної декларації 5887,56Євро) (а.а.с.18-19).

Крім того, відповідачем сформовано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2023/000064 (а.а.с.20-21).

Різниця між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною декларантом, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товару, визначеною митним органом за рішенням №UA204000/2023/000044/2, становить 50095,73грн.

Надалі випуск обумовленого легкового автомобіля було здійснено за митною декларацією №23UA68U6 (а.с.25).

Положеннями статті 49 МК України передбачено те, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч.1,2 статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до ч.2 ст.52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Положення статті 53 МК України визначають перелік документів, які подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, які підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (ч.1 ст.53 МК України).

Згідно з ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Ч.3 ст.53 МК України передбачає, що обов`язок декларанта або уповноваженої ним особи на письмову вимогу митного органу протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

За змістом ч.4 ст.53 МК України у разі, якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, подає (за наявності) визначені в ній документи.

Відповідно до ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Згідно з ч.1 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

За приписами ч.2 ст.54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За змістом ч.3 ст.54 МК України за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до ч.5 ст.54 МК України митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право, зокрема, упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. При цьому в розумінні наведених статей сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з положеннями ст.57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм згаданого Кодексу.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 МК України за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 згаданого Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 згаданого Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 згаданого Кодексу.

Частини 1, 2 ст.55 МК України передбачають, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі неправильно визначено митну вартість товарів.

Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості у митному органі вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду (частина 2 статті 54 МК України).

Крім того, ч.1 ст.58 МК України визначено умови, за яких застосовується метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту. У частині другій цієї статті передбачено, коли такий метод не застосовується, а саме: метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, в силу правового регулювання частини 4 і 5 статті 58 МК України, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Порядок визначення митної вартості за резервним методом регламентований положеннями статті 64 МК України.

За змістом ст.64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях. Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі: 1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України; 2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей; 3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера; 4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень статті 63 цього Кодексу; 5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн; 6) мінімальної митної вартості; 7) довільної чи фіктивної вартості.

Системний аналіз наведених норм свідчить про те, що обов`язок доведення заявленої митної вартості товару покладається на декларанта. Разом з тим, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Як зазначено вище, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності визначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Разом з тим, у розумінні вищенаведених норм сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак наведені приписи зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

За результатами аналізу вищезазначених положень Митного кодексу України вбачається, що митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у ст.58 Митного кодексу України.

З метою усунення розбіжностей у документах, усунення сумнівів щодо підробки документів або з`ясування відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, які виявились відсутніми, закон надає право митному органу витребувати від декларанта інші додаткові документи, що перелічені в ч.2 ст.53 Митного кодексу України.

Разом з тим, витребувати необхідно тільки ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Частиною четвертою статті 54 Митного кодексу України передбачено обов`язок митного органу письмово надавати інформацію декларанту про причини, за яких заявлена ним митна вартість не може бути визначена.

Як вбачається з матеріалів справи, спір між сторонами виник щодо правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару, а саме: легковий автомобіль марки «Renault» моделі «Megane», 2012 року виготовлення, ідентифікаційний номер кузова НОМЕР_1 .

Для обґрунтування вартісного значення складових митної вартості товару декларантом подано ряд документів, а саме: митну декларацію від 25.04.2023 №23UA68U7 (а.с.24), зовнішньоекономічний договір (Контракт) від 10.02.2023 №10-1/02/2023 (а.с.27-29), рахунок-фактуру (інвойс) від 29.03.2023 №1548/46.

Разом з тим, рішенням про коригування митної вартості товару від 01.05.2023 №UA204000/2023/000044/2 митну вартість товару визначено за резервним методом.

Матеріалами справи стверджується, що під час проведення консультацій з декларантом, митний орган зазначив, що для підтвердження заявленої митної вартості товару, декларант має подати такі документи: 1) висновок про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією; 2) виписку з бухгалтерської документації продавця; 3) копію митної декларації заявленої країни відправлення; 4) документи в межах положень наказу МФУ від 24.05.2012 №599 щодо транспортних витрат за межами території України (а.с.123).

Колегія суддів зазначає, що митний орган має повноваження вимагати додаткові документи лише у разі, коли подані декларантом для митного оформлення документи містять розбіжності, ознаки підробки або відсутні відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

ТОВ подано до Рівненської митниці лист з додатковими поясненнями та документами. Зокрема, відповідачу було подано: копію додаткової угоди від 18.04.2023 №1 до Контракту купівлі-продажу від 10.02.2023 №10-1/02/2023, експортну декларацію MRN №23PL301010E0538313 банківський платіжний документ - платіжну інструкцію в іноземній валюті АТ «Полтава-банк» від 30.03.2023 №l, виписку з Bank Polski від 28.04.2023 щодо вказаної розрахункової операції від 30.03.2023 .

