Справа № 580/449/24
Суддя: Алла РУДЕНКО
Дата ухвалення: 2024-08-08 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2024 року справа № 580/449/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі : головуючого судді Руденко А.В.,

за участю:

секретаря Могили І.С.,

представника позивача Кірси В.В. (за ордером),

представника відповідача Стецюренка І.С. (самопредставництво),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Тайрс» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про визначення митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації,

встановив:

12.01.2024 до Черкаського окружного адміністративного суду звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Тайрс» з позовною заявою до Львівської митниці, в якій просить:

- визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100749/2 від 04.12.2023 р. та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/003058;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100754/2 від 06.12.2023 р. та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/003069;

- визнати протиправним та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100760/2 від 08.12.2023 р. та картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/003080.

Обгрунтовуючи позовну заяву позивач зазначив, що відповідно до контракту № 1 від 21.10.2020 р. та комерційного інвойсу № 23CFUKR-LB009С від 18.09.2023 року ТОВ Тайрс придбало в компанії TIRELINK CO, LTD (КНР) шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів на загальну вартість товару за інвойсом із вартістю фрахту судна та страхування в розмірі 109 509,00 доларів США.

Митне оформлення було здійснено Львівською митницею за митною декларацією № 23UA73U6 від 04.12.2023 за митною вартістю автомобільних шин за основним методом за інвойсом 36 427,00 доларів США (35 177,00 доларів США ( вартість автомобільних шин ) + 1200,00 США (вартість доставки) + 50,00 доларів США (вартість страхування), митною декларацією № 23UA73U6 від 05.12.2023 за митною вартістю автомобільних шин за інвойсом 36 427,00 доларів США (35 177,00 доларів США ( вартість автомобільних шин ) + 1200,00 США (вартість доставки) + 50,00 доларів США (вартість страхування); митною декларацією № 23UA19U6 від 08.12.2023 за митною вартістю автомобільних шин за основним методом за інвойсом 38 757,00 доларів США (37 507,00 доларів США ( вартість автомобільних шин ) + 1200,00 США (вартість доставки) + 50,00 доларів США (вартість страхування).

За наслідками розгляду вказаних документів, митним органом були прийняті спірні рішення.

В обґрунтування вказаних рішень відповідач зазначив, що подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, а також були встановлені розбіжності у поданих документах, а тому митна вартість не може бути визнана за заявленою декларантом вартістю, що є підставою для відмови у митному оформленні за заявленою декларантом митною вартістю, відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ.

Також у вказаних рішеннях митний орган дійшов до висновку, що для визначення митної вартості товару неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; не застосовано методи 2в і 2г з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Використано метод 2 ґ (ст. 64 МКУ).

Позивач вважає, що вказані рішення є протиправними, оскільки надані товариством документи, перелік яких наведений в частині 2 ст. 53 МКУ, повністю підтверджували числові та кількісні показники митної вартості товарів, вказаних товариством у митних деклараціях № 23UA75U2, № 23UA3U6, № 23UA19U2.

Надані документи, не містять розбіжностей, які б мали вплив на правильність визначення митної вартості, не містять ознаки підробки та містять всі необхідні відомості, що підтверджують числові та кількісні значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, вказана міжнародна поставка товару здійснювалась відповідно до міжнародного контракту № 1 від 21.10.2020 р. ( із змінами та доповненнями) та комерційного інвойсу № 23CFUKR-LB009С від 18.09.2023 року із порту м. Qingdao CHINA до м. Гданськ ( Польща) на умовах CIF (Гданськ, Польща) із подальшим транспортуванням в Україну.

Весь шлях перевезення Товару за вказаним комерційним інвойсом підтверджується поданими Позивачем при декларуванні договірними, транспортними та іншими товаросупровідними і розрахунковими документами, які у своїй сукупності повністю підтверджують весь маршрут переміщення задекларованого товару, в тому числі в частині перевірки його кількісних та вартісних складників митної вартості товару за основним методом.

Заперечуючи висновки митного органу позивач посилається на такі обставини.

1. У рішеннях № UA209000/2023/100760/2 від 08.12.2023 р., UA209000/2023/100754/2 від 06.12.2023 р. та UA209000/2023/100749/2 від 04.12.2023 відповідач посилається на ненадання позивачем сертифікату походження товару, передбаченого пунктом 5.5 зовнішньоекономічної угоди від 21.10.2020 №1, проте сертифікат походження товару не є документом, що підтверджує кількісні чи вартісні складники митної вартості товару, та не входить до переліку документів, подання яких митному органу є обов`язковим відповідно до приписів ч. 2 статті 53 МК України при декларуванні митної вартості товару. Також митний орган не наводить обґрунтувань, які саме невідповідності та суперечності у поданих позивачем документах на товар в частині перевірки кількісних та вартісних складників заявленої митної вартості товару, та які нормативно-правові підстави необхідності подання такого документа декларантом із обов`язкового переліку ( ч. 2 ст. 53 МК України) має підтвердити вказаний документ.

2. У рішеннях № UA209000/2023/100760/2 від 08.12.2023 р., №UA209000/2023/100754/2 від 06.12.2023 р. та № UA209000/2023/100749/2 від 04.12.2023 р. митний орган посилається на те, що відповідно до вимог п. 2.2 Додатку від 10.03.2023 до зовнішньоекономічного контракту від 21.10.2020 № 1 зазначено, що Продавець складає проформу-інвойс на підставі Замовлення Покупця, де має бути вказано характеристики товару що ввозиться на митну територію України, проте даний документ декларантом не надано митному органу. Однак замовлення покупця також не входить до переліку документів, надання яких є обов`язковими (ч. 2 статті 53 МКУ), або додатковими (ч. 3 статті 53 МКУ), що підтверджують митну вартість товарів та його кількісні чи вартісні складники.

3. У рішеннях про коригування № UA209000/2023/100749/2 від 04.12.2023 р. та № UA209000/2023/100754/2 від 06.12.2023 відповідач посилається на відсутність 100% передплати відповідно до проформи-інвойсу 23CFUKR-LB009 від 25.08.2023 загальною вартістю товару 304 270 дол США, проте згідно з положеннями п. 2.1. контракту № 1 від 21.10.2020 р. (в редакції додаткової угоди від 10.03.2023 року до Контракту) основним та визначальним супровідним документом, який підтверджує поставку партії товару ( номенклатура, кількість, вартість ), в її остаточному вигляді, є комерційний інвойс № 23CFUKR-LB009C 18.09.2023, а не проформа-інвойс.

Докази сплати повної вартості товару за комерційним інвойсом декларантом митному органу були надані, що підтверджується платіжними інструкціями № 165 від 02.11.2023 року на суму 50332,80 доларів США та № 167 від 03.11.2023 року на суму 26874,40 доларів США. Також митному органу листом № 1 від 28.11.23 були надані відповідні письмові пояснення щодо змісту вказаних платежів та розрахунків із постачальником на загальну суму 126 051,63 доларів США ( в т.ч. шляхом зарахування наявних переплат в сумі 48 884,48 грн.), які в сукупності свідчать про проведення повного ( 100%) розрахунку із постачальником за фактично поставлений товар за комерційним інвойсом

Щодо доводів відповідача, що платіжні інструкції №165 від 02.11.2023 на суму 50332.8 дол. США та № 167 від 03.11.2023 на суму 26874,40 дол. США не є платіжними документами, то митна вартість задекларованого товару визначається як ціна, що сплачена, або така, що має бути сплачена за товар. При цьому факт сплати/часткової сплати/несплати ціни товару не є передумовою для незастосування митним органом основного методу визначення митної вартості (за ціною договору), передбаченого ст. 58 МК України, оскільки встановлення такої обставини взагалі не впливає на встановлення та перевірку кількісних або вартісних складників митної вартості товару. Такі доводи митного органу зводяться фактично до надання ним власної суб`єктивної оцінки щодо дотримання сторонами умов їх внутрішніх договірних процедур, що виходять за межі повноважень митного органі при визначенні митної вартості товару.

4. У рішеннях про коригування № UA209000/2023/100749/2 від 04.12.2023 та № UA209000/2023/100754/2 від 06.12.2023 р. відповідач зазначає, що декларантом надано специфікацію №1 від 22.11.2023, яка підписана лише покупцем, а експортна декларація країни відправлення 00082764 не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару, проте митному органу була надана специфікація від 18.09.2023 року на товар, який постачається за комерційним інвойсом № 23CFUKR-LB009C 18.09.2023 року та контрактом №1 від 21.10.2020 р., яка складена продавцем вказаного товару. Зокрема, вказана специфікація містить підпис та печатку постачальника товару, найменування сторін, номенклатуру та асортимент товару, номер інвойсу та контракту, за якими вона складена. Вказана специфікація складена у відповідності та на виконання положень п. 5.5. контракту № 1 від 21.10.2020 р. а тому відповідні посилання митного органу на відсутність підпису продавця на специфікації до товару, а отже порушень умов контракту є помилковими.

В свою чергу, специфікація № 1 від 22.11.2023, яка була додатково надана митному органу за підписом позивача є лише дублюючим документом до інвойсу та не є специфікацією в розумінні положень п. 5.5. контракту № 1 від 21.10.2020.

Крім цього, відповідачем не обґрунтовується в чому саме наданий документ (специфікація № 1 від 22.11.2023) містить розбіжності із специфікацією постачальника від 18.09.2023, або іншими товаро-супровідними документами на товар, та яким чином це має вплив на правильність визначення митної вартості, або в чому полягають ознаки підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Також відповідач не зазначає, в чому саме полягають розбіжності між поданими декларантом документами (ч. 2 ст. 53 МКУ) та зазначеною специфікацією, та яким чином це в даному конкретному випадку впливає на визначення складових митної вартості товару.

