Справа № 164/2478/23
Суддя: Матковська Зоряна Мирославівна
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 164/2478/23 пров. № А/857/12974/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Матковської З.М.,

суддів: Гінди О.М., Ніколіна В.В.,

при секретарі судового засідання: Коць Н.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 2024 року у справі № 164/2478/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності (головуючий суддя першої інстанції Невар О.В., місце ухвалення м. Маневичі, дата складання повного тексту 08.05.2024),

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області про скасування постанови.

Свої вимоги обґрунтував тим, що постановою серії ЕНА № 1040449 від 30 листопада 2023 року його визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді 20400 гривень штрафу. Відповідно до вказаної постанови ОСОБА_1 30 листопада 2023 року о 2 годині 19 хвилин, на вул. Полтавський шлях, 95 в м. Харків керував транспортним засобом, будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Із вказаною постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу позивач не погоджується, оскільки вважає, що вона не відповідає фактичним обставинам справи та діючому законодавству, а тому просив суд скасувати постанову серії ЕНА №1040449 від 30 листопада 2023 року інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 20400 гривень штрафу.

Рішенням Маневицького районного суду Волинської області від 08.05.2024р. в задоволенні позову відмовив повністю.

Не погодившись із цим рішенням суд, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 2024 року у справі № 164/2478/23 та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позов, скасувавши постанову серії ЕНА № 1040449 від 30 листопада 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді 20400 гривень штрафу.

Апеляційна скарга мотивована тим, що згадана постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності містить порушення вимог ст. 283 КУпАП, зокрема, складена не на місці вчинення адміністративного правопорушення. Апелянт вважає, що в цій постанові неправильно зазначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення та не вказано всіх відомостей, як того вимагає ст. 283 КУпАП. Апелянт вказує, що будь-яких доказів того, що він діяв умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, які посягають на встановлений правопорядок, в матеріалах справи відсутні. Апелянт вважає недоведеними та непідтвердженими твердження відповідача про те, що при перевірці інспектором документів на місці зупинки не працював Єдиний державний реєстр судових рішень, тому відповідно перевірити відомості щодо права керування водія не було можливим. Апелянт вказує, що з досліджених у судовому засіданні відеозаписів чітко зафіксовано, що працівники поліції здійснювали перевірку посвідчення водія, використовуючи технічні прилади, мережу Інтернет, телефонували до чергової частини та в результаті встановили відсутність правопорушень щодо права керування.

Відзив на апеляційну скаргу не надійшов. Згідно з ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Представник апелянта адвокат Приймаченко Антон Олегович та апелянт особисто у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду, апеляційну скаргу підтримали повністю та просили її задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не прибули, хоча належним чином були повідомлені про дату судового засідання на офіційні електронні адреси, про що свідчать довідки про доставку електронного листа.

Відповідно до статті 268 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки до електронного кабінету, а за його відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Суд апеляційної інстанції розглядає справу у десятиденний строк після закінчення строку апеляційного оскарження з повідомленням учасників справи (ч.5 ст. 286 КАС України). З врахуванням вищенаведеного, та у відповідності до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено і з матеріалів справи слідує, що 30 листопада 2023 року відносно позивача ОСОБА_1 інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_2 було винесено постанову серії ЕНА № 1040449 від 30 листопада 2023 року, згідно якої ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді 20400 гривень штрафу. Постанову про накладення адміністративного стягнення було винесено в присутності позивача після оголошення йому прав та повідомлення про розгляд справи. Будь-яких клопотань по суті справи, а також про необхідність скористатись послугами адвоката чи перенесення розгляду справи на інший час чи день, позивач не заявляв. Копія постанови після її винесення інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_2 була під розпис вручена позивачу, який не заперечував проти викладеного в ній.

Вказані обставини встановлено колегією суддів із досліджених в судовому засіданні матеріалів позовної заяви, постанови серії ЕНА № 1040449 від 30 листопада 2023 року, представлених відповідачем до відзиву відеозаписів, про які вказано в постанові серії ЕНА № 1040449 від 30 листопада 2023 року, постанови Маневицького районного суду Волинської області від 16 листопада 2023 року, яка набрала законної сили 27 листопада 2023 року, рапорта інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_2 .

Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕНА № 1040449 від 30 листопада 2023 року, яка досліджувалась судом, ОСОБА_1 30 листопада 2023 року о 2 годині 19 хвилин, на вул. Полтавський шлях, 95 в м. Харків керував транспортним засобом, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З вказаних відеозаписів, які досліджувалися колегією суддів, достовірно встановлено, що 30 листопада 2023 року о 2 годині 19 хвилин, на вул. Полтавський шлях, 95 в м. Харків, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Nissan X-Trail», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в період дії комендантської години. Після зупинки автомобіля працівниками поліції - управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_1 їм повідомив, що у нього можливо закінчився термін дії посвідчення водія, так як він в листопаді 2023 року був судом за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, позбавлений права керування транспортними засобами. Від проходження на вимогу працівників поліції огляду на стан наркотичного сп`яніння у відповідному медичному закладі позивач категорично відмовився, хоча йому було повідомлено про ознаки, які свідчили про його перебування в стані наркотичного сп`яніння, а також про наслідки відмови від такого огляду.

