Справа № 296/4978/24
Суддя: Петровська М. В.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/4978/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 рокум.Житомир

Корольовський районний суд м.Житомира у складі головуючої судді Петровської М.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Корольовського районного суду м.Житомира із позовною заявою, в якій, з урахуванням поданої заяви про усунення недоліків від 06.06.2024, просить скасувати постанову інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області старшого лейтенанта поліції Лось Валентина Володимировича серії ЕНА №2241338 від 26 травня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч.1 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що постановою інспектора 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирської області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 26 травня 2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що, 26травня 2024 року о 12 год. 22 хв. на вулиці Небесної Сотні 14-А, здійснив зупинку (стоянку) ТЗ автомобілем Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_1 на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив вимоги п.15.4 ПДР України.Вважає постанову незаконною, оскільки зупинився, щоб припаркуватися своїм автомобілем замість виїжджаючого автомобіля, включивши лівий сигнал повороту. Вважає, що працівники поліції незаконно його зупинили.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення сторін.

18 червня 2024 року на адресу Корольовського районного суду м.Житомира від Департаменту патрульної поліції надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову. В обґрунтування поданого відзиву представник зазначає, що позивач порушив вимоги пп.15.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306, а саме: не дозволяється ставити транспортні засоби на проїзній частині в два і більше ряди. Дане адміністративне правопорушення було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор працівника поліції. З вчиненим порушенням позивач був згоден, що підтверджується відеофайлом, де останній вказує, що висадив дружину та чекає поки та повернеться.Тобто пояснення позивача, що він «здійснив зупинку другим рядом та увімкнув покажчик повороту для того, щоб зайняти місце, яке звільняє інший транспортний засіб» не відповідає дійсності та свідчить про намагання уникнути від адміністративної відповідальності.В ході розгляду справи інспектор роз`яснив позивачу його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, повідомив про час та місце розгляду справи.Враховуючи викладене, поліцейський при винесенні постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов і відзив, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 26 травня 2024 року інспектором 2 взводу 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції у Житомирській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕНА № 2241338 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. До постанови додано відеофіксацію з портативного відеореєстратора Моторола 475239.

Згідно змісту вищевказаної постанови, 26.05.2024 о 12:22:14, в м.Житомирі по вул.Небесної Сотні 14А, водій ОСОБА_1 здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_1 на проїжджій частині в другому ряду, чим порушив п.15.4 ПДР України.

Не погоджуючись із постановою, позивач звернувся із вказаним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з ч.1 ст.122 КУпАП, перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною 1 статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції уповноважені розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені в тому числі і ч.1 ст.122 КУпАП.

За змістом пункту 15.4 Правил дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (далі - Правила дорожнього руху), транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди. Велосипеди, мопеди і мотоцикли без бокового причепа дозволяється ставити на проїзній частині не більше ніж у два ряди.

Відповідно до ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З дослідженого судом відеозапису з відеореєстратора 475239, долученого відповідачем до відзиву на позовну заяву, встановлено, що водій ОСОБА_1 дійсно здійснив зупинку (стоянку) транспортного засобу Subaru Forester д.н.з. НОМЕР_1 на проїзній частині по АДРЕСА_1 в другому ряду. В свою чергу, поліцейським роз`яснено позивачу його права та обов`язки, дотримано процедуру розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Твердження позивача, викладені в позовній заяві, що він зупинився з метою припаркуватися замість виїжджаючого автомобіля, включивши лівий сигнал повороту, спростовуються відеозаписом, з якого слідує, що ОСОБА_1 пояснив, що зупинився для висадки дружини та чекає на її повернення.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи наведені вище обставини та норми законодавства, надані сторонами докази у сукупності, суд дійшов висновку, що належними та достатніми доказами підтверджено факт порушення ОСОБА_1 п.15.4 ПДР України та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а отже про відмову у задоволенні позову в частині скасування постанови серії ЕНА №2241338 від 26 травня 2024 року.

Відповідно до ст.139 КАС України судові витрати позивачу не відшкодовуються у зв`язку з відмовою у задоволенні позову.

Керуючись статтями 72-77, 139, 241-246, 257, 262, 268-272, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції (03048, м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, ) про скасування постанови - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 09.09.2024.

Cуддя М. В. Петровська