Щодо міжнародної декларації № 00082764, яка була надана позивачем при декларуванні Товару1-3, то вона має форму електронного документа і містить усі необхідні ідентифікатори створення цього електронного документу країною відправлення ( зокрема штрих-кодовий ідентифікатор та QR код), що в свою чергу надає митному органу, відповідно до приписів п. 5 ч. 5 ст. 54 МКУ перевірити її автентичність, а в разі наявності відповідних сумнівів, звернутися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості, а не покладати на декларанта не передбачені законодавством обов`язки щодо підтвердження виконання уповноваженими установами інших країн встановлених ними процедур. Крім того, в цій частині висновок Відповідача також не містить правових обґрунтувань, які б підтверджували необхідність подання вказаного документа (створеного в електронній формі ) із наявністю у такому документі відмітки (печатки) митних органів країни відправлення, та в чому саме полягають розбіжності або невідповідності вказаного документа для підтвердження митної вартості задекларованого товару.

5. У рішеннях про коригування № UA209000/2023/100749/2 від 04.12.2023 р. та № UA209000/2023/100754/2 від 06.12.2023 р. відповідач посилається на те, що прайс-лист має обмежений термін дії, вартість сформована на умовах FOB QINGDAO. Прайс-лист датований 17.09.2023 , проте подана проформа, відповідно до якої узгоджується попередня ціна, кількість та сума товару, видана 25.05.2023, отже прайс-лист не може слугувати підтвердженням ціни товару, проте прайс-лист постачальника не є ні транспортним, ні товаро-супровідним чи розрахунковим документом та не визначає базис (умови) поставки, або інші умови поставки, а лише містить інформацію про наявну у продавця номенклатуру, асортимент та орієнтовну ціну товару, яка пропонується ним для вільного продажу на ринку на певну дату або в певний період. Водночас, умови поставки, вартість товару та його складники, а також інші необхідні характеристики товару, що поставляється за конкретною поставкою та конкретно визначеному покупцю визначається положеннями міжнародного контракту, складеними на його виконання проформами-інвойсами, комерційним інвойсом, а також іншими товаросупровідними та розрахунковими документами, які підтверджують складові числової, кількісної та вартісної характеристики товару, та які були надані митному органу в достатньому обсязі при декларуванні вищевказаного товару.

Умовами міжнародного контракту № 1 від 21.10.2020 було визначено, що попередня вартість товару, його кількість та асортимент, визначається в проформах-інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту, а остаточна вартість та асортимент товару, який постачається покупцю в тому числі і базис постачання визначається у комерційному інвойсі, і вказані документи були надані декларантом митному органу при декларуванні товару.

Також термін дії прайс-листа виробника від 17.09.2023 року ( на який посилається митний орган), був чинним до 13.10.2023 року, а комерційний інвойс №23CFUKR-LB009C був складений 18.09.2023, тобто в межах дії цього прайс-листа.

При цьому, співставляючи дані у наданих документах (проформі-інвойсу, комерційного інвойсу та прайс-листа) щодо кількості, асортименту, номенклатури та вартості одиниці товару, вбачається, що вищевказані дані повністю збігаються та корелюються між собою, та дозволяють впевнитись у достовірності числових та кількісних даних стосовно задекларованого товару,

6. Щодо розміру транспортних витрат, то в рішеннях про коригування № UA209000/2023/100749/2 від 04.12.2023 р., № UA209000/2023/100754/2 від 06.12.2023 р., та UA209000/2023/100760/2 від 08.12.2023 р. відповідач зазначає, що розмір транспортних витрат на перевезення задекларованого товару автомобільним транспортом по території іноземних держав та території України не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу транспортування товару всупереч п. 49,51 Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затвердженими наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65, а отже такі витрати є непідтвердженими. Проте відповідно до ст. 5, 190 ГК України, ст. 11 ЗУ «Про ціни та ціноутворення» передбачені вільні ціни на всі види продукції (робіт, послуг), які визначаються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін, за винятком тих, на які встановлено державні регульовані ціни.

Відповідачу були надані рахунки про надання послуг з перевезення товару № LS-4524099 від 30.11.2023 ( ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ»), № LS-4524056 від 30.11.2023 ( ТОВ «ЛАМАН ШИПІНГ»), СФ/Б-00027 від 20.11.2023 р. ( ФОП ОСОБА_1 ), які містять кількісну та вартісну характеристику послуг, що були надані позивачу вказаними перевізниками.

Посилання відповідача на необхідність застосування до вказаних правовідносини при встановленні вартості перевезень Методичних рекомендацій з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 № 65, є помилковим, оскільки вказаний наказ має лише рекомендаційний, а не обов`язковий характер, та може застосовуватися перевізниками для цілей планування, ведення облiку i калькулювання собiвартостi перевезень вантажiв i пасажирiв, робiт i послуг для забезпечення ведення бухгалтерського обліку.

Посилання відповідача на положення п. 49 (витрати по пальному) та 51 (амортизаційні витрати) вказаних методичних рекомендацій є також безпідставними, оскільки вказані витрати є лише деякими із складових частин витрат, які можуть включатися до собівартості перевезення ( в розумінні бухгалтерського обліку ), а не вартістю ( ціною ) перевезення, в розумінні вартості наданої послуги за контрактом (договором), яка може бути відмінною від собівартості перевезення, та може включати в себе не тільки собівартість перевезення, а й інші додаткові складники (прибуток, торгівельна націнка, податки тощо), а тому вказані обставини ніяким чином не підтверджують невірність формування перевізниками вартості такого перевезення, або необґрунтованості покладення позивачем вказаних витрат в складову частину вартості задекларованого товару.

Позивач не впливає та не контролює правильності формування собівартості товару/послуг та ведення бухгалтерського обліку своїми контрагентами, а також не впливає на внутрішні організаційно-розпорядчі процедури господарської діяльності своїх контрагентів, в тому числі щодо порядку формування ними структури ціни товару/послуг. Такі повноваження впливати на встановлення договірних цін та тарифів із перевезення відсутні і у митного органу.

Позивачем при декларуванні товару митному органу були надані рахунки, контракти які підтверджують як вартість перевезення оцінюваного товару вантажним автомобільним транспортом та зміст наданої послуги, так і дійсність договірних відносин із вказаними перевізниками, що є підставою для включення таких витрат до складників митної вартості товару,

7. Щодо витрат на страхування, то в рішеннях про коригування № UA209000/2023/100749/2 від 04.12.2023 та № UA209000/2023/100754/2 від 06.12.2023 митний орган зазначає, що згідно наданому страховому полісу від 21.09.2023 № 00797 товар страхувався, коли вже був в дорозі. Суму, зазначену в страховому полісі, неможливо прив`язати до даної поставки.

Проте наданий декларантом страховий поліс № 00797 від 21.09.2023 містить інформацію, що страхуванню підлягає товар саме за комерційним інвойсом № 23CFUKR-LB009C та морським коносаментом №43 від 22.09.2023 року. При цьому вартість страхування зазначена у самому комерційному інвойсі № 23CFUKR-LB009C та включена до складової вартості товару. Як вбачається із коносаменту № 43, його складення (завантаження товару на борт судна) відбулося 22.09.2023 року, в той час як страховий поліс було складено 21.09.2023 року, тобто ще до відправлення товару.

8. У рішенні № UA209000/2023/100754/2 від 06.12.2023 відповідач вказав, що в CMR від 29.11.2023 № б/н у графі 22 «Підпис та штамп відправника» міститься відтиск штампу Blue Vinta Servlces, документи що висвітлюють договірні відносини із даною фірмою при виконанні угоди відсутні; до митного оформлення подано №060423 від 06.04.2023 лише першу сторінку без підписів та печаток. Також зазначає про ненадання заявок на перевезення за договорами від 01.11.2023 № 01123, № 2425 від 03.03.2021 та № 1427 від 21.03.2023.

Проте в декларації № UA73U6 (графа 44) зазначено, що митному органу було надано договір про надання послуг з перевезення № 060423 від 06.04.2023, укладений між Позивачем та перевізником - компанією Blue Vinta Services, а також рахунки на оплату послуг цього виконавця № BV/2023/11/0071 від 28.11.2023, та № BV/2023/12/0013 від 05.12.2023 року. Інформація про подання такого договору № 060423 від 06.04.2023 також зазначається і в додатках до повідомлення №415990 від 05.12.2023 р. про надання додаткових документів.

Подання вказаних документів митному органу при декларуванні товару за цією декларацією також вбачається із картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA 209230/2023/003069 і рішенні про коригування митної вартості № UA 209000/2023/100754/2 від 06.12.2023, які прийняті за вказаною декларацією № UA 73U6.

Щодо заявки на перевезення вантажу або надання інших супутніх послуг, то вона не є транспортним (перевізним) документом або документом, що містить відомості про вартість перевезення товару/надання послуг в розумінні положень ч. 2 ст. 53 МК України., а тому митне законодавство не визначає обов`язковості їх надання декларантом.

Позивачем були надані рахунки виконавців послуг, які підтверджують кількісні та вартісні показники наданих послуг.

Відповідачем не обгрунтовано, в чому саме існують розбіжності або невідповідності між наданими документами. Крім цього принципове значення та метою митного контролю є перевірка митним органом правильності визначення декларантом числового значення митної вартості товару, що декларується, а не здійснювати перевірку та надавати власний юридичний аналіз змісту господарських операцій декларанта та його контрагентів.

