Справа № 420/27254/24
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

03 вересня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Бездрабко О.І., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішень, зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" звернулося з позовною заявою до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС у Волинській області № 8509298/40888064 від 28.03.2023 р.;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну № 4 від 25.01.2023 р., складену Товариством з обмеженою відповідальністю "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" в Єдиному реєстрі податкових накладних датою її подання.

Приписами ч.1 ст.171 КАС України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними.

Частинами 1, 2 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод чи інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Отже, КАС України передбачено тримісячний строк для звернення до суду у разі, коли позивач скористався досудовим порядком вирішення спору.

Верховний Суд у постанові від 11.10.2019 р. у справі № 640/20468/18 сформував правовий висновок про те, що інші рішення контролюючих органів, які не стосуються нарахування грошових зобов`язань платника податків, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження - абзац третій пункту 56.18 статті 56 ПК України), оскаржуються в судовому порядку в такі строки:

а) тримісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги було прийнято та вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня вручення скаржнику рішення за результатами розгляду його скарги на рішення контролюючого органу;

б) шестимісячний строк для звернення до суду встановлюється за умови, якщо рішення контролюючого органу за результатами розгляду скарги не було прийнято та/або вручено платнику податків (скаржнику) у строки, встановлені ПК України. При цьому такий строк обчислюється з дня звернення скаржника до контролюючого органу із відповідною скаргою на його рішення.

З матеріалів справи слідує, що позивач скористався правом на оскарження рішення комісії регіонального рівня № 8509298/40888064 від 28.03.2023 р. в адміністративному порядку шляхом подачі скарги, рішення за результатами розгляду якої було прийнято 14.04.2023 р.

Таким чином, тримісячний строк звернення до суду з позовною заявою про визнання протиправним та скасування рішення № 8509298/40888064 від 28.03.2023 р. про відмову в реєстрації податкової накладної сплинув 15.07.2023 р., про що зазначає у позовній заяві сам позивач.

З позовною заявою ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" звернулося до суду 29.08.2024 р., тобто з пропуском встановленого ч.4 ст.122 КАС України строку.

У позовній заяві позивачем заявлено клопотання про поновлення строку звернення до суду. В обґрунтування даного клопотання позивач зазначає, що рішення за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних було прийнято 14.04.2023 р., а тому на час звернення до адміністративного суду тримісячний строк пропущено з поважних причин. Зокрема, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 р., який діє і на даний час. Позивач до 24.04.2024 р. здійснювало господарську діяльність у м.Миколаєві, який з початку повномасштабного вторгнення фактично є прифронтовою територією, що знаходиться в радіусі ураження вогневих засобів ураження збройних сил російської федерації. На даний момент м.Миколаїв залишається прифронтовим містом. Ці дані свідчать про існування реальної загрози для людей, а тому під час повітряних тривог є необхідність спускатися до підвалу та зупиняти роботу. Не дивлячись на це, позивач намагався вчинити усі залежні від нього процесуальні дії у розумний строк. Однак, у зв`язку з військовою агресією проти України та регулярними обстрілами Миколаївської області, господарську діяльність ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" було значно ускладнено. Так, в період з квітня 2023 року по квітень 2024 року відповідно до сервісу статистики повітряних тривог у Миколаївській області: кількість повітряних тривог склала 1156; тривалість тривог (у годинах) склала 1229,9 год.; кількість повідомлень про вибухи у Миколаєві склала 49; кількість повідомлень про вибухи у Миколаївській області склала 23. На території Миколаївської області у травні 2023 - квітні 2024, були перебої з електропостачанням, викликані як пошкодженням систем електропостачання, проведенням аварійно-відновлювальних робіт, так і плановими відключеннями. 05.05.2023 р., з незалежних від позивача причин, вийшов з ладу сервер, на якому зберігалася вся інформація та данні бухгалтерського обліку ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН", внаслідок чого була пошкоджена структура даних на сервері, втрачена облікова інформація. Так, згідно з наказом № 02/05-23 від 02.05.2023 р. "Про переміщення документації підприємства у безпечне місце" було вирішено перемістити первинну документацію підприємства, пов`язану із здійсненням господарських операцій у безпечне місце, а саме на таку адресу: Київська область, Васильківський район, с.Гребінки, вул.Індустріальна, 3. Таким чином, ні бухгалтер, ні директор не мали постійного повноцінного доступу до первинної документації. 13.03.2024 директором ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" було видано наказ № 13/03-24 від 13.03.2024 р. "Про повернення до офісу документації підприємства", згідно якого вирішено повернути первинну документацію підприємства, пов`язану із здійсненням господарських операцій до офісу підприємства, що знаходилось за адресою: Миколаївська область, м.Миколаїв, вул.Потьомкінська, буд.114/1. Отже, первинна документація підприємства фактично була відсутня протягом періоду з 02.05.2023 р. по 13.03.2024 р. Таким чином, можливість зібрати документи для подачі позову у позивача з`явилась лише після 13.03.2024 р. Також зазначає, що директор підприємства перебував за межами території України внаслідок початку воєнних дій в Україні, що зумовило дистанційне спілкування між директором та бухгалтером. В той же час, за 2023 рік заблоковано велику кількість податкових накладних. Директором підприємства втрачено багато часу для підготовки пояснень та пакету документів щодо розблокування податкових накладних, що вплинуло на можливість позивача звернутися до суду своєчасно. Окрім цього, оскільки позивач немає юридичної освіти та відповідних спеціальних знань, з метою звернення до суду 24.04.2024 р. позивач уклав з адвокатом Босонченко О.М. договір про надання правової допомоги № 24/04-24. Перегляд стану податкових накладних, пошук необхідної інформації щодо стану розблокування податкових накладних, пошук адвоката а також збір документів, підготовка позову та подання його о суду зайняло певний проміжок часу, що також вплинуло на строк звернення. Крім того, директор ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" Мицик М.М. одночасно є керівником ТОВ "МИНЕРАЛИС", у зв`язку з чим має здійснювати обов`язки керівника підприємства в інших суб`єктах господарювання, що займає значну частину робочого часу, який і так обмежено тривалими повітряними тривогами. З метою проведення перемовин з контрагентами, директор ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" відбував у відрядження до м.Києва з 04.12.2023 р. по 13.12.2023 р. згідно наказу від 01.12.2023 р. № 01/12-К, з 11.03.2024 р. по 15.03.2024 р. відповідно до наказу від 08.03.2024 р. № 08/03-К. Позивач зазначає, що не поновлення строку на звернення до суду буде мати наслідком невиправдане обмеження права позивача на доступ до суду. Відтак, позивач вважає, що строк на звернення до суду із даною позовною заявою з урахуванням наведених вище обставин підлягає поновленню як такий, що пропущено з поважних причин.