Надалі 01.05.2023 позивачем надіслано лист з повідомленням, що додаткові документи, окрім приєднаних, до декларації подаватися не будуть.

Колегія суддів зазначає, що у повідомленні про необхідність подачі додаткових підтверджуючих документів вказано, що такі мають бути надані за наявності, тобто їх неподання у зв`язку з відсутністю, не може розцінюватися як відмова.

Колегія суддів вважає, що у відповідача були у наявності усі документи для визначення митної вартості за ціною договору щодо транспортного засобу, який імпортується, та не встановлено жодних інших обставин, визначених положеннями ч.1 ст.58 МК України, які б перешкоджали визначенню митної вартості імпортованих товарів за першим методом.

Щодо висновку митниці про невідповідність відомостей щодо власника транспортного засобу, зазначеного в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 22.02.2016, та відомостей про продавця і покупця, заявлених декларантом, колегія суддів зазначає наступне.

Транспортний засіб ввезений з країн Європейсього Союзу, і відповідно до ст.4 Директиви Ради Європейського Союзу 1999/37/ЄС від 29 квітня 1999 про реєстраційні документи транспортних засобів свідоцтво про реєстрацію, видане однією державою-членом, офіційно визнає інша держава-член з метою ідентифікації транспортного засобу у міжнародному дорожньому русі або для перереєстрації в іншій державі-члені. Крім того, задля спрощення процедур та мінімізації бюрократичних дій, склалася практика, яка передбачає можливість непереєстрації транспортних засобів у випадку подальшого продажу останніх. Для придбання транспортних засобів реєстрація таких не потрібна ні відповідно до європейського законодавства, ні відповідно до національних правил країни-експортера. Це також не потрібно для перепродажу транспортних засобів. Жодна з граф реєстраційного свідоцтва не є доказом права власності. Підтвердити право власності можна за допомогою договору купівлі- продажу. Свідоцтва про реєстрацію не мають завдання підтвердити право власності, а використовується як доказ права розпорядження в процесі реєстрації транспортного засобу. До того ж, відомості із свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів не впливають на числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ввезений на митну територію України товар.

Аналогічна правова позиція з цього приводу викладена у постанові Верховного Суду від 19 червня 2020 у справі № 1.380.2019.002044,

Стверджувати про заниження вартості з покликанням на обставини зазначення у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 22.02.2016 власником цього транспортного засобу є Republice Francaise (Французька Республіка), а в зовнішньоекономічній угоді, Контракті від 10.02.2023 №10-1/02/2023 (а.а.с.27-29) та інвойсі від 29.03.2023 №1548/46 (а.с.30) продавцем (власником) є OS BROKER SPZOO (POLAND) (Польща), враховуючи наведене вище, на думку колегії суддів, є безпідставно.

З приводу покликання Рівненської митниці на те, що оцінюваний транспортний засіб кореспондується з транспортним засобом, що вказаний на сайті https://gratka.pl/motoryzacja/renault-megane-iii-megane-bosse-edition-nawigacja-led-skora- klimatronik/ob/28187549 за ідентифікаційним номером та пробігом, а тому рівень вартості, зазначений в мережі Інтернет (23900 польських злотих без врахування транспортних витрат), є актуальним на дату подачі ЕМД від 25.04.2023 № 23UA68U7, колегія суддів зазначає наступне.

Пунктом 6 ч. 5 ст. 54 МК України визначено, що митний орган з метою здійснення

контролю правильності визначення митної вартості товарів має право застосовувати інші

передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів

шляхом направлення запитів до інших державних органів, установ та організацій,

уповноважених органів іноземних держав для встановлення автентичності документів, поданих

митному органу (п. 8 ч. 1 ст. 336 МК України).

Однак, в оскаржуваному рішенні митним органом жодним чином не обґрунтовано на підставі чого Рівненською митницею зроблено висновок про достовірність інформації розміщеної на ресурсі оголошень gratka.pl, оскільки всупереч повноважень, наданих митниці п. 6 ч. 5 ст. 54 у взаємозв`язку з п. 8 ч. 1 ст. 336 МК України, Рівненська митниця жодних запитів ні до компанії «OS BROKER sp. z о. о.» (продавця транспортного засобу), ні до дилера

PETROTRANS (рекламодавця на сайті gratka.pl) з метою підтвердження чи спростування

зазначеного вище припущення щодо ідентичності товарів не надсилала.