9. Щодо включення до митної вартості послуг з обробки вантажу в порту призначення, то у рішенні про коригування вартості № UA209000/2023/100760/2 від 08.12.2023 р. митний орган зазначає, що не надано заявку, яка є додатком відповідно до вимог п. 1.2 угоди про надання послуг від 06.04.2023 №060423, та платіжного документу про оплату послуг. Проте заявка на здійснення перевезення або надання інших супутніх послуг не є транспортним (перевізним) документом або документом, що містить відомості про вартість перевезення товару/надання послуг, в тому числі вартості послуг з обробки вантажу в порту призначення. Таким документом в даному випадку є рахунок BV/2023/11/0058 від 24.11.2023 на послуги з обробки вантажу в порту призначення за комерційним інвойсом 23CFUKR-LB009С за угодою № 060423 від 06.04.2023 року із компанією Blue Vinta Services Marcin Pochylski, який надає можливість встановити кількісні та вартісні показники послуг, що надавалися. Щодо відсутності оплати, то сам факт сплати/несплати таких витрат на момент розмитнення товару не впливає на перевірку митним органом кількісних або вартісних складових митної вартості товару, оскільки перевірка факту сплати/несплати таких витрат між контрагентами договору відноситься до процесів їх внутрішньої договірної дисципліни та свободи господарської діяльності, перевірка та втручання до якої ( в тому числі щодо належності та своєчасності виконання сторонами умов договору) не належить до компетенції митного органу, та не впливає на перевірку складників митної вартості

10. У рішеннях про коригування UA209000/2023/100760/2 від 08.12.2023 р., UA209000/2023/100754/2 від 06.12.2023 р. митний орган посилається на те, що Звіт про незалежну оцінку товару №147 від 03.11.2023, виданий ТОВ «ЮК «Правозахист Україна», Звіт сформовано лише на аналізі зовнішнього ринку, а також товар на момент складання висновку знаходився за межами митної території України. Проте вказаний документ містить висновки та зміст проведених процедур суб`єктом оціночної діяльності з оцінки товару, який поставлявся за комерційним інвойсом № 23CFUKR-LB009C, та має додаткову (факультативну), а не визначальну функцію щодо підтвердження заявленої митної вартості товару ( ч. 3 ст. 53 МКУ), в той час, коли основними документами, що підтверджують митну вартість товару є документи, визначені ч. 2 ст. 53 МКУ та які були подані митному органу, зміст яких корелюється між собою та не містить суперечностей які б впливали на підтвердження складових митної вартості задекларованого товару.

11. Щодо визначення митної вартості не за основним методом, то відповідачем необґрунтовано прийнято рішення про визначення митної вартості товару, оскільки всупереч законодавчо встановлених вимог, не було підтверджено факт обґрунтованості сумнівів у достовірності поданих позивачем відомостей про митну вартість товару та не було дотримано послідовності застосування кожного наступного методу при обґрунтованості неможливості застосування кожного з попередніх методів визначення митної вартості задекларованого позивачем.

При коригуванні заявленої товариством митної вартості відповідачем, з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості за митними деклараціями № 23UA75U2, № 23UA3U6, № 23UA19U2, було застосовано резервний метод 2ґ (п. 2 ч. 1 ст. 57, ст. 64 МКУ). Джерелом такої інформації для коригування митної вартості за вказаними деклараціями слугувала МД UA100240/2023/074545 від 31.05.2023 де вартість такого товару становить 3,01 дол. США за кг (даного виду товару).

Проте посилання на вказану декларацію є недостатнім для здійснення коригування за вказаним методом, оскільки не надає можливості дослідити всі істотні умови такої міжнародної операції (умови поставки, логістика, наявність супутніх витрат, які увійшли до складу товару, характер взаємовідносин сторін, вартість за одиницю такого товару згідно інвойсу тощо).

Відповідач проти позову заперечив. У відзиві на позовну заяву, наданому до суду 24.01.2024, зазначив таке.

Щодо рішення про коригування митної вартості від 04.12.2023 №UA209000/2023/100749/2 ( митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 04.12.2023 № 23UA75U2 ), то воно виносилось на товар: № 1. Шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, нові, з індексом навантаження - 156/153 категорія використання-всесезонна, в асортименті, торговельна марка: ONYX, виробник: TIRELINK CO., LTD, країна виробництва: CN, за ціною 2,0309 Дол. США за кг, на умовах поставки CIF Gdansk.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:

не надано сертифікат походження товару;

не надано проформу-інвойс, складену відповідно до вимог п. 2.2 Додатку від 10.03.2023 до зовнішньоекономічного контракту від 21.10.2020 № 1;

надані платіжні доручення №165 від 02.11.2023 на суму 50332.8 дол. США та № 167 від 03.11.2023 на суму 26874,40 дол. США, які не підтверджують попередню оплату товару згідно проформи-інвойсу 23CFUKR-LB009 від 25.08.2023 на загальну вартість товару 304 270 дол. США, умови оплати вказано:100%; інформація про зміну умов контракту не надана; платіжні інструкції в іноземній валюті або банківських металах не є документом, який засвідчує факт переведення коштів;

Декларантом надано специфікацію №1 від 22.11.2023, яка підписана лише покупцем;

експортна декларація країни відправлення 00082764 - не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару.

надано страховий поліс від 21.09.2023№ 00797-товар страхувався, коли вже був в дорозі. Суму, зазначену в страховому полісі, не можливо прив`язати до даної поставки;

Прайс-лист має обмежений термін дії, вартість сформована на умовах FOB QINGDAO. Прайс-лист датований 17.09.2023 , проте подана проформа, відповідно до якої узгоджується попередня ціна, кількість та сума товару, видана 25.05.2023, отже прайс-лист не може слугувати підтвердженням ціни товару;

декларантом надано лист до оплати №1 від 28.11.2023, відсутні бухгалтерські документи для перевірки числових даних щодо умов оплати, тому неможливо впевнитись у достовірності числових значень;

розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 895 км, а вартість 85000 грн. - що становить94,97 грн./км, відстань по території України 271 км, а вартість 45000 грн. що становить 166,05 грн./км). Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 20.11.2023 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Щодо рішення про коригування митної вартості від 06.12.2023 №UA209000/2023/100754/2 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 05.12.2023 № 23UA73U6) , виносилось на товар: № 1. Шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, нові, з індексом навантаження - 142-156 категорія використання-всесезонна, в асортименті, торговельна марка: ONYX, виробник: TIRELINK CO., LTD, країна виробництва: CN, за ціною 2,4165 Дол. США за кг, на умовах поставки CIF Gdansk.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:

не надано сертифікат походження товару;

не надано замовлення покупця, на підставі якого складається проформа-інвойс;

надані платіжні доручення №165 від 02.11.2023 на суму 50332.8 дол. США та № 167 від 03.11.2023 на суму 26874,40 дол. США, які не підтверджують попередню оплату товару згідно проформи-інвойсу 23CFUKR-LB009 від 25.08.2023 на загальну вартість товару 304 270 дол. США, умови оплати вказано:100%; інформація про зміну умов контракту не надана; платіжні інструкції в іноземній валюті або банківських металах не є документом, який засвідчує факт переведення коштів;

декларантом надано специфікацію №1 від 22.11.2023, яка підписана лише покупцем;

експортна декларація країни відправлення 00082764 - не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару.

надано страховий поліс від 21.09.2023№ 00797-товар страхувався, коли вже був в дорозі. Суму, зазначену в страховому полісі, не можливо прив`язати до даної поставки;

прайс-лист має обмежений термін дії, вартість сформована на умовах FOB QINGDAO. Прайс-лист датований 17.09.2023 , проте подана проформа, відповідно до якої узгоджується попередня ціна, кількість та сума товару, видана 25.05.2023, отже прайс-лист не може слугувати підтвердженням ціни товару;

декларантом надано лист до оплати №1 від 28.11.2023, відсутні бухгалтерські документи для перевірки числових даних щодо умов оплати, тому неможливо впевнитись у достовірності числових значень;

в CMR від 29.11.2023 № б/н у графі 22 «Підпис та штамп відправника» міститься відтиск штампу Blue Vinta Servlces, документи що висвітлюють договірні відносини із даною фірмою при виконанні угоди відсутні; До митного оформлення подано №060423 від 06.04.2023-лише першу сторінку без підписів та печаток;

не надана заявка, передбачена п.1.3 договору на перевезення від 01.11.2023 № 01123;

не надана заявка, передбачена п.1.3 договору на перевезення від 03.03.2021 № 2425;

не надана заявка, передбачена п.1.2 договору на перевезення від 21.03.2023№ 1427;

розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 770 км, а вартість 171214 грн. - що становить 222,36 грн./км, відстань по території України 70 км, а вартість 87597,80 грн. що становить 1251,40 грн./км).

Щодо рішення про коригування митної вартості від 08.12.2023 №UA209000/2023/100760/2 (митна декларація, за якою відмовлено у митному оформленні від 08.12.2023 № 23UA19U2), виносилось на товар: № 1. Шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, нові, з індексом навантаження - 137-149 категорія використання-всесезонна, в асортименті, торговельна марка: ONYX, виробник: TIRELINK CO., LTD країна виробництва: CN, за ціною 2,5356 Дол. США за кг, на умовах поставки CIF Gdansk.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:

розмір транспортних витрат непропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 743 км, а вартість 156585.95 грн. - що становить 210.75 грн/км, відстань по території України 65 км, а вартість 84316.05 грн. що становить 1297.17 грн/км);

не надано замовлення покупця для складання проформи-інвойсу;

не надано сертифікат походження товару;

не надано заявку, ка є додатком до угоди про надання послуг від 06.04.2023 №060423, щодо вартості послуг з обробки вантажу в порту призначення;

не надано ра платіжний документ на оплату послуг відповідно до угоди про надання послуг від 06.04.2023 №060423;

не надано платіжний документ про оплату послуг перевезення за договором про транспортно-експедиційне обслуговування від 01.11.2023 №01123.

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надані вимоги декларанту стосовно надання додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів. На вимогу митного органу декларантом не надано жодного додаткового документу. Декларантом додатково надано: - Звіт про незалежну оцінку товару №147 від 03.11.2023, виданий ТОВ «ЮК «Правозахист Україна», такий Звіт сформовано лише на аналізі зовнішнього ринку, а також товар на момент складання висновку знаходився за межами митної території України.

Проведено консультації з декларантом згідно ст. 57 МКУ. Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості: - товару № 1 слугували митні декларації, у яких вартість такого товару становить 3,01 дол. США за кг (даного виду товару).

Позивач 30.01.2024 подав до суду відповідь на відзив. у якому вказав, що повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості товару не містили, у чому полягає обгрунтований сумнів митного органу у визначенні митної вартості товару декларантом, та які конкретно документи мають бути надані декларантом, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі документи, передбачені статтею 53 МК України. Крім цього такі повідомлення містили вимогу щодо надання тих документів, які вже були надані. Отже повідомлення про надання додаткових документів має формальний характер.

