Справа № 200/5279/24
Суддя: Тарасенко І.М.
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 вересня 2024 року Справа№200/5279/24

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тарасенка І.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 12.07.2024 року № 71, зобов`язання вчинити дії щодо стягнення недоотриманої пенсії у розмірі 7492,52 грн,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Позивач просить: 1) визнати протиправним та скасувати рішення від 12.07.2024 року № 71 «Про відмову у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії гр. ОСОБА_1 », ухвалене Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області; 2) стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 суму недоотриманої ОСОБА_2 пенсії по інвалідності на загальну суму 7492,52 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 12.07.2024 року № 71 про відмову у оформленні та виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 у розмірі 7492,52 грн.

Отже, позивач вважає, що відповідачем порушені її права на отримання неотриманої її чоловіком за життя пенсії, у зв`язку із чим звернулась з даним позовом до суду.

05 серпня 2024 року відкрито провадження по справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження. В ухвалі було запропоновано відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з моменту отримання ухвали про відкриття провадження у справі надати суду відзив на позовну заяву зі всіма доказами на його підтвердження, які наявні у відповідача.

Представник відповідача надав суду відзив на позовну заяву, просив відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , мотивуючи це тим, що Статтею 1227 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того відповідач зазначив, що вказана позивачем сума заборгованості з пенсійних виплат утворилась на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03.10.2019 року у справі № 200/10711/19-а, а отже позивач повинна на підставі ст. 52 КАС замінити сторону виконавчого провадження.

Відповідачем також зазначено, що Приписи ст. 52 Закону 1058-IV узгоджуються із приписами ст. 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частини першої, четвертої статті 379 КАС України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Відповідачем також зазначено, що Відповідно до частини другої 6 Закону України «Про виконавче провадження» рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевого бюджетів або бюджетних установ виконується органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (Державною казначейською службою України).

Отже, всі виконавчі документи, видані за судовими рішеннями про стягнення коштів з державного органу підлягають виконанню Державною казначейською службою України (правова позиція Вищого адміністративного суду України у справі № К/800/49379/15 ухвала від 16 лютого 2016 року, в ЄДРСР № 55908967).

За приписами частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .

12 березня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецьк зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та Позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 20.02.2024 року.

За життя ОСОБА_2 перебував на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та отримував пенсію по інвалідності, пов`язаною з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 року № 796-XII.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 жовтня 2019 року по справі № 200/10711/19-а, було зобов`язано Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області провести перерахунок пенсії ОСОБА_2 з 25 квітня 2019 року з врахуванням розміру пенсії зазначеному до частині третьої статті 59 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з інвалідності, обчисленої з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня відповідного року та виплатити різницю між належною до сплати та фактично виплаченою пенсією за період з 25 квітня 2019 року до моменту здійснення перерахунку.

На виконання вказаного рішення на день смерті ОСОБА_2 (ІНФОРМАЦІЯ_3) Головним управлінням Пенсійного фонду України не було здійснено в повному обсязі виплату ОСОБА_2 належної йому пенсії у сумі 7492,52 грн.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 30.06.2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою про виплату недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 відповідно до статті 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09.07.2003 року.

За результатами розгляду даної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 12.07.2024 року № 71 про відмову у оформленні та виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії померлого чоловіка ОСОБА_2 , оскільки недотримано вимоги ст. 379 Кодексу адміністративного судочинства України , а саме не проведена заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником.

Вважаючи дії відповідача щодо відмови у виплаті заборгованості з пенсії померлого чоловіка такими, що порушують право позивача, ОСОБА_1 звернулась до суду із цим позовом.

Суд, перевіривши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначені Законом України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV).

Статтею 52 Закону № 1058-IV передбачено, що сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зміст частини третьої статті 52 Закону також узгоджується зі змістом статті 1227 ЦК України, якою визначено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодування у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до частині першій статті 91 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшли не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Процедура звернення із заявами про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера визначена у Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженому Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1, зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок № 22- 1).

Відповідно до п. 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України. При цьому, заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), через веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису.

Пунктом 2.26 розділу ІІ Порядку № 22-1 передбачено, що для виплати недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається свідоцтво про смерть, документи, які підтверджують родинні стосунки, документ, що посвідчує особу заявника.

Також непрацездатними членами сім`ї, зазначеними у частині другій статті 36 Закону, подаються документи, які засвідчують, що вони перебували на утриманні померлого пенсіонера.

