Справа № 600/2396/24-а
Суддя: Шидловський В.Б.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 600/2396/24-а

Головуючий у 1-й інстанції: Левицький В.К.

Суддя-доповідач: Шидловський В.Б.

05 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Шидловського В.Б.

суддів: Курка О. П. Боровицького О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії йому за вислугою років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданою Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 12.04.2024 за №11/19899 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, відповідно до вимог ст.ст.43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII та з врахуванням положень, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 89 «Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 08.12.2017 № 15 і від 24.05.2017 №358, постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2020 № 1038 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23.11.2006 № 1644 і від 30.08.2017 №704" про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою за нормами чинними на 01.01.2022 за посадою першого заступника Голови Державної прикордонної служби із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.01.2022, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми щомісячного грошового забезпечення, без обмеження її граничного розміру;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м.Києві провести перерахунок пенсії йому за вислугою років на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, виданою Адміністрацією Державної прикордонної служби України від 12.04.2024 за №11/19899 про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2022, відповідно до вимог ст. ст. 43 і 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII та з врахуванням положень, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 02.02.2022 № 89 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 08.12.2017 № 15 і від 24.05.2017 №358, постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 "Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2020 №1038 "Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23.11.2006 № 1644 і від 30.08.2017 №704" про розмір грошового забезпечення за відповідною посадою за нормами чинними на 01.01.2022 за посадою першого заступника Голови Державної прикордонної служби із зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 із обов`язковим урахуванням розмірів щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії з 01.01.2022, виходячи з розрахунку 90 відсотків від суми щомісячного грошового забезпечення, без обмеження її граничного розміру.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 074 червня 2024 року передано адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в місті Києві, за підсудністю на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. В обґрунтування апеляційної скарги апелянт послався на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, що, на його думку, призвело до неправильного вирішення процесуального питання.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги наявними в матеріалах справи письмовими доказами, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Частиною 1 ст.5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно ст.25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Якщо така особа не має місця проживання (перебування) в Україні, тоді справу вирішує адміністративний суд за місцезнаходженням відповідача.

У разі невизначеності цим Кодексом територіальної підсудності адміністративної справи така справа розглядається адміністративним судом за вибором позивача.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Таким чином, за загальним правилом позивач має право вибору на звернення до адміністративного суду:

- або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання (перебування, знаходження);

- або за місцезнаходженням відповідача.

Так, у позовній заяві ОСОБА_1 вказав адресу фактичного місця проживання АДРЕСА_1 .

Відповідно до копії довідки Магальської сільської ради Чернівецького району Чернівецької області від 12.04.2024 № 312, в якій вказано, що позивач дійсно тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції зазначив, що дана справа має вирішуватися окружним адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування) позивача фізичної особи, або місцезнаходженням відповідача, а відтак з урахуванням ч.1 ст.25, п.2 ч.1 ст.29 КАС України, задля захисту інтересів позивача, необхідно передати дану справу на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Колегія суддів вважає помилковим зазначений висновок суду першої інстанції з огляду на наступне.

Так, відповідно до ст.6 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до новою місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання.

Реєстрація місця проживання здійснюється тільки за однією адресою. У разі якщо особа проживає у двох і більше місцях, вона здійснює реєстрацію місця проживання за однією з цих адрес за власним вибором. За адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції.

У разі якщо нове місце проживання особи знаходиться в іншій адміністративно-територіальній одиниці, орган реєстрації після реєстрації такого місця проживання надсилає повідомлення про зняття особи з реєстрації відповідному орган) реєстрації за попереднім місцем проживання особи в порядку, встановленим) Кабінетом Міністрів України. За приписами Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" документом, що підтверджує місце реєстрації та проживання особи є довідка про реєстрацію місця проживання - документ, який видається органом реєстрації особі за її вимогою та підтверджує реєстрацію місця проживання або місця перебування особи.

У розумінні частини першої статті 6 Конвенції право кожного на судовий розгляд справи означає право кожної особи на звернення до суду та право на те, що її справа буде розглянута і вирішена судом. Водночас, особі, яка звернулася до суду за захистом свого права, повинна бути забезпечена можливість реалізувати вказані вище права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист визначає зміст права на доступ до суду. Отож зі статті 6 Конвенції прямо витікає, що доступність правосуддя є невід`ємними елементом права на справедливий суд.

Із змісту ч.3 ст.8, ч.1 ст.55 Конституції України слідує, що одною з передумов забезпечення доступу до суду є наявність в особи права на судовий захист. Відповідно до вказаних норм Конституції України гарантується звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини та громадянина. Право людини на судовий захист не може бути обмежене навіть в умовах воєнного стану.

У рішеннях від 13.01.2000 року у справі "Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії" і від 28.10.1998 року у справі "Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії" Європейський суд з прав людини зазначив, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнано порушенням пункту 1 статті 6 Конвенції.

При вирішенні питання про прийняття адміністративного позову до свого провадження суд зобов`язаний був урахувати, що із 24.02.2022 року наша Держава перебуває в умовах воєнного стану, що супроводжується тим, що громадяни України, іноземці або особи без громадянства, які перебувають на території України на законних підставах та мають право на постійне проживання в Україні, вимушені залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Відтак наполягання суду на розгляд адміністративної справи не за місцем фактичного перебування позивача, а за його зареєстрованим місцем проживання покладає на такого громадянина надмірний та невиправданий тягар з огляду на територіальну віддаленість місця фактичного перебування від зареєстрованого місця проживання такої особи та враховуючи що позивач має вік 77 років, є інвалідом 2 групи, захворювання якого пов`язані з проходженням військової служби.

Оскільки позивач дійсно тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_1 , тобто на території, яка відноситься до територіальної юрисдикції Чернівецького окружного адміністративного суду, то позивач має право на звернення із позовом до Чернівецького окружного адміністративного суду за місцем такого перебування (знаходження).

Відтак, обмеження, визначене ухвалою суду першої інстанції, на думку колегії суддів, не ставить законної мети та підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 320 КАС підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чернівецького окружного адміністративного суду від 07 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії скасувати.

Справу направити до Чернівецького окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Шидловський В.Б.

Судді Курко О. П. Боровицький О. А.