Ухвалою судді від 17.01.2024 позовна заява прийнята до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою суду від 24.01.2024 відмовлено у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи у судовому засіданні.

Ухвалою суду від 19.06.2024 ухвалено здійснювати розгляд справи у судовому засіданні, призначено судове засідання з викликом сторін на 30.07.2024 о 12.00 год.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити.

Представник відповідача проти позову заперечив. У задоволенні позову просив відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд встановив такі фактичні обставини.

Відповідно до контракту № 1 від 21.10.2020 р. ( із змінами та доповненнями) та комерційного інвойсу № 23CFUKR-LB009С від 18.09.2023 року ТОВ Тайрс придбало у компанії TIRELINK CO, LTD (КНР) шини пневматичні гумові для вантажних автомобілів, а саме:

- Розміром 9.00R20-16 TTF HO616 ONYX - 70 шт., вартістю 8 120,00 доларів США;

- Розміром 10.00R20-18 TTF HO616 ONYX - 217 шт., вартістю 28 861,00 доларів США;

- Розміром 12.00R20-20 TTF HO616 ONYX - 238 шт., вартістю 34 986,00 доларів США;

- Розміром 315/80R22.5 TL HO308А ONYX - 78 шт., вартістю 9 984,00 доларів США;

- Розміром 8.25R20-16 TTF HO301 ONYX - 248 шт., вартістю 23 808,00 доларів США;

Всього, загальною вартістю 105 759,00 доларів США, надалі разом товар.

Умова поставки товару за даним інвойсом згідно міжнародних правил комерційних термінів (Інкотермс-2010) - CIF (Гданськ, Польща), із подальшим транспортуванням в Україну. Вартість фрахту судна 3 600,00 доларів США ( три контейнери по 1 200 доларів США за кожний), вартість страхування 150 доларів США ( три контейнери по 50 доларів США за кожний). Загальна вартість товару за інвойсом (із вартістю фрахту судна та страхування ) становила 109 509,00 доларів США.

Товар був поставлений у 3-х контейнерах.

04.12.2023 року позивачем з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 23UA75U2 на шини : розміром 12.00R20-20 TTF HO616 ONYX., HO616. - 225 шт., які перевозилися в окремому контейнері ( надалі Товар 1).

Митна вартість товару була визначена декларантом (позивачем) за основним методом за ціною договору та включала ціну товару згідно комерційного інвойсу 34 325,00 доларів США (33 075,00 доларів США ( вартість автомобільних шин ) + 1200,00 США (вартість доставки) + 50,00 доларів США (вартість страхування); витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням у порту Гданськ, Польща; витрати на транспортування на митну територію України.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав митному органу копії документів: пакувальний лист (Packing list) б/н 18.09.2023;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) 23CFUKR-LB009 25.08.2023;

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) 23CFUKR-LB009C 18.09.2023;

- Коносамент (Bill of lading) 43 22.09.2023;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 25.11.2023;

- рахунок-фактура BV/2023/11/0057 від 24.11.2023;

- платіжна інструкція № 165 від 02.11.2023;

- платіжна інструкція № 167 від 03.11.2023 ;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № СФ /Б-00027 від 20.11.2023;

- Прайс-лист виробника товару від 17.09.2023;

- Страховий поліс № 00797 від 21.09.2023;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 07.10.2022;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) бн від 10.03.2023;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 1 від

21.10.2020;

- Договір (угода, контракт) на послуги перевезення № 060423 06.04.2023;

- Договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 від 08.05.2023;

- Договір (контракт) про перевезення № 290823 29.08.2023;

- Заявка № 1 від 20.11.2023;

- митна декларація 23UA28U0 від 23.10.2023 (щодо декларування

аналогічного товару за основним методом);

- митна декларація 23UA31U1 23.10.2023 (щодо декларування

аналогічного товару за основним методом);

- Лист до оплати №1 від 28.11.2023;

- Специфікація від 18.09.2023;

- Специфікація до інвойсу № 1 від 22.11.2023;

- Копія митної декларації країни відправлення № 00082764 від

18.09.2023;

- Звіт про незалежну оцінку вартості товару № 147.

05.12.2023 року товариством з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 23UA73U6 на шини автомобільні: розміром 9.00R20-16 TTF HO616 ONYX - 70 шт., розміром 10.00R20-18 TTF HO626 ONYX- 114 шт., розміром 12.00R20-20 TTF HO616 ONYX- 13 шт., розміром 315/80R22,5-20 TL HO308A ONYX- 78 шт., які перевозилися в окремому контейнері ( надалі Товар 2).

Митна вартість товару була визначена декларантом (позивачем) за основним методом за ціною договору та включала ціну товару згідно комерційного інвойсу 36 427,00 доларів США (35 177,00 доларів США ( вартість автомобільних шин) + 1200,00 США (вартість доставки) + 50,00 доларів США (вартість страхування), витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням у порту Гданськ, Польща; витрати на транспортування на митну територію України.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав копії документів:

- Пакувальний лист (Packing list) б/н 18.09.2023;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) 23CFUKR-LB009 25.08.2023;

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) 23CFUKR-LB009C 18.09.2023;

- Коносамент (Bill of lading) 43 22.09.2023;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) б/н 29.11.2023;

- рахунок-фактура BV/2023/11/0071 від 28.11.2023;

- рахунок-фактура BV/2023/12/0013 від 05.12.2023;

- платіжна інструкція № 165 від 02.11.2023;

- платіжна інструкція № 167 від 03.11.2023 ;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № LS-

4524056 від 30.11.2023;

- Прайс-лист виробника товару від 17.09.2023;

- Страховий поліс № 00797 від 21.09.2023;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 07.10.2022;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) бн від 10.03.2023;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 1 від

21.10.2020;

- Договір (угода, контракт) на послуги перевезення № 060423 06.04.2023;

- Договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 від 08.05.2023;

- Договір (контракт) про перевезення № 01123 від 01.11.2023;

- Договір на перевезення № 2425 від 03.03.2023;

- митна декларація 23UA28U0 від 23.10.2023 (щодо декларування

аналогічного товару за основним методом);

- митна декларація 23UA31U1 23.10.2023 (щодо декларування

аналогічного товару за основним методом);

- Заявка № 02911-1 від 29.11.2023 р.;

- Лист до оплати №1 від 28.11.2023;

- Специфікація від 18.09.2023;

- Специфікація до інвойсу № 1 від 22.11.2023;

- Копія митної декларації країни відправлення № 00082764 від

18.09.2023;

- Звіт про незалежну оцінку вартості товару № 147.

08.12.2023 року товариством з метою митного оформлення імпорту в Україну зазначених товарів до Львівської митниці було подано в електронному вигляді митну декларацію № 23UA19U6 на шини автомобільні: розміром 8.25R20-16 TTF HO301 ONYX - 248 шт., розміром 10.00R20-18 TTF HO626 ONYX- 103 шт., які перевозилися в окремому контейнері ( надалі Товар 3).

Митна вартість товару була визначена декларантом (позивачем) за основним методом за ціною договору та включала ціну товару згідно комерційного інвойсу 38 757,00 доларів США (37 507,00 доларів США (вартість автомобільних шин) + 1200,00 США (вартість доставки) + 50,00 доларів США (вартість страхування); витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням у порту Гданськ, Польща; витрати на транспортування на митну територію України.

На підтвердження митної вартості товару позивач надав:

- Пакувальний лист (Packing list) б/н 18.09.2023;

- Рахунок-проформа (Proforma invoice) 23CFUKR-LB009 25.08.2023;

- Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) 23CFUKR-LB009C 18.09.2023;

- Коносамент (Bill of lading) 43 22.09.2023;

- Автотранспортна накладна (Road consignment note) 419954 від 29.11.2023;

- рахунок-фактура BV/2023/11/0058 від 24.11.2023;

- платіжна інструкція № 165 від 02.11.2023;

- платіжна інструкція № 167 від 03.11.2023 ;

- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № LS-

4524099 від 30.11.2023;

- Прайс-лист виробника товару від 17.09.2023;

- Страховий поліс № 00797 від 21.09.2023;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) б/н від 07.10.2022;

- Доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) бн від 10.03.2023;

- Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 1 від 21.10.2020;

- Договір (угода, контракт) на послуги перевезення № 060423 06.04.2023;

- Договір про надання послуг митного брокера № 2-2023 від 08.05.2023;

- Договір (контракт) про перевезення № 01123 від 01.11.2023;

- Договір на перевезення № 1078 від 27.11.2023;

- митна декларація 23UA28U0 від 23.10.2023 (щодо декларування

аналогічного товару);

- митна декларація 23UA31U1 23.10.2023 (щодо декларування

аналогічного товару);

- довідка про склад від 04.12.2023 р.;

- Заявка № 02811 від 28.11.2023 р.;

- Лист до оплати №1 від 28.11.2023;

- Специфікація від 18.09.2023;

- Специфікація до інвойсу № 1 від 22.11.2023;

- Копія митної декларації країни відправлення № 00082764 від

18.09.2023;

- Звіт про незалежну оцінку вартості товару № 147.

За наслідками розгляду вказаних документів, митним органом були прийняті наступні рішення:

1. Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/100749/2 від 04.12.2023 р., яким було відмовлено у митному оформленні Товару 1 за митною декларацією № 23UA75U2 з оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/003058 від 04.12.2023 р.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:

- відповідно до вимог п. 5.5 зовнішньоекономічної угоди від 21.10.2020 №1 зазначено, що Продавець надає Покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі сертифікат походження товару. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення, що є порушенням вимог даної угоди;

- відповідно до вимог п. 2.2 Додатку від 10.03.2023 до зовнішньоекономічного контракту від 21.10.2020 № 1 зазначено, що Продавець складає проформу-інвойс на підставі Замовлення Покупця, де має бути вказано характеристики товару що ввозиться на митну територію України, проте даний документ декларантом не надано митному органу;

- У проформі 23CFUKR-LB009 від 25.08.2023 загальна вартість товару становить 304 270 дол. США, умови оплати вказано:100% передоплата, проте до митного оформлення надано платіжне доручення №165 від 02.11.2023 на суму 50332.8 дол. США та № 167 від 03.11.2023 на суму 26874,40 дол. США тобто умову контракту про оплату не дотримано. Надано платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах вказано, що даний документ являються платіжною інструкцією. Це не являється документом, який засвідчує факт переведення коштів.