Крім того, члени сім`ї надають паспорт або інші документи, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку про те, що суми недоотриманої пенсії виплачуються членам сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, якщо відповідне звернення надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера та з урахуванням надання документів, які підтверджують проживання з пенсіонером на день його смерті, а у разі відсутності членів сім`ї, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в шестимісячний строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Абзацом першим частини другої, частиною четвертою статті 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Члени сім`ї - особи, які перебувають у шлюбі, а також їхні діти, у тому числі повнолітні, батьки, особи, які перебувають під опікою і піклуванням, інші особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (крім осіб, взаємні права та обов`язки яких не мають характеру сімейних), у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі (абзац шістнадцятий частини першої статті 1 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»).

З матеріалів справи судом встановлено, що позивач - ОСОБА_1 є членом сім`ї (дружиною) померлого пенсіонера ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька 12 березня 2005 року.

Згідно наданих позивачем документів ОСОБА_1 проживала разом з покійним чоловіком ОСОБА_2 на момент його смерті. Дана обставина відповідачем не заперечується

Крім того, відповідно до Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 09151083 від 15.05.2018 року ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, тобто непрацездатним членом сім`ї.

Для отримання суми недоотриманої пенсії ОСОБА_1 повинна була звернутися до органу ПФУ протягом 6 місяців від дня смерті, тобто протягом 6 місяців з 18.02.2024 - не пізніше 18.08.2024.

Позивач, 30.06.2024 року використовуючи своє право на виплату недотриманої пенсії спадкодавця, подала до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву та всі необхідні документи для отримання недоотриманої пенсії померлого ОСОБА_2 відповідно до статті 52 Закону № 1058-IV.

Тобто, ОСОБА_1 дотримано встановлений законом строк для реалізації свого права на виплату недоотриманої суми пенсії свого померлого чоловіка ОСОБА_2 . Дана обставина відповідачем також не заперечується.

Отже, позивачем було здійснено всі необхідні від неї дії, вчинення яких передбачено законодавством для отримання недоотриманої за життя померлим пенсії.

Однак, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято рішення від 12.07.2024 року про відмову у оформлені та виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії її померлим чоловіком ОСОБА_2 .

При цьому відповідачем не наведено жодних законних обставин, які б перешкоджали ОСОБА_1 отримати недоотриману пенсію у зв`язку зі смертю її чоловіка.

Фактично у рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.07.2023 року № 71, прийнятому на заяву ОСОБА_1 про виплату недоотриманої пенсії, взагалі відсутнє чітке обґрунтування відмови у виплаті недоодержаної пенсії, окрім посилання на норми ст. 379 КАС України.

З вказаного рішення не зрозуміло, які недоліки, на думку територіального органу Пенсійного фонду, були допущені позивачем при зверненні до відповідача з приводу отримання недоотриманої пенсії її померлого чоловіка.

Відтак, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не навело жодних фактичних та відповідних законодавчих підстав для відмови ОСОБА_1 у виплаті недоодержаної суми пенсії.

Оскільки ОСОБА_1 є непрацездатним членом сім`ї (дружиною) пенсіонера ОСОБА_2 , яка проживала разом з ним на день його смерті та перебувала на його утриманні, а також подала у відповідний строк та належним способом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області заяву з додатками, що передбачені п. 2.26 Порядку № 22-1, відповідно, вона має право на виплату недоотриманих за життя померлого чоловіка, належних йому сум пенсії за всі періоди невиплати у відповідності до ст. 52 Закону № 1058-IV.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо у відмові у виплаті ОСОБА_1 недоотриманої пенсії її померлого чоловіка ОСОБА_2 є протиправними.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частин 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку що позовні вимоги ОСОБА_1 є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати не підлягають відшкодуванню, оскільки позивач відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 2-15, 19-20, 42-48, 72-77, 90, 139, 118, 159-165, 199, 205, 244-250, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 12.07.2024 року № 71, зобов`язання вчинити дії щодо стягнення недоотриманої пенсії у розмірі 7492,52 грн - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) від 12.07.2024 року № 71 «Про відмову у оформленні та виплаті недоотриманої пенсії ОСОБА_1 ».

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (юридична адреса: 84122, Донецька область, м. Слов`янськ, площа Соборна, 3, ) на користь ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) суму недоотриманої ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_5 ) пенсії по інвалідності на загальну суму 7492 (сім тисяч чотириста дев`яносто дві) грн 52 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.М. Тарасенко