Оцінюючи наведені позивачем причини пропуску зазначеного строку, суддя враховує, що згідно з вимогами ч.1 ст.121 КАС України суд поновлює процесуальний строк, якщо визнає причини його пропуску поважними. Водночас поважність причин повинен доводити скаржник.

Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 10.09.2020 р. у справі № 806/2321/16.

Причина пропуску строку звернення до суду з адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Відтак поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Водночас не звернення до суду з позовом за захистом свої прав через неналежне використання своїх процесуальних прав не є поважною причиною пропуску строку.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.09.2020 р. у справі № 640/12324/19.

Як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду позивач посилається на введення на території України воєнного стану, постійні обстірли м.Миколаєва, внаслідок чого підприємство фактично зупинило свою діяльність, працівники повинні були перебувати в укриттях.

Дійсно, у зв`язку з військовою агресією рф проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 р. № 64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався і безперервно діє донині.

Правовий режим воєнного стану визначається Законом України від 12.05.2015 р. № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі Закон № 389-VIII).

Відповідно до ст.1 Закону № 389-VIII воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

За змістом ст.9 Закону № 389-VIII в умовах воєнного стану Президент України та Верховна Рада України діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

Згідно зі ст.12-2 Закону № 389-VIII в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України.

Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.

Приписами ст.26 Закону № 389-VIII передбачено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.

Отже, незважаючи на введення в Україні воєнного стану з 24.02.2022 р., Одеський окружний адміністративний суд своєї роботи не припиняв, здійснював та здійснює свої повноваження, що визначені Конституцією та законами України.

Відтак необхідно перевірити, яким чином введення на території Україні, в тому числі на території Миколаївської області, могло об`єктивно перешкодити позивачу своєчасно звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів у спірних правовідносинах. При цьому, як вже зазначалося вище, саме позивач зобов`язаний довести існування таких об`єктивних перешкод.

Втім, як видно зі змісту поданої до суду заяви, позивач лише обмежився загальним посиланням на введення в країні воєнного стану та загальновідомий факт обстрілу м.Микоєва, однак при цьому не надає жодних доказів, які б підтверджували неможливість своєчасного звернення позивача до суду з мотивів введення в країні воєнного стану та наявності вищезазначених обставин.