У зв`язку з цим, на ОСОБА_1 було складено протокол серії ААД № 644376 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, та повідомлено йому про відсторонення від подальшого керування транспортним засобом. Інспектор 1 взводу 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_2 кілька разів намагалася перевірити, чи дійсно ОСОБА_1 станом на 30 листопада 2023 року є позбавленим права керування транспортними засобами, зокрема за допомогою службового планшета та звернення до чергової частини управління патрульної поліції в Харківській області, однак таку інформацію їй отримати не вдалося, тому постанова про накладення на позивача стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП нею відразу на АДРЕСА_1 не виносилася. Після отримання інформації з Єдиного державного реєстру судових рішень інспектор 1 взводу 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_2 , виявивши позивача 30 листопада 2023 року о 4 годині 29 хвилин, на АДРЕСА_1 , повідомила йому про отриману інформацію з Єдиного державного реєстру судових рішень, показала ОСОБА_1 рішення суду від 16 листопада 2023 року про позбавлення його права керування транспортними засобами, яке набрало законної сили 27 листопада 2023 року, та повідомила про розгляд справи. Постанову про накладення адміністративного стягнення за ч. 4 ст. 126 КУпАП було винесено в присутності позивача після оголошення йому прав та повідомлення про розгляд справи. Будь-яких клопотань по суті справи, а також про необхідність скористатись послугами адвоката чи перенесення розгляду справи на інший час чи день, позивач не заявляв. Копія постанови після її винесення інспектором 1 взводу 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_2 була під розпис вручена позивачу.

Постановою Маневицького районного суду Волинської області від 16 листопада 2023 року, яка набрала законної сили 27 листопада 2023 року, що міститься в матеріалах справи, підтверджується, що позивач був визнаний винним у правопорушенні, передбаченому ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за вчинення вказаного правопорушення було накладено стягнення у виді 17000 гривень штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Під час розгляду вказаної справи ОСОБА_1 був присутній в судовому засіданні, а тому йому достовірно було відомо про накладене судом стягнення та строк, після якого постанова набирає законної сили. Вказане судове рішення ОСОБА_1 не оскаржував.

Суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову з тих підстав, що при розгляді справи знайшло підтвердження, що постанова серії ЕНА № 1040449 від 30 листопада 2023 року винесена правомірно уповноваженою на це посадовою особою, в діях інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_2 порушень вимог ч. 2 ст. 2 КАС України не встановлено.

Суд апеляційної інстанції із висновками суду першої інстанції погоджується, вважає їх такими, що відповідають обставинам справи з огляду на наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною другою статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

За приписами частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 33 КУпАП передбачає, що при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

У відповідності до статті 283 КУпАП постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, передбачено адміністративну відповідальність у виді накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень.

Згідно з п. 2.1 «а» ПДР водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідно до ч. 9-10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія. Порядок видачі, обміну та встановлення терміну дії таких посвідчень визначається Кабінетом Міністрів України. Забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Щодо тверджень апелянта стосовно невідповідності постанови серії ЕНА №1040449 від 30 листопада 2023 року статті 283 КУпАП суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості. Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

Колегія суддів враховує правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 537/1214/17 та постанові від 24 грудня 2019 року у справі № 459/1801/17, про те, що зазначення інспектором в оскаржуваних постановах неправильних даних, зокрема неправильної адреси чи дати, не спростовує порушення позивачем вимог інкримінованих йому пунктів Правил дорожнього руху та є опискою. В даному випадку основною та обов`язковою ознакою об`єктивної сторони є протиправне діяння, відсутність якого б виключала склад наведеного адміністративного правопорушення.

Щодо твердження апелянта про те, що під словосполученням «за місцем вчинення правопорушення» слід розуміти конкретну географічно-фізичну точку, в межах якої було виявлено та/або вчинено правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до рішення Конституційного Суду № 5-рп/2015від 26травня 2015 року у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення вказане положення, яке передбачає, що «справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, в аспекті порушеного у конституційному поданні питання необхідно розуміти так, що використане в ньому словосполучення «за місцем його вчинення» визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає аргументи апелянта щодо неправомірності постанови безпідставними та необґрунтованими.

Виходячи з наведеного, суд апеляційної інстанції вважає, що матеріалами справи підтверджується, що позивач 30 листопада 2023 року о 2 годині 19 хвилин, на вул. Полтавський шлях, 95 в м. Харків, керував транспортним засобом «Nissan X-Trail», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами, чим порушив п. 2.1 «а» ПДР України, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності у виді 20400 гривень штрафу, що передбачено санкцією ч. 4 ст. 126 КУпАП, справа розглянута уповноваженою на це посадовою особою за участю позивача, в діях інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України ОСОБА_2 порушень вимог ч. 2 ст. 2 КАС України не встановлено.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова серії ЕНА № 1040449 від 30 листопада 2023 року винесена правомірно уповноваженою на це посадовою особою. У діях інспектора 1 взводу 3 роти 2 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України Штонденко Ю.В. порушень вимог ч. 2 ст. 2 КАС України не встановлено, тому суд першої інстанції правильно відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції НП України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Приведені в апеляційні скарзі доводи, висновку суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів та незгоди з ними.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких підстав апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для скасування рішення суду першої інстанції колегія суддів не знаходить.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати перерозподілу не підлягають.

Керуючись статтями 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Маневицького районного суду Волинської області від 08 травня 2024 року у справі № 164/2478/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя З. М. Матковська
судді О. М. Гінда
В. В. Ніколін
Повне судове рішення складено 05.09.2024