- згідно п. 13.1. Контракту будь-які зміни та доповнення до цього контракту дійсні лише у випадку, якщо вони вчинені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками обох сторін. Інформація про зміни умов поставки не надано.

- відповідно до п.13.1 зовнішньоекономічного контракту №1 від 01.08.2019 вказано що всі доповнення та зміни здійснюються у письмовій формі за взаємною згодою обох сторін; Декларантом надано специфікацію №1 від 22.11.2023, яка підписана лише покупцем;

- експортна декларація країни відправлення 00082764 не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару.

- надано страховий поліс від 21.09.2023№ 00797 товар страхувався, коли вже був в дорозі. Суму, зазначену в страховому полісі, неможливо прив`язати до даної поставки;

- Прайс-лист має обмежений термін дії, вартість сформована на умовах FOB QINGDAO. Прайс-лист датований 17.09.2023, проте подана проформа, відповідно до якої узгоджується попередня ціна, кількість та сума товару, видана 25.05.2023, отже прайс-лист не може слугувати підтвердженням ціни товару;

- Декларантом надано Лист до оплати №1 від 28.11.2023, відсутні бухгалтерські документи для перевірки числових даних щодо умов оплати. Таким чином не можливо впевнитися у достовірності числових даних;

- розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 895 км, а вартість 85000 грн. - що становить94,97 грн./км, відстань по території України 271 км, а вартість 45000 грн. що становить 166,05 грн./км). Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 20.11.2023 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

2. Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100754/2 від 06.12.2023 р. було відмовлено у митному оформленні товару 2 за митною декларацією №23UA73U6 з оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/003069 від 06.12.2023 р.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:

- Відповідно до вимог п. 5.5 зовнішньоекономічної угоди від 21.10.2020 № 1 зазначено, що Продавець надає Покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі сертифікат походження товару. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди;

- Відповідно до вимог п. 2.2 Додатку від 10.03.2023 до зовнішньоекономічного контракту від 21.10.2020 № 1 зазначено, що Продавець складає проформу-інвойс на підставі Замовлення Покупця, де має бути вказано характеристики товару що ввозиться на митну територію України, проте даний документ декларантом не надано митному органу;

- У проформі 23CFUKR-LB009 від 25.08.2023 загальна вартість товару становить 304 270 дол. США, умови оплати вказано: 100% передоплата, проте до митного оформлення надано платіжне доручення №165 від 02.11.2023 на суму 50332.8 дол. США та № 167 від 03.11.2023 на суму 26874,40 дол. США тобто умову контракту про оплату не дотримано.

- Надано платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах вказано, що даний документ являються платіжною інструкцією. Це не являється документом, який засвідчує факт переведення коштів. Згідно п. 13.1. Контракту будь-які зміни та доповнення до цього контракту дійсні лише у випадку, якщо вони вчинені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками обох сторін. Інформація про зміни умов поставки не надано.

- Відповідно до п.13.1 зовнішньоекономічного контракту №1 від 01.08.2019 вказано що всі доповнення та зміни здійснюються у письмовій формі за взаємною згодою обох сторін; Декларантом надано специфікацію №1 від 22.11.2023, яка підписана лише покупцем;

- експортна декларація країни відправлення 00082764 - не містить будь-яких відміток митних органів країни відправлення, які підтверджують факт здійснення експорту оцінюваного товару.

- надано страховий поліс від 21.09.2023№ 00797-товар страхувався, коли вже був в дорозі. Сума зазначена в страховому полісі не можливо прив`язати до даної поставки;

- Прайс-лист має обмежений термін дії, вартість сформована на умовах FOB QINGDAO. Прайс-лист датований 17.09.2023 , проте подана проформа, відповідно до якої узгоджується попередня ціна, кількість та сума товару видана 25.05.2023, отже прайс-лист не можу слугувати підтвердженням ціни товару;

- Декларантом надано Лист до оплати №1 від 28.11.2023, відсутні бухгалтерські документи для перевірки числових даних щодо умов оплати. Таким чином неможливо впевнитися у достовірності числових даних;

- в CMR від 29.11.2023 № б/н у графі 22 «Підпис та штамп відправника» міститься відтиск штампу Blue Vinta Servlces, документи що висвітлюють договірні відносини із даною фірмою при виконанні угоди відсутні; До митного оформлення подано №060423 від 06.04.2023-лише першу сторінку без підписів та печаток;

- відповідно до п.1.3 договору на перевезення від 01.11.2023 № 01123-подається заявка;

- відповідно до п.1.3 договору на перевезення від 03.03.2021 № 2425-подається заявка;

- відповідно до п.1.2 договору на перевезення від 21.03.2023№ 1427-подається заявка.

Жодних заявок до вищезазначених договорів до митного оформлення не подавалося.

- розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 770 км, а вартість 171214 грн. - що становить 222,36 грн./км, відстань по території України 70 км, а вартість 87597,80 грн. що становить 1251,40 грн./км).

3. Рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/100760/2 від 08.12.2023 р. було відмовлено у митному оформленні товару 3 за митною декларацією №23UA19U2 з оформленням картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні чи пропуску товару транспортних засобів комерційного призначення № UA209230/2023/003080 від 08.12.2023 р.

За результатами проведеного опрацювання встановлено наступні розбіжності:

- Розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 743 км, а вартість 156585.95 грн. - що становить 210.75 грн/км, відстань по території України 65 км, а вартість 84316.05 грн. що становить 1297.17 грн/км).

- Відповідно до вимог п. 2.2 зовнішньоекономічного контракту від 21.10.2020 №1 визначено що проформа-інвойс складається Продавцем на підставі Замовлення Покупця, разом з тим даний документ не надано митному органу;

- відповідно до вимог п. 5.5 зовнішньоекономічної угоди від 21.10.2020 №1 зазначено, що Продавець надає Покупцю наступні товаросупровідні документи, у тому числі сертифікат походження товару. Даний документ декларантом не надано до митного оформлення що є порушенням вимог даної угоди;

- відповідно до вимог п. 1.2 угоди про надання послуг від 06.04.2023 № 060423 зазначено, що вартість послуг з обробки вантажу в порту призначення та інші істотні умови послуг узгоджуються сторонами контракту у Заявці, яка являється додатком до договору, проте даний документ декларантом не надано митному органу;

- відповідно до вимог п. 3.2 угоди про надання послуг від 06.04.2023 № 060423 зазначено що оплата послуг здійснюється згідно виставленого рахунку на протязі 7 банківських днів з дати зазначеної у рахунку ( у рахунку № BV/2023/11/0058 вказано дату 24.11.2023). Отже на час здійснення митного оформлення платіжний документ декларантом не надано митну органу, що є порушенням вимог контракту;

- відповідно до вимог п. 4.1.3.1. договору про транспортно-експедиційне обслуговування від 01.11.2023 № 01123 зазначено що платежі з послуг перевезення здійснюються протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку (дата виставлення рахунку № LS-4524099 30/11/23) Отже на час здійснення митного оформлення платіжний документ декларантом не надано митну органу, що є порушенням вимог контракту.

Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом декларанту (позивачу) надані вимоги стосовно надання додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів.

На вимогу митного органу декларантом (позивачем) додатково надано Звіт про незалежну оцінку товару №147 від 03.11.2023, виданий ТОВ «ЮК «Правозахист Україна».

З декларантом (позивачем у справі) проведено консультації згідно ст. 57 МКУ, за результатами яких встановлено, що неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III.

Джерелом інформації для коригування митної вартості: - товару № 1 слугувала МД UA100240/2023/074545 від 31.05.2023 де вартість такого товару становить 3,01 дол. США за кг (даного виду товару).

Надаючи правову оцінку встановленим фактичним обставинам суд зазначає наступне.

Згідно п. 24 ч. 1 ст. 4 МК України митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 318 Митного кодексу України митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України. Митний контроль здійснюється виключно митними органами відповідно до цього Кодексу та інших законів України.

Митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу (частини 1 та 2 статті 51 МК України).

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно п. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 1 статті 53 МК України передбачено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, передбачений частиною 2 статті 53 МК України, а саме: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Згідно ч. 1 ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (ч. 2 вказаної статті).

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу (ч. 3 вказаної статті).

Згідно п. 1 ч. 4 ст. 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 5 вказаної статті визначені права митного органу з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів, зокрема:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості.

Згідно ч. 6 статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно ч. 7 вказаної статті у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

У разі відмови у прийнятті митної декларації посадовою особою митного органу заповнюється картка відмови у прийнятті митної декларації за формою, встановленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Один примірник зазначеної картки невідкладно вручається (надсилається) декларанту або уповноваженій ним особі. Інформація про відмову у прийнятті для оформлення електронної митної декларації надсилається декларанту електронним повідомленням, засвідченим електронним цифровим підписом посадової особи митного органу (частина 12 статті 264 МК України).

Отже за змістом вказаних приписів контроль за визначенням митної вартості покладено на митні органи; у разі виявлення розбіжностей у поданих документах, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявності ознак підробки документів або відсутності всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари митний орган має право надати декларанту або уповноваженій ним особі письмову вимогу про надання додаткових документів.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що обов`язок доведення заявленої у митній декларації митної вартості лежить на декларантові. При цьому для підтвердження заявленої митної вартості декларант зобов`язаний подати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частинами 1 - 3 статті 57 (глава 9 розділу ІІІ) МК України передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (ч. 3 ст. 57 Митного кодексу України).

Умови застосування методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) передбачені статтею 58 МК України.