Верховний Суд у постанові від 25.08.2022 р. у справі № 240/3771/21 вказав на те, що введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Питання поновлення або наявності підстав для продовження відповідного процесуального строку вирішується в кожному конкретному випадку, виходячи з доводів, наведених у відповідній заяві.

Отже, саме по собі посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення або продовження відповідного процесуального строку без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення воєнного стану вплинуло на роботу заявника, що, в свою чергу, обумовило пропуск відповідного строку або необхідність його продовження.

На сьогодні Верховним Судом сформовано правову позицію, згідно з якою введення на території України воєнного стану не зупиняє перебіг процесуальних строків звернення до суду з позовами. Питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку (постанова Великої Палати Верховного Суду від 10.11.2022 р. у справі № 990/115/22, постанови Верховного Суду від 25.10.2022 р. у справі № 620/7233/21, від 24.10.2022 р. у справі № 160/175/22 та від 22.09.2022 р. у справі № 140/13772/21).

Отже, введення воєнного стану може бути поважною причиною пропущення процесуального строку якщо це пов`язано не з загальними, а конкретними причинами, що практично, а не теоретично, заважали вчасно виконати процесуальну дію.

Натомість позивач таких конкретних причин не наводить, як і не надає доказів, які б вказували на поважні причини пропуску строку звернення до суду з позовом. Також позивачем не доведено, що між пропуском процесуального строку і введенням воєнного стану є безпосередній, прямий, причинний зв`язок.

Крім того, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що наведені у заяві підстави для поновлення строку звернення до суду дійсно пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, істотними труднощами, які не залежать від волі особи (яка "сама повинна цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки") та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений процесуальним законом строк, звернення до суду з адміністративним позовом.

Таким чином, оскільки позивач не навів обставин, які виникли внаслідок збройної агресії рф проти України та запровадження воєнного стану, що унеможливили його своєчасне звернення до суду з позовом, то сам факт збройної агресії рф проти України у цьому разі не може вважатися поважною причиною пропуску процесуального строку.

Окремо суддя зауважує, що в період з квітня 2023 року по квітень 2024 року сигнали повітряної тривоги в м.Миколаєві та вибухи були не щоденними, а періодичними. Факт періодичного оголошення повітряних тривог на території м.Миколаєва мав би вплинути на організацію роботи товариства в частині визначення приоритетних напрямків у виконанні покладених обов`язків і завдань та, відповідно, підтверджуватися належними й допустимими доказами запровадження та дотримання працівниками підприємства таких організаційних змін. Натомість позивач лише обмежився посиланням на факти вибухів, але при цьому свої доводи в цій частині не підтверджує жодними доказами, з яких можна було б встановити прямий причинний зв`язок між відповідною обставиною та неможливістю своєчасного подання адміністративного позову.

Крім того, у позовній заяві сам позивач зазначає про те, що на бухгалтерська документація була вивезена з м.Миколаєва до сел.Гребінки Василівського району Київської області, а тому, враховуючи незначну відстань між цими населеними пунктами, у позивача була можливість підготувати необхідні документи для подання позовної заяви у встановлені законодавством строки.

При цьому, згідно Єдиного реєстру судових рішень вбачається, що: у справі № 400/8972/23 рішенням суду від 12.12.2023 р. були скасовані рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних ДПС у Волинській області від 05.04.2023 р. № 8573592/40888064, від 04.04.2023 р. № 8555887/40888064, від 05.04.2023 р. № 8573591/40888064 (позовна заява подана 20.07.2023 р.); рішенням суду від 12.03.2024 р. у справі № 400/8629/23 скасовані рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових від 05.04.2023 р. № 853594/40888064 та від 05.04.2023 р. № 85753593/40888064 (позовна заява подана 12.07.2023 р.); рішенням суду від 31.10.2023 р. у справі № 400/7372/23 визнані протиправними та скасовані рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.03.2023 р. № 8509301/40888064 та від 28.03.2023 р. № 8509301/40888064 (позовна заява подана 12.05.2023 р.); рішенням суду від 21.11.2023 р. у справі № 400/7507/23 визнані протиправними та скасовані рішення комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 28.03.2023 р. № 8509294/40888064, № 8509300/40888064 (позовна заява подана 20.06.2023 р.); рішенням суду від 25.10.2023 р. у справі № 400/4280/23 визнано протиправним та скасовано рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 7720994/40888064 від 28.11.2022 р. (позовна заява подана 12.04.2023 р.).

Також позивач подавав інші позови до суду (справа № 400/14328/23 за позовом ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" до Головного управління ДПС у Миколаївській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень- рішень.

