Справа № 727/7249/24
Суддя: Терещенко О. Є.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/7249/24
Провадження № 2-а/727/56/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Чернівці

Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі головуючого судді Терещенко О.Є., розглянувши в порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Кирилюк Тетяна Анатоліївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування постанови про на-кладення адміністративного стягнення,-

встановив:

Представник позивача, адвокат Кирилюк Т.А., звернулась до суду з адміні-стративним позовом до відповідача про скасування постанови, посилаючись на те, що 02.07.2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 винесено постанову №2539 за справою про адміністративне правопорушення, якою накладено на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адміністративне стягнення у ви-гляді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що ста-новить 17000 грн.

Вважає, що постанова про притягнення позивача до адміністративної відпові-дальності за вказане правопорушення є незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.

Вказує, що 12.06.2024 року ОСОБА_1 примусово було доставлено до четвертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він нібито вчинив якесь правопорушення. Після доставки до чет-вертого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 було видано направлення на проходження ВЛК для визначення придатності до військової служби під час мобілізації.

В свою чергу, ОСОБА_1 відмовився від проходження ВЛК саме в четвертому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки він просив видати йому таке направлення в ІНФОРМАЦІЯ_3 для про-ходження ВЛК за місцем своєї реєстрації та перебування на обліку або видати йому по-вістку на інший день, оскільки при ньому не було його медичної документації.

Зазначає, що під час примусового перебування ОСОБА_1 12.06.2024 року в чет-вертому відділі ІНФОРМАЦІЯ_1 , у останнього були відсутні будь-які документи щодо стану його здоров`я, направлення на ВЛК виписувалось о 17 годині 15 хвилин, що в свою чергу не дало б належного результату по загальному аналізу крові, загального аналізу сечі, серо-логічного аналізу крові, оскільки ОСОБА_1 понад добу утримувався працівниками прикордонної служби.

Також вказує, що до Чернівецького РТЦК ОСОБА_1 доставили для уточнення облікових даних. При цьому, на медичний огляд громадяни, які уточнили свої облікові дані, викликаються повісткою.

Окремо посилається, що направлення на проходження військово-лікарської комі-сії було видано з порушенням встановленої законодавством форми.

У зв`язку з викладеним просить визнати протиправною та скасувати постанову №2539 від 02 липня 2024 року т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 про притяг-нення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210 -1 КУпАП.

Позивач в судове засідання не з`явився. Про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку.

Представник позивача, адвокат Кирилюк Т.А., в судове засідання не з`явилась. Направила заяву, згідно якої просила розглянути справу без її та позивача участі. По-зовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Направив відзив на по-зовну заяву, згідно якого вказував, що оскаржувана постанова була прийнята відповід-но до норм чинного законодавства, у зв`язку з чим просив в задоволенні позовних ви-мог відмовити у повному обсязі.

Згідно з ч.9 ст.205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судо-вого розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі від-сутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Ознайомившись з письмовими поясненнями сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові та фото-докази, долучені до позову та до відзиву, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адмі-ністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта влад-них повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та сво-боди визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльно-сті держави.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, вста-новлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здій-снюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в ме-жах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при за-стосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систе-матичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч.1 ст.287 КУпАП України постанову по справі про адміністра-тивне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Судом встановлено, що 12.06.2024р. Начальником четвертого відділу (м. Ново-селиця) ІНФОРМАЦІЯ_5 було видано позивачу ОСОБА_1 направлення на медичний огляд військово-лікарською комісією з метою визна-чення ступеня придатності до військової служби під час мобілізації №4/1227 від 12.06. 2024 року.

Згідно Акту про відмову в отриманні повідомлення від 12.06.2024 року, позивачу ОСОБА_1 12.06.2024 року було повідомлено відповідальним виконавецем відділення обліку мобілізаційної роботи четвертого відділу Чернівецького РТЦКтаСП Синільгою Жук вимоги закону щодо обов`язку проходження медичного ог-ляду військово-лікарською комісією, а також зафіксовано відмову позивача ОСОБА_1 від проходження вищевказаного огляду та отримання відповідного направлення.

Згідно з протоколом серії 4 №361 про адміністративне правопорушення за части-ною 3 ст.210-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення від 12.06.2024 року, ОСОБА_1 , будучи військовозобов`язаним, 12.06.2024 року о 17:15 год., будучи військовозобов`язаним, знаходячись в приміщенні четвертого від-ділу Чернівецького РТЦКтаСП за рішенням начальника четвертого відділу Чернівець-кого РТЦКтаСП був направлений на військово-лікарську комісію з метою визначення придатності до військової служби під час мобілізації, однак відмовився від проход-ження військово-лікарської комісії, тобто порушив законодавство про оборону, мобілі-заційну підготовку та мобілізацію, в особливий період, чим своїми діями вчинив адмі-ністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

На підставі вищезазначеного протоколу серії 4 №361, ТВО начальником ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 02.07.2024 р. року було розглянуто ви-щевказану справу про адміністративне правопорушення та винесено постанову № 2539 від 02.07.2024 року, відповідно до змісту якої ОСОБА_1 було визнано винним у вчи-ненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накла-дено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн.