Так згідно частини 2 вказаної статті методу визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Згідно частини 5 вказаної статті ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Частиною 10 вказаної статті передбачено, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: 5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; 7) витрати на страхування цих товарів.

Судом встановлено, що згідно митних декларацій № 23UA75U2, №23UA73U6 та №23UA19U2 митна вартість товару була визначена декларантом (позивачем) за основним методом за ціною договору та включала ціну товару згідно комерційного інвойсу, до якої також входили витрати на доставку товару морським транспортом до м Гданськ, Польща; витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів у порту Гданськ, Польща; витрати на транспортування на митну територію України.

Щодо ціни товару, включеної до митної вартості, суд зазначає таке.

Згідно статті 2.1 Контракту №1 від 21.10.2020, укладеного між позивачем та TIRELINK CO. LTD, Китай (продавець) зі змінами, внесеними відповідно до додаткової угоди від 10.03.2023, попередня ціна, кількість та сума товару кожної поставки за цим контрактом зазначається у проформі-інвойсі, що є невід`ємною частиною цього контракту. Проформа-інвойс може включати також попередню вартість доставки товару покупцю та страхування його вартості.

Остаточна вартість доставки товару покупцю та страхування його вартості вказується в комерційному інвойсі на кожну партію товару.

Згідно статті 2.2 Контракту №1 від 21.10.2020 проформа-інвойс складається продавцем на підставі замовлення покупця із зазначенням кількості та параметрів шин, що його цікавлять. Сторони узгодили, що продавець може відступити від номенклатури і кількості товару, визначених у проформі-інвойсі, і відвантажувати покупцю кожну партію товару згідно наявних залишків на складі покупця.

Згідно статті 2.4 Контракту №1 від 21.10.2020 остаточна номенклатура, кількість та сума кожної партії товару вказується у комерційному інвойсі після фактичного завантаження в морський контейнер. Комерційний інвойс, крім вартості товару, може включати вартість доставки товару покупцю та страхування його вартості.

Згідно статті 4.1 Контракту №1 від 21.10.2020 оплата за товар здійснюється на підставі проформи-інвойсу шляхом перерахування коштів з рахунку покупця , зазначеного у цьому Контракті, на рахунок продавця, який зазначений у проформі-інвойсі та цьому Контракті. Валюта платежу - долар США. Проформа-інвойс може бути виставлена продавцем на декілька партій товару і не включати вартість доставки і страхування, в такому випадку покупець здійснює оплату товару в межах вартості кожної відвантаженої партії товару. яка може включати вартість доставки товару покупцю та страхування його вартості.

Згідно статті 4.2 Контракту №1 від 21.10.2020 оплата за цим Контрактом здійснюється перерахуванням коштів на рахунок продавця таким чином: 100% передоплата кожної партії товару до його отримання покупцем в порту призначення.

Отже за умовами Контракту №1 від 21.10.2020 поставлений товар має бути оплачений до його отримання позивачем (покупцем) в порту призначення м. Гданськ, Польща. При цьому оплата здійснюється на підставі проформи-інвойсу, а поставка товару здійснюється на підставі комерційного інвойсу.

Судом встановлено, що на підтвердження ціни товару за митною декларацією від 04.12.2023 № 23UA75U2 (рішення про коригування митної вартості від 04.12.2023 №UA209000/2023/100749/2, та митною декларацією від 05.12.2023 № 23UA73U6 (рішення про коригування митної вартості від 06.12.2023 №UA209000/2023/100754/2) позивач надав рахунок-проформу (Proforma invoice) 23CFUKR-LB009 25.08.2023 на суму 304 270,00 дол. США; рахунок-фактуру (iнвойс) (Commercial invoice) №23CFUKR-LB009C 18.09.2023 на суму 109 509, 00 дол. США; страховий поліс № 00797 від 21.09.2023; платіжну інструкцію № 165 від 02.11.2023; платіжну інструкцію № 167 від 03.11.2023; прайс-лист виробника товару від 17.09.2023, лист про оплату №1 від 28.11.2023.

За наслідками розгляду наданих документів відповідач у рішенні про коригування митної вартості від 04.12.2023 №UA209000/2023/100749/2 та рішенні про коригування митної вартості від 06.12.2023 №UA209000/2023/100754/2) послався на такі обставини:

- у проформі 23CFUKR-LB009 від 25.08.2023 загальна вартість товару становить 304 270 дол. США, умови оплати 100% передоплата, проте до митного оформлення надано платіжні інструкції в іноземній валюті або банківських металах №165 від 02.11.2023 на суму 50 332.8 дол. США та № 167 від 03.11.2023 на суму 26 874,40 дол. США тобто умову контракту про оплату не дотримано;

- надано платіжну інструкцію в іноземній валюті або банківських металах, проте це не являється документом, який засвідчує факт переведення коштів;

- декларантом надано лист до оплати №1 від 28.11.2023, відсутні бухгалтерські документи для перевірки числових даних щодо умов оплати; таким чином неможливо впевнитися у достовірності числових даних;

- надано страховий поліс від 21.09.2023№ 00797, проте товар страхувався, коли вже був в дорозі. Суму, зазначену в страховому полісі, неможливо прив`язати до даної поставки;

- відповідно до п.13.1 зовнішньоекономічного контракту №1 від 01.08.2019 вказано що всі доповнення та зміни здійснюються у письмовій формі за взаємною згодою обох сторін; Декларантом надано специфікацію №1 від 22.11.2023, яка підписана лише покупцем;

- прайс-лист має обмежений термін дії, вартість сформована на умовах FOB QINGDAO. Прайс-лист датований 17.09.2023 , проте подана проформа, відповідно до якої узгоджується попередня ціна, кількість та сума товару, видана 25.05.2023, отже прайс-лист не може слугувати підтвердженням ціни товару.

Надаючи оцінку вказаним доводам відповідача суд зазначає, що позивач визначив митну вартість товару за першим методом - за ціною договору (вартість операції).

Отже на час митного оформлення товару повинні бути дотримані всі умови щодо поставки товару, передбачені контрактом №1 від 21.10.2020, укладеного між позивачем та TIRELINK CO. LTD, Китай (продавець), зокрема і щодо повної оплати вартості поставленого товару.

Позивач стверджує, що здійснив оплату поставленого товару згідно рахунку-фактури (iнвойсу) (Commercial invoice) 23CFUKR-LB009C 18.09.2023 у повній сумі 109 509, 00 дол. США, а саме: платіжні інструкції в іноземній валюті або банківських металах №165 від 02.11.2023 на суму 50 332.8 дол. США та № 167 від 03.11.2023 на суму 26 874,40 дол. США та лист до оплати №1 від 28.11.2023, згідно з яким в оплату за комерційним iнвойсом № 23CFUKR-LB009C від 18.09.2023 на суму 109 509, 00 дол. США зараховано існуючу переплату у сумі 48 844,48 дол. США.

Проте у рядку «Призначення платежу» платіжних інструкцій в іноземній валюті або банківських металах №165 від 02.11.2023 та № 167 від 03.11.2023 зазначено, що оплата здійснена відповідно до проформи 23CFUKR-LB009 від 25.08.2023, згідно якої загальна вартість товару становить 304 270 дол. США, та не надано бухгалтерські документи на підтвердження існуючої переплати у сумі 48 844,48 дол. США та її зарахування TIRELINK CO. LTD, Китай (продавець) в оплату за товар згідно комерційного iнвойсу № 23CFUKR-LB009C від 18.09.2023 на суму 109 509, 00 дол. США.

Враховуючи, що сума поставки згідно проформи 23CFUKR-LB009 від 25.08.2023 становить 304 270 дол. США, що більш ніж у три рази перевищує суму поставки за комерційним iнвойсом № 23CFUKR-LB009C від 18.09.2023 (109 509, 00 дол. США), суд вважає, що позивачем не надано митному органу та до суду достатніх доказів, які б підтверджували факт оплати товару, поставленого згідно комерційного iнвойсу № 23CFUKR-LB009C від 18.09.2023, а отже ціна товару не підтверджена документально.

Щодо наданого позивачем прайс-листа від 17.09.2023, то прайс-лист не є документом, на підставі якого здійснюється поставка товару, а отже не може підтверджувати ціну поставленого товару.

Щодо наданої позивачем специфікації №1 від 22.11.2023, то суд погоджується з доводами відповідача про те, що дана специфікація не підтверджує ціну товару, оскільки складена і підписана позивачем, в той час як складання такої специфікації контрактом не передбачено.

Щодо доводів відповідача про те, що страховий поліс від 21.09.2023 № 00797 не підтверджує витрати на страхування, оскільки товар страхувався, коли вже був в дорозі, і суму, зазначену в страховому полісі, неможливо прив`язати до даної поставки, то суд бере до уваги, що відповідно до комерційного інвойсу №23CFUKR-LB009C 18.09.2023 на суму 109 509, 00 дол. США умовами поставки товару є CIF-Гданськ, Польща згідно Інкотермс-2010.

Згідно Правил Інкотермс-2010 умова поставки CIF передбачає, що поставка відбулася в момент, коли товар потрапив на борт судна в порту відвантаження.

Продавець зобов`язаний оплатити доставку (фрахт) у порт призначення та застрахувати товар на користь покупця від ризиків втрати й ушкодження товару під час перевезення. Потрібно тільки мінімальне покриття ризиків покупця, якщо інше не передбачено договором.

Перехід ризиків із моменту, коли товар уже знаходиться на борту судна в порту відвантаження. Розподіл затрат у місці призначення. Вид транспорту тільки морський або внутрішній водний транспорт

До обов`язків покупця відносяться вивантаження товару в порту призначення; виконання транзитних митних формальностей, якщо за договором перевезення ці витрати не оплачує продавець; виконання імпортних митних формальностей; доставка з порту призначення.

Отже витрати по доставці та страхуванню товару до м. Гданськ, Польща покладені на продавця - компанію TIRELINK CO, LTD (КНР), та входять у ціну товару, що підтверджується комерційним інвойсом №23CFUKR-LB009C 18.09.2023 на суму 109 509, 00 дол. США.