З приводу покликання митного органу на невключення при розрахунку митної вартості витрат на транспортування товар, колегія суддів звертає увагу на те, що у процесі консультацій з Рівненською митницею останній надавалася копія додаткової угоди № 1 до Контракту купівлі-продажу № 10-1/02/2023 від 10.02.2023 та письмові пояснення щодо цього.

Зокрема, відповідно до умов поставки DAP Рівне (Україна) попередньо визначених в Інвойсі (рахунку-фактурі) № 1548/46 від 29.03.2023 до Контракту купівлі-продажу № 10-1/02/2023 від 10.02.2023 продавець OS BROKER SPZOO повинен був самостійно організувати доставку до м.Рівне.

Однак 18.04.2023 між сторонами Контракту було укладено додаткову угоду № 1 до

Контракту купівлі-продажу № 10-1/02/2023 від 10.02.2023, якою внесено зміни до Інвойсу

(рахунку-фактури) № 1548/46 від 29.03.2023, а саме: змінено умови поставки DAP UA RIVNE

2020 на DPU PL ZOSIN 2020, цим самим Продавець взяв на себе обов`язок організувати

доставку Товару лише до митної території України (кордону між Польщею та Україною). Тому

в подальшому перетин кордону та доставку в м. Рівне ТОВ «СВІТАВТО» організовувало

власними силами, перевантаження на транспорт імпортера здійснювалося силами Продавця.

Згідно з ч. 11 ст. 58 МК України до митної вартості не включаються витрати на

транспортування після ввезення.

Таким чином, згідно з умовами поставки DPU продавець - OS BROKER SPZOO, включив до ціни товару вартість доставки пункту поставлення - ZOSIN (Зосін) Польща. Відтак, ціна товару (автомобіля марки RENAULT, модель MEGANE, що був у використанні, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , 2012 року виготовлення) в 2 000 Євро включає також такі складові митної вартості як вартість перевезення до пункту поставлення - ZOSIN (Зосін) Польща, тобто до пункту пропуску «Зосин-Устилуг». Подальше транспортування здійснювалося силами ТОВ «СВІТАВТО», однак на підставі ч. 11 ст. 58 МК України такі витрати не включаються до митної вартості, оскільки такі здійснювалися після ввезення транспортного засобу на митну територію України.

Таким чином, матеріалами справи стверджується, що позивач під час митного оформлення надав відповідачу усі необхідні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що підтверджували заявлену декларантом митну вартість товару за ціною договору, разом з тим, Рівненською митницею не доведено існування обставин, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару у митній декларації, як і не доведено наявності обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за основним методом.

Інші обставин, які б впливали на рівень задекларованої позивачем митної вартості товару, не встановлено, що свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність оскаржуваного рішення про коригування митної вартості.

Інформація про вищу митну вартість ідентичних товарів не є перешкодою для визначення митної вартості товару на підставі укладеного між сторонами договору, оскільки сторони вільні в формуванні цін на товари за взаємним погодженням, виходячи з кон`юнктури ринку, якості і споживчих властивостей продукції, ступеня новизни товару і його корисності, співвідношення попиту та пропозиції, враховуючи необхідність отримати економічний ефект у результаті господарської діяльності.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару; подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки та підтверджували числові значення митної вартості товару, при цьому відповідач не спростував їх достовірність та не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості спірного товару, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів від 01 травня 2023 №UA204000/2023/000044/2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Оскільки позовна вимога про визнання протиправною та скасування картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2023/000064 є похідною вимогою, то така підлягає до задоволення.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи зміст встановлених фактичних обставин, описаних вище, нормативно-правове регулювання спірних правовідносин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги позивача.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на не в повній мірі правильному застосуванні норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню з прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Враховуючи результат розгляду апеляційної скарги та, виходячи із приписів ст.139 КАС України, апеляційний суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці на користь ТОВ «СВІТАВТО» судові витрати у розмірі 13438 грн. 00 коп.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТАВТО» задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року у справі №460/14679/23 скасувати та прийняти постанову, якою позов товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТАВТО» задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 01 травня 2023 року №UA204000/2023/000044/2 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA204000/2023/000064.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Рівненської митниці () на користь товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТАВТО» (ЄДРПОУ: ) судові витрати в сумі 13438 (тринадцять тисяч чотириста тридцять вісім) гривень 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ч.5 ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І. М. Обрізко
судді Н. М. Судова-Хомюк
Т. І. Шинкар
Повне судове рішення складено 06.09.2024.