Відповідно до ст.210-1 КпАП України адміністративна відповідальність настає за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 3 ст. 210-1 КпАП України передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період.

Вказана норма є бланкетною, при її застосуванні необхідно використовувати зако-нодавчі акти, які визначають правила військового обліку та запровадження в Україні особливого періоду.

За змістом ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - пе-ріод, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або до-ведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєн-ний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період в Україні розпочався з 17.03.2014, коли було оприлюднено Указ Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022в Україні введено воєнний стан, який триває до теперішнього часу.

Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" встановлює правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначає засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій неза-лежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

Відповідно Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію Кабі-нет Міністрів України затвердив Порядок проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміні-стративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обста-вин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення вико-нання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст.247 КпАП України вбачається, що провадження в справі про адміні-стративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: 1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнад-цятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) ви-дання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притя-гається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (поса-дової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Згідно з ч.1 та ч.2 ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне пра-вопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного право-порушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають зна-чення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про ад-міністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністратив-ної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, по-казаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кіно-зйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притяга-ється до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в авто-матичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (ві-деозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних за-собів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністра-тивні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправ-ність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо дока-зування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не бу-ли покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржу-ваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністра-тивне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміні-стративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідаль-ність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміні-стративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, відповідач при розгляді справи про адміністративне правопорушення сто-совно позивача не врахував вимоги даної статті щодо встановлення всіх обставин, які мали значення для вирішення справи, зокрема дані про особу, яка притягується до адмі-ністративної відповідальності, а саме не з`ясував наявність медичних документів щодо стану здоров`я для об`єктивного проходження ВЛК, подальше проходження обстежен-ня у вузьких спеціалістів за направленням ВЛК, а також не врахував, що чинне зако-нодавство України не містить заборони щодо проходження військовозобов`язаним військово-лікарської комісії з метою визначення придатності для проходження військо-вої служби не в день виявлення такого військовозобов`язаного.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення посадова особа дотри-малася вимог 280 КУпАП та при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно позивача врахувала вимоги щодо встановлення всіх обставин, які мали зна-чення для вирішення справи.

Згідно ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові ма-теріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміні-стративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст.279 КУпАП розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає спра-ву, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відпо-відальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Відповідач в порушення ч.2 ст.77 КАС України не надав суду доказів, що розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відбувався від-повідно до вказаних вище вимог КпАП України.

Зі змісту постанови вбачається, що в ході розгляду справи про адміністративне правопорушення було досліджено пояснення ОСОБА_1 та пояснення його захисника копії ОСОБА_3 , проте оцінку зазначеним поясненням в постанові не надано.

Суд зазначає, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, ос-кільки воно має значимі наслідки для позивача, що знаходиться в нерівному положенні по відношенню до суб`єкта владних повноважень.

Порушення норм процесуального права, недотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення суб`єктом владних повноважень при складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання адміністративної відповідальності особи, яка вчинила правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати спра-ву на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що уповноваженою посадовою особою не в повній мірі були виконані ви-моги ст.252 КпАП та не встановлено усіх обставин, які мають значення для пра-вильного вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до переконання щодо не-додержання процедури винесення оскаржуваної постанови про адміністративне пра-вопорушення, яка передбачена Законом, належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідачем не надано, у зв`язку з чим, оскаржувана постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

Вирішуючи питання про відшкодування судових витрат, суд виходить з наступ-ного.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сто-рони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають від-шкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складають-ся із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки позивач при зверненні до суду з даним адміністративним позовом спла-тив судовий збір в розмірі 605,60 грн., а відповідач є суб`єктом владних повноважень, то судовий збір в зазначеному розмірі слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 5, 9, 72, 77, 80, 90, 94 242, 245, 246, 250, 255, 271, 286, 295 КАС України, суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Ки-рилюк Тетяна Анатоліївна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування поста-нови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 підполковника Івана Сербрянського № 2539 від 02.07.2024 року про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 за ч.3 ст.210-1 КпАП України скасувати.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністра-тивної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КпАП України у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_8 , що розташоване в АДРЕСА_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ), на користь ОСОБА_1 , судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі по-дання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили пі-сля повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного про-вадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляцій-ного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції протягом 10 (десяти) днів з дня його підписання.

Суддя: О.Є.Терещенко