Отже в даному випадку страховий поліс від 21.09.2023 № 00797 є додатковим доказом включення вартості страхування у ціну товару, проте не впливає на наявність у відповідача підстав для висновку про те, що докази оплати поставленого товару відсутні.

Щодо доводів відповідача про те, що платіжна інструкція не є платіжним документом, суд зазначає, що порядок ініціювання та виконання платіжних операцій за рахунками користувачів платіжних послуг, які відкриті в надавачів платіжних послуг з обслуговування рахунку, врегульований Інструкцією про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затверджених постановою Правління Національного банку України 29.07.2022 № 163.

Згідно п.п. 8 п. 4 Інструкції надавач платіжних послуг - надавач платіжних послуг, у якому відкритий рахунок платника/отримувача/стягувача для виконання платіжних операцій (далі - надавач платіжних послуг платника/отримувача/стягувача). До надавачів платіжних послуг належать банки та небанківські надавачі платіжних послуг.

Згідно п. 27 Інструкції надавач платіжних послуг платника в платіжній інструкції, оформленій ініціатором у паперовій формі: 1) заповнює реквізити "Дата прийняття до виконання" і "Дата виконання" та засвідчує їх власноручним підписом уповноваженого працівника надавача платіжних послуг платника.

Отже платіжна інструкція є платіжним документом та підтверджує факт оплати у разі, коли у графі "Дата виконання" вказана дата та міститься власноручний підпис уповноваженого працівника банку.

Щодо витрат на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів у порту Гданськ, Польща суд зазначає таке.

На підтвердження витрат на вивантаження у порту призначення Гданськ, Польща позивач разом з митною декларацією від 08.12.2023 № 23UA19U2 (рішення про коригування митної вартості від 06.12.2023 №UA209000/2023/100760/2) надав копію угоди про надання послуг від 06.04.2023 № 060423, укладеної з компанією BLUE VINTA SERVICES MARCIN POCHYLSKI, та рахунок № BV/2023/11/0058 на суму 380 дол. США.

Відповідач у рішенні про коригування митної вартості від 06.12.2023 №UA209000/2023/100760/2 зазначив, що відповідно до вимог п. 1.2 угоди про надання послуг від 06.04.2023 № вартість послуг з обробки вантажу в порту призначення та інші істотні умови послуг узгоджуються сторонами контракту у Заявці, яка являється додатком до договору, проте даний документ декларантом не надано митному органу.

Також відповідно до вимог п. 3.2 угоди про надання послуг від 06.04.2023 № 060423 оплата послуг здійснюється згідно виставленого рахунку на протязі 7 банківських днів з дати зазначеної у рахунку ( у рахунку № BV/2023/11/0058 вказано дату 24.11.2023). Отже на час здійснення митного оформлення, тобто 08.12.2023, платіжний документ декларантом не надано митну органу, що є порушенням вимог контракту.

Суд погоджується з доводами відповідача, оскільки вважає, що за відсутності заявки на надання послуг з розвантаження у порту Гданськ, Польща та платіжного документа про оплату рахунка № BV/2023/11/0058 від 24.11.2023 вказаний рахунок викликає обгрунтовані сумніви у тому, що витрати на надання послуг у порту призначення у сумі 380 дол. США є дійсними витратами.

Щодо витрат на транспортування товару на митну територію України суд зазначає таке.

Згідно рішення про коригування митної вартості від 04.12.2023 №UA209000/2023/100749/2 ( митна декларація від 04.12.2023 № 23UA75U2) розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 895 км, а вартість 85000 грн. - що становить94,97 грн./км, відстань по території України 271 км, а вартість 45000 грн. що становить 166,05 грн./км). Таким чином, очевидним є факт, що рахунок від 20.11.2023 містить відомості щодо вартості перевезень до перетину кордону України та після його перетину, які сформовані з порушенням принципів пропорційного розподілу.

Судом встановлено, що на підтвердження витрат з транспортування товару з м. Гданськ, Польща до позивач надав автотранспортну накладну (Road consignmant note) б/н від 25.11.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №СФ/Б-00027 від 20.11.2023, договір (контракт) про перевезення №290823 від 29.08.2023, укладений з ФОП ОСОБА_1 , заявку №1 від 20.11.2023.

Згідно рахунку-фактурі №СФ/б-00027 від 20.11.2023 ФОП ОСОБА_1 вартість транспортних послуг по маршруту м. Гданськ (Польща) ЧОП (Україна) становить 85 000 грн; транспортні послуги по маршруту м. Чоп (Україна) м. Львів (Україна) становить 45 000 грн., всього 130 000 грн.

Згідно рішення про коригування митної вартості від 06.12.2023 №UA209000/2023/100754/2 (митна декларація від 05.12.2023 № 23UA73U6) в CMR від 29.11.2023 № б/н у графі 22 «Підпис та штамп відправника» міститься відтиск штампу Blue Vinta Servlces, документи що висвітлюють договірні відносини із даною фірмою при виконанні угоди відсутні; до митного оформлення подано №060423 від 06.04.2023 - лише першу сторінку без підписів та печаток;

- відповідно до п.1.3 договору на перевезення від 01.11.2023 № 01123-подається заявка;

- відповідно до п.1.3 договору на перевезення від 03.03.2021 № 2425-подається заявка;

- відповідно до п.1.2 договору на перевезення від 21.03.2023№ 1427-подається заявка.

Жодних заявок до вищезазначених договорів до митного оформлення не подавалося.

Розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 770 км, а вартість 171214 грн. - що становить 222,36 грн./км, відстань по території України 70 км, а вартість 87597,80 грн. що становить 1251,40 грн./км).

Судом встановлено, що на підтвердження витрат з транспортування товару з м. Гданськ, Польща позивач надав автотранспортну накладну (Road consignmant note) б/н від 29.11.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №LS/4524056 від 30.11.2023, договір (контракт) про транспортно-експедиційне обслуговування №01123 від 01.11.2023, укладений з ТОВ «Ламан Шипінг», договір на перевезення №2425 від 03.03.2023, заявку №02911-1 від 29.11.2023.

Згідно заявки позивача на адресу ТОВ «Ламан Шипінг» №02911-1 від 29.11.2023 на організацію транспортування і експедирування вантажу до договору ТЕО №01123 від 01.11.2023 місце завантаження Гданськ, Польща, місце розвантаження м. Львів, Україна.

Згідно рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №LS/4524056 від 30.11.2023 ТОВ «Ламан Шипінг» вартість міжнародного автоперевезення за межами державного кордону України становить 171 214,00 грн, міжнародне автоперевезення по території України становить 87597, 80 грн.

Згідно рішення про коригування митної вартості від 06.12.2023 №UA209000/2023/100754/2 (митна декларація від 05.12.2023 № 23UA73U6) розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу (відстань по іноземній території 743 км, а вартість 156585.95 грн. - що становить 210.75 грн/км, відстань по території України 65 км, а вартість 84316.05 грн. що становить 1297.17 грн/км).

Також відповідно до вимог п. 4.1.3.1. договору про транспортно- експедиційне обслуговування від 01.11.2023 № 01123 платежі з послуг перевезення здійснюються протягом 3 банківських днів з моменту виставлення рахунку (дата виставлення рахунку № LS-4524099 30/11/23) Отже на час здійснення митного оформлення платіжний документ декларантом не надано митну органу, що є порушенням вимог контракту.

Судом встановлено, що позивач надав автотранспортну накладну (Road consignmant note) №419954 від 29.11.2023; рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг №LS/4524099 від 30.11.2023, договір (контракт) про транспортно-експедиційне обслуговування №01123 від 01.11.2023, укладений з ТОВ «Ламан Шипінг», договір на перевезення №1078 від 27.11.2023, заявку №02811 від 28.11.2023.

Згідно заявки позивача на адресу ТОВ «Ламан Шипінг» №02811 від 28.11.2023 на організацію транспортування і експедирування вантажу до договору ТЕО №01123 від 01.11.2023 місце завантаження Гданськ, Польща, місце розвантаження м. Львів, Україна.

Згідно рахунку-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг №LS/4524099 від 30.11.2023 ТОВ «Ламан Шипінг» вартість міжнародного автоперевезення за межами державного кордону України становить 156 585,00 грн, міжнародне автоперевезення по території України становить 84 316, 05 грн.

Надаючи оцінку вказаним доказам суд погоджується з доводами відповідача про те, що розмір транспортних витрат не пропорційно розбитий відносно всього кілометражу, оскільки доводи відповідача грунтуються на розрахунках щодо відстаней перевезення, які позивачем не оспорюються. Отже непропорційність витрат є очевидною, а сумніви відповідача щодо дійсності таких витрат є обгрунтованими.

Обгрунтовуючи очевидну непропорційність витрат на транспортне перевезення відповідач посилається на Методичні рекомендації з формування собівартості перевезень (робіт, послуг) на транспорті, затверджені наказом Міністерства транспорту України від 05.02.2001 65, зокрема, на пункти та 51.

Так, згідно пункту 49 Методичних рекомендацій вартість пально-мастильних та інших експлуатаційних матеріалів, витрачених на здійснення певних видів перевезень включається до їх собівартості за прямою ознакою. Якщо деякі мастильні та інші експлуатаційні матеріали неможливо віднести до певних видів перевезень, їх вартість включається у собівартість окремих об`єктів калькулювання шляхом розподілу пропорційно до вартості витраченого пального.

Згідно пункту 51 Методичних рекомендацій амортизаційні відрахування включаються безпосередньо до собівартості окремих видів перевезень (робіт, послуг). Амортизаційні відрахування по транспортних засобах, що експлуатувались при здійсненні кількох видів перевезень (робіт, послуг), розподіляються між об`єктами калькулювання пропорційно до обсягів перевезень (робіт, послуг).

Тобто за змістом вказаних приписів у разі неможливості встановити вартість пально-мастильних матеріалів на здійснення певного виду перевезень (у даному випадку міжнародне перевезення за межами митного кордону України та міжнародне перевезення по території України), такі витрати розподіляються пропорційно до вартості витраченого пального.

