Справа № 461/4412/24
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 461/4412/24 пров. № А/857/20066/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судових засідань Нора А.Т.,

розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 червня 2024 року (головуючий суддя: Юрків О.Р., місце ухвалення - м. Львів, дата складення повного тексту судового рішення 25.06.2024) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Відділення поліції № 1 (м. Броди) Золочівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 , 29.05.2024 звернувся до суду з позовом, в якому, просив скасувати постанову серії ЕАС № 7094225 від 01.06.2023 у справі про адміністративне правопорушення.

Обґрунтовує позов тим, що 24.05.2024 поліцейським Відділення поліції № 1 (м. Броди) Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим сержантом поліції Паламарчуком П.М. винесено постанову серії ЕНА № 2229151, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 00 грн за порушення п. 31.4.3. «в» Правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами, не горить ліва фара в темну пору доби. Згідно з цією постановою, 24.05.2024 року о 23:23 у м. Броди Львівської області на вулиці Івана Богуна водій керував транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.в Правил дорожнього руху.

Позивач вважає постанову про накладення адміністративного стягнення необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП України, оскільки не вчиняв жодних порушень Правил дорожнього руху 24.05.2024, докази зворотного відсутні. ОСОБА_1 стверджує, що на його вимогу відповідачем не було надано доказів того, що в темну пору доби одна з фар транспортного засобу Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 не працювала. Позивач стверджує, що до оскаржуваної постанови не долучено жодного доказу, який би вказував на вчинення ним адміністративного правопорушення, не зазначено про те, що під час розгляду адміністративної справи позивач заперечував факт вчинення порушення ним Правил дорожнього руху, мотивів таких заперечень тощо. В графі 7 оскаржуваної постанови «До постанови додаються:» відступі будь-які відомості. ОСОБА_1 зазначає, що він перед початком руху переконався в належній роботі усіх світлових приладів, жодного умислу та вини у діях позивача немає, що виключає склад адміністративного правопорушення у його діях.

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 25 червня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Із цим рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та оскаржив в апеляційному порядку. Вважає його необґрунтованим, таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою позовні вимоги задовольнити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги, посилається на аналогічні підстави викладені в позовній заяві.

Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про його дату, час та місце.

У відповідності до ч. 3 ст. 268 і ч. 4 ст. 229 КАС України неприбуття сторін не перешкоджає апеляційному розгляду справи і такий проведено у їх відсутності без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких мотивів.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем не надано суду доказів того, що ним було оскаржено дії інспектора щодо недотримання процедури при оформленні постанови, а тому оскаржувана постанова є обґрунтованою та правомірною, винесеною з дотримання вимог чинного законодавства.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно оскаржуваної постанови, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.1 ст. 121 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340, 00 грн, оскільки 24.05.2024 о 23:23 у м. Броди Львівської області на вулиці Івана Богуна водій керував транспортним засобом Renault Megane, д.н.з. НОМЕР_1 , з непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла в темну пору доби, чим порушив п. 31.4.3.в Правил дорожнього руху.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до приписів статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що саме на суб`єкта владних повноважень, у розглядуваній справі - Головне управління Національної поліції у Львівській області та поліцейського Відділення поліції № 1 (м. Броди) Золочівського районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшого сержанта поліції Паламарчука П.М., як посадову особу, яка виносила оскаржувану постанову, покладено обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуючи постанову серії ЕАС № 7094225 від 01.06.2023, позивач у позовній заяві та в апеляційній скарзі покликається на те, що відповідачем, в супереч ч. 2 ст. 77 КАС України, не надано доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові, зокрема - керування транспортним засобом з несправними зовнішніми світловими приладами.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції залишено поза увагою вказані покликання позивача.

Отже, аналіз фактичних обставин справи, установлених під час її розгляду, у їх взаємному зв`язку та сукупності, та мотивів, покладених в основу оскаржуваної постанови, дає підстави для висновку суду апеляційної інстанції про недоведеність у спірних правовідносинах належними та допустимими доказами (фото, відеозапис, покази свідків тощо) вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Крім цього, суд апеляційної інстанції вважає помилковими висновки суду першої інстанції, що оскільки позивачем не надано суду доказів того, що ним було оскаржено дії інспектора щодо недотримання процедури при оформленні постанови, а тому оскаржувана постанова є обґрунтованою та правомірною, винесеною з дотримання вимог чинного законодавства, з огляду на таке.

Так, статтею 286 КАС України, визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже, за встановлених обставин, у контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції дійшов висновку у справах щодо притягнення до адміністративної відповідальності, дії інспектора щодо недотримання процедури при оформленні постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, не потребують окремого оскарження, а належним способом захисту, у спірних правовідносинах, є оскарження саме рішення (постанови) суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності. Натомість, процедурні дії суб`єкта владних повноважень при винесенні рішення (постанови) суб`єкта владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності може бути однією з підстав для скасування такого рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки докази того, що позивачем було вчинено порушення ПДР України у матеріалах справи відсутні, а тому оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю.

З огляду на викладене, суд першої інстанції відмовляючи у задоволенні позову, допустив невідповідність своїх висновків обставинам справи та неправильно застосував норми матеріального та процесуального права, що відповідно до приписів ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та прийняття нової постанови про задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки, позовні вимоги задоволено повністю, то відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області на користь ОСОБА_1 в сумі 1514 грн.

Керуючись ст. ст. 268, 271, 272, 286, 315, 317, 321, 322, КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Галицького районного суду м. Львова від 25 червня 2024 року у справі № 461/4412/24 скасувати та прийняти нову постанову, якою позов задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАС № 7094225 від 01.06.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі, а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання адміністративного позову та апеляційної скарги у розмірі 1514 грн (одна тисяча п`ятсот чотирнадцять гривень).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 06.09.24