Вказане спростовує доводи позивача про неможливість звернення до суду з позовною заявою до 29.08.2024 р. (дата подачі даного позову до суду) внаслідок неможливості зібрання документів для подачі позову.

Щодо посилань позивача на наявність технічних перешкод через несправності сервера підприємства, на якому зберігалася вся інформація та дані бухгалтерського обліку починаючи з 05.05.2023 р., то така інформація не узгоджується з фактом того, що ТОВ "ТРЕЙД ЛА ГРЕЙН" неодноразово зверталось з позовними заявами протягом 2023 року, надаючи як на розгляд комісії копії необхідних первинних документів, так і до суду.

Суддя звертає увагу, що предметом доказування при вирішенні вимог про зобов`язання контролюючого органу зареєструвати податкову накладну мають бути встановленими обставини достатності документів для її реєстрації. Тобто позивач має довести, що ним було подано вичерпний перелік документів, достатніх для реєстрації податкової накладної.

У той же час відповідно до п.7 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 520 письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу та Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронні довірчі послуги".

Отже, документи, необхідні для звернення до суду, були подані платником на розгляд

комісії засобами електронного зв`язку в електронній формі, а тому неможливо стверджувати, що фізична неможливість доступу (яка, до того ж, не підтверджена об`єктивними доказами) є поважною причиною для поновлення строку на звернення до суду, оскільки при поданні документів в електронній формі зберігаються їх копії.

Що стосується посилань позивача на перебування директора товариства за кордоном, у відрядженнях та заняття іншої посади, то вказані обставини взагалі не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, оскільки залежать від волевиявлення позивача.

Так, Верховний Суд у постанові від 16.05.2024 р. у справі № 340/7858/23 вказав на те, що суди попередніх інстанцій слушно зауважили, що зупинення роботи підприємства (простій) та перебування директора у відпустці у період з 26.12.2022 р. по 26.03.2023 р. за власним рішенням позивача є суб`єктивними обставинами та не доводять існування об`єктивно непереборних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та були пов`язані з дійсними істотними перешкодами/труднощами для своєчасного звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений законом строк або у максимально короткий термін після закінчення цього строку. Більш того, колегія судів також зауважує, що матеріали справи не містять жодних доказів, які б на переконання суду, свідчили про неможливість звернення позивача до суду з даним позовом у період з 27.03.2023 р. по 28.06.2023 р., тобто після виходу директора з відпустки та припинення простою товариства до закінчення шестимісячного строку звернення до суду, відлік якого розпочався з 28.12.2022 р.

Таким чином, вказані причини пропуску строку звернення до суду не є тими об`єктивно непереборними обставинами, які перешкоджали позивачу звернутися до суду з цим позовом у встановлений законом строк.

Суддя враховує, що свої доводи з приводу неспроможності подати позов у встановлений законом строк позивач не доводить належними й допустимими доказами, посилаючись переважно на загальні факти та події.

Крім того, позивач вже звертався до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою про оскарження рішення комісії від 28.03.2023 р. № 8509298/4088064 (справа № 420/13847/24), де у заяві про поновлення строку звернення до суду вказував ті ж самі підстави для поновлення строку, що і у цій справі, які згідно ухвал від 12.06.2024 р. та від 09.07.2024 р. визнано неповажними, а позовну заяву повернуто позивачу.

Враховуючи, що позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від волевиявлення позивача та не пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку, суддя визнає наведені у заяві підстави пропущення строків звернення до адміністративного суду неповажними та такими, що не підтверджені належними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відтак, суддя приходить до висновку, що позивачу необхідно звернутися до суду із заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду та обґрунтуванням поважності причин пропуску строку із відповідними доказами.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Частиною 2 статті 169 КАС України встановлено, що в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Зважаючи на викладене, позовна заява відповідно до ч.1 ст.169 КАС України підлягає залишенню без руху із встановленням позивачу строку для усунення її недоліків, а саме для подання до суду обґрунтованої заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду з наведеними іншими підставами для поновлення строку.

Керуючись ч.1 ст.169 КАС України, суддя -

ухвалив:

Підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду визнати неповажними.

Залишити позовну заяву без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - десять днів з дня вручення цієї ухвали.

Після усунення недоліків позовної заяви документи до суду направляти із вказівкою на номер справи 420/27254/24 та зазначенням прізвища судді, який прийняв ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

У разі невиконання цієї ухвали, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу.

Ухвала окремо не оскаржується та набирає законної сили з моменту підписання.

Суддя О.І. Бездрабко