Аналогічно розподіляються амортизаційні витрати.

Позивачем не обгрунтовано та не надано доказів, за рахунок яких складових вартість міжнародних перевезень по території України в декілька раз є вищою, ніж вартість міжнародних перевезень до території України.

Доводи позивача щодо того, що Методичні рекомендації носять рекомендаційний характер, суд вважає необгрунтованими, позаяк відповідач не стверджує про їх порушення, а лише посилається на приписи Методичних рекомендацій як такі, що дають підстави сумніватись у обгрунтованості витрат на транспортування товару, зазначених у рахунках перевізників.

Щодо доводів позивача про те, що він не впливає та не контролює правильності формування собівартості товару/послуг та ведення бухгалтерського обліку своїми контрагентами, а також не впливає на внутрішні організаційно-розпорядчі процедури господарської діяльності своїх контрагентів, в тому числі щодо порядку формування ними структури ціни товару/послуг, то згідно ст. 311 Господарського кодексу України плата за перевезення вантажів та виконання інших робіт визначається за цінами, встановленими відповідно до законодавства.

Проте ні у наданих договорах перевезення, ні у заявках на перевезення не визначені окремо вартість міжнародного автоперевезення за межами державного кордону України та вартість міжнародного автоперевезення по території України.

Така вартість визначена лише у рахунках перевізників і жодним чином не обгрунтована, що є підставою для обгрунтованих сумнівів у її достовірності.

Зважаючи на вищенаведене суд дійшов висновку, що сумніви відповідача у обгрунтованості та дійсності митної вартості поставлених товарів є обгрунтованими, та позивачем не спростовані.

Відповідно до статті 58 Митного кодексу України метод визначення митної вартості товару за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при обчисленні.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відтак спірні картка відмови у прийнятті митних декларацій, митному оформленні чи пропуску товару, транспортних засобів комерційного призначення прийняті на законних підставах і скасуванню не підлоягають.

Щодо рішень про коригування митної вартості № UA209000/2023/100749/2 від 04.12.2023, № UA209000/2023/100754/2 від 06.12.2023, № UA209000/2023/100760/2 від 08.12.2023 суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

ч. 2 8 ст. 57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Відповідно до норм статті 59 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу, за основу для її визначення береться вартість операції з ідентичними товарами, що продаються на експорт в Україну з тієї ж країни і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідно до норм статті 60 МК України, у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена згідно з положеннями статей 58 і 59 цього Кодексу, за митну вартість береться прийнята митним органом вартість операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього.

Відповідно до норм статті 62 МК України у разі якщо митна вартість оцінюваних товарів не може бути визначена відповідно до положень статей 58-61 цього Кодексу, їх митна вартість визначається згідно з положеннями цієї статті на основі віднімання вартості, крім випадків, коли на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи послідовність застосування цієї статті та статті 63 цього Кодексу може бути зворотною.

Відповідно до норм статті 63 МК України, для визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) за основу береться надана виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформація про їх вартість, яка повинна складатися із сум: 1) вартості матеріалів та витрат, понесених виробником при виробництві оцінюваних товарів. Така інформація повинна базуватися на комерційних рахунках виробника з умови, що такі рахунки сумісні із загальновизнаними принципами бухгалтерського обліку, які застосовуються в країні, де ці товари виробляються; 2) обсягу прибутку та загальних витрат, що дорівнює сумі, яка звичайно відображається при продажу товарів того ж класу або виду, що й оцінювані товари, які виготовляються виробниками у країні експорту для експорту в Україну; 3) загальних витрат при продажу в Україну з країни вивезення товарів того ж класу або виду, тобто витрат на завантаження, розвантаження та обробку оцінюваних товарів, їх транспортування до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України, витрат на страхування цих товарів.

Посадова особа митного органу не може вимагати або примушувати будь-яку особу, яка не є резидентом, надавати для вивчення або дозволяти доступ до будь-якого рахунка чи інших записів для цілей визначення обчисленої вартості. Інформація, подана виробником товарів для цілей визначення митної вартості згідно з положеннями цієї статті, може бути перевірена в країні - виробникові товарів уповноваженими органами України за згодою виробника і за умови повідомлення заздалегідь уряду країни - виробника товарів та за відсутності заперечень проти такої перевірки.

Згідно ч. 1 ст. 63 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).

Зі змісту спірних рішень про коригування митної вартості товару вбачається, що за результатами проведення консультацій неможливо застосувати методи визначення митної вартості товару, передбачених ст. 59, 60 МК України, з причини відсутності у митного органу та декларанта про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методів визначення митної вартості товару, передбачених ст. 62, 63 МК України, з причини відсутності у митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Запропоновано резервний метод згідно ст. 64 МК України. Джерелом коригування митної вартості товару слугувала МД UA100240|2023|074545 від 31.05.2023, де вартість такого товару становить 3,01 дол. США.

Отже сторони за результатами консультацій погодили застосування резервного методу оцінки митної вартості товарів.

Позивач у позовній заяві зазначив, що відповідачем не було дотримано послідовності застосування кожного наступного методу при обгрунтованості неможливості застосування кожного з попередніх методів визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.

Проте ці доводи спростовується вищенаведеними доводами відповідача, в той час як позивач не обгрунтував свої доводи як нормативно, так і фактично. Отже його доводи в цій частині є необгрунтованими.

Надаючи оцінку щодо застосування резервного методу суд зазначає, що відповідно до пункту 2(a) статті VII ГАТТ "Оцінка товару для митних цілей" та Угоди про застосування статті VII ГАТТ оцінка ввезеного товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості ввезеного товару, який обкладається митом, або аналогічного товару.

Відповідно до пункту 2(b) статті під "дійсною вартістю" повинна розумітись ціна, за якою такий або аналогічний товар продасться або пропонується для продажу при нормальній ході торгівлі в умовах вільної конкуренції.

Якщо дійсна вартість може бути визначена відповідно до пункту (b), оцінка для митних цілей повинна ґрунтуватися на найближчому еквіваленті, який може бути встановлений.

Відповідно до додатка 1 до статті VII формування пунктів (a) і (b) дозволяє стороні, що домовляється, одноманітно визначати вартість для митних цілей або на підставі цін окремого експортера на імпортний товар, або на підставі загального рівня цін на подібний (аналогічний) товар.

Як вбачається з оскаржуваних рішень про коригування митної вартості джерелом коригування митної вартості товару слугувала МД UA100240|2023|074545 від 31.05.2023, де вартість такого товару становить 3,01 дол. США.

Суд зазначає, що інші декларації, які б визначали митну вартість товару в найближчому еквіваленті, який може бути встановлений, позивачем не надано.

Таким чином, посадові особи Львівської митниці при здійсненні контролю митної вартості імпортованого позивачем товару діяли в межах повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства України.

Заперечуючи застосування резервного методу позивач зазначив, що митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу; джерелом інформації для коригування митної вартості слугувала МД UA10024/2023/074545 від 31.05.2023, де вартість товару становить 3,01 дол. США за кг (для даного виду товару), проте посилання на вказану декларацію є недостатнім для здійснення коригування за вказаним методом, оскільки не надає можливості досліджувати істотні умови такої міжнародної операції (умови поставки, логістика, наявність супутніх витрат, які увійшли до складу товару, характер взаємовідносин сторін, вартість за одиницю такого товару згідно інвойсу тощо); при цьому важливим в даному випадку є порівняння саме умов інвойсів тотожних операцій, проформ, специфікацій, рахунків тощо, які відображають вартість за одиницю аналогічного товару або вартості супутніх послуг і їх характеристику.

Щодо вказаних доводів суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 55 Митного кодексу України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема,

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Так, наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 затверджено форму рішення про коригування митної вартості товарів; Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів; та Перелік додаткових складових до ціни договору.

У Правилах заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (далі Правила), зазначено, що посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, відповідач в якості джерела для винесення оскаржуваного рішення використала митну декларацію МД UA100240/2023/074545 від 31.05.2023, в графі 43 «Код МВВ» якої зазначена цифра 6, правий підрозділ цієї графи не заповнений.

Відповідно до Порядку заповнення митних декларацій за формою єдиного адміністративного документа, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 30 травня 2012 року № 651, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 серпня 2012 р. за № 1372/21684, Графа 43 «Метод визначення вартості Код» заповнюється наступним чином:

«Графа заповнюється в разі заявлення товарів у митний режим імпорту або в інший, відмінний від митного режиму імпорту, митний режим, з нарахуванням митних платежів.

У лівому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався.

У разі наявності чинного рішення про коригування митної вартості товарів у правому підрозділі графи зазначається порядковий номер методу визначення митної вартості, що використовувався митним органом».

Враховуючи що в графі 43 митної декларації №UA100240/2023/074545 від 31.05.2023, у лівому підрозділі зазначена цифра 6, а правий підрозділ цієї графи не заповнений, то митна вартість по ній визначена декларантом самостійно за 6 методом, а незаповнений правий підрозділ свідчить про те, що така вартість не коригувалась митним органом.

Також судом встановлено, що партії товарів за поданими до митного оформлення та використаної в якості джерела №UA100240/2023/074545 від 31.05.2023 є майже однаковими: вага нетто, код товару (графа 33) - 40112090, країна експорту (графа 15 МД), країна-виробник (графа 31 МД) та торгова країна (графа 11) Китай, умови поставки ( графа 20 МД) CIF PL GDANSK, тому підстав для коригування на обсяг партії та комерційні рівні не було.

Отже, рішення про коригування митної вартості містять всю необхідну інформацію щодо підстав коригування та джерела, яке було використано для коригування митної вартості, тому підстави для їх скасування відсутні.

Щодо інших доводів позивача та відповідача, то суд не надає їм правової оцінки, оскільки вони не мають значення для розгляду справи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити в повному обсязі.

Керуючись ст. 241-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 3 вересня 2024 року.

Суддя Алла РУДЕНКО