Справа № 140/36376/23
Суддя: Кузьмич Сергій Миколайович
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/36376/23 пров. № А/857/12404/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Кузьмича С. М.,

суддів Гудима Л.Я., Качмара В.Я.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Волинської митниці на додаткове рішення волинського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року (ухвалене головуючим суддею Сорока Ю.Ю. у м. Луцьк) у справі № 140/36376/23 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОПРІМ» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення та картки відмови,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 17.04.2024 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205140/2023/000435/2 від 27.06.2023, №UA205140/2023/000488/2 від 14.07.2023 та №UA205140/2023/000502/2 від 18.07.2023. Визнано протиправними та скасовано картки відмови Волинської митниці в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205140/2023/002454 від 27.06.2023, №UA205140/2023/002710 від 14.07.2023 та №UA205140/2023/002766 від 18.07.2023.

23.04.2024 представник Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОПРІМ» звернувся до суду першої інстанції із заявою про винесення додаткового рішення щодо судових витрат, в якій просить винести додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОПРІМ» понесені витрати на правничу допомогу та витрати пов`язані із залученням перекладача в розмірі 40540,00 гривень.

24.04.2024 на адресу суду першої інстанції надійшло заперечення представника Волинської митниці на заяву про ухвалення додаткового рішення, в якому просив у задоволенні заяви відмовити.

Додатковим рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 25.04.2024 заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОПРІМ» про винесення додаткового рішення щодо судових витрат задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОПРІМ» витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн та витрати пов`язані із залученням перекладача в розмірі 8540 грн. В задоволенні решти вимог відмовлено.

Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що враховуючи предмет спору, значення справи для сторін, та конкретні обставини справи, яка не є складною, та сформованої судової практики, суті виконаних послуг, суд вважає, що сума, заявлена до відшкодування у розмірі 32000 грн є надмірною та неспівмірною з фактичним обсягом наданих адвокатом послуг.

На думку суду, виходячи із критеріїв, визначених частинами третьою, п`ятою статті 134, частиною дев`ятою статті 139 КАС України, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, а решту витрат повинен понести позивач.

Щодо понесених витрат пов`язаних із перекладом документів, суду оцінивши подані до матеріалів заяви докази, вважає за належне стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати пов`язані із залученням перекладача у повному розмірі (8540 грн).

Вказане додаткове рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, в апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з неповним з`ясуванням обставин справи та просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні.

Позивач скористався своїм правом та подав відзив на апеляційну скаргу в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Також у відзиві долучено докази понесених судових витрат пов`язаних з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, та просить їх врахувати їх при розподілі судових витрат у даній справі. Заявлена сума становить 3000 грн.

Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції без змін, з наступних підстав.

Загальне правило розподілу судових витрат полягає в тому, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Частина 1 ст. 132 КАС України передбачає, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України встановлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється в порядку, передбаченому статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України.

Пунктами 4, 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; інші види правової допомоги - це види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

При цьому даною статтею передбачено цілі розподілу, визначення розміру та розмір судових витрат.

Зокрема, згідно ч. 3 ст. 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4, 5 ст. 134 КАС України, встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог ч. 5 цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 7 ст. 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

За змістом ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів, обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу до заяви долучено: 1) додаткову угоду №2 від 07.09.2023 до договору №07/07/2020 про надання правничої допомоги від 07.07.2020; 2) акт наданих послуг від 29.03.2024; рахунок-фактура 06/02/2024 від 06.02.2024; 4) платіжна інструкція №478644742.1 від 07.02.2024 за юридичні послуги за договором №07/07/2020 від 07.07.2020 згідно рахунку №06/02/2024 від 06.02.2024; а також на витрати пов`язані із залученням перекладача долучено: 1) договір №К-1/22112022-1 від 22.11.2022 про надання послуг з перекладу іноземних мов; 2) додаток №1 до договору №К-1/22112022-1 від 22.11.2022 про надання послуг з перекладу іноземних мов; 3) рахунок №12-46/267225 від 18.12.2023; 4) акт приймання-передачі наданих послуг від 18.12.2023; 5) інформаційний лист №27-11/01 від 25.01.2024; 6) платіжна інструкція №478644563.1 від 18.12.2023.

Згідно акту наданих послуг від 29.03.2024 адвокат Бондаренко Ганна Петрівна надала позивачу Товариству з обмеженою відповідальністю «БІОПРІМ» правову допомогу у цій справі у вигляді: 1) правовий аналіз документів клієнта з метою вирішення питання доцільності звернення до суду для захисту порушених прав (2000 грн); 2) підготовка та подання до Волинського окружного адміністративного суду адміністративного позову про визнання протиправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення (20000 грн); 3) підготовка та подання до Волинського окружного адміністративного суду та направлення відповідачу відповіді на відзив у справі №140/36376/23 (10000 грн). Вартість послуг згідно акту наданих послуг від 29.03.2024 складає 32000 гривень.

Згідно рахунку №12-46/267225 від 18.12.2023 виконавець Товариство з обмеженою відповідальністю «КИЇВСЬКЕ ОБЛАСНЕ БЮРО ПЕРЕКЛАДІВ» надало замовнику Товариству з обмеженою відповідальністю «БІОПРІМ» такі послуги: 1) переклад документів з англійської та німецької на українську мову (5040 грн); 2) засвідчення підпису перекладача (3500 грн). Вартість послуг згідно рахунку №12-46/267225 від 18.12.2023 склала 8540,00 гривень.

Разом з цим на переконання суду апеляційної інстанції, розрахунок правничої допомоги дещо завищений у співвідношенні до складності справи та обсягу наданих позивачу послуг, оскільки ця справа є незначної складності.

Відповідно до ст. 17 Закону України № 3477- IV від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У справі «East/WestAllianceLimited» проти України» Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (див., наприклад, рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy) [ВП], заява № 34884/97, п.30, ECHR 1999-V).

У пункті 269 рішення у цієї справи Суд зазначив, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (див. вищезазначене рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), п.55 з подальшими посиланнями).

Як відзначено у п.95 рішення у справі «Баришевський проти України» (Заява № 71660/11), пункті 80 рішення у справі «Двойних проти України» (Заява N 72277/01), пункті 88 рішення у справі «Меріт проти України» (заява № 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Крім цього, у п.154 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Lavents v. Latvia» (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

Враховуючи зазначені обставини справи та перелік, наданих адвокатом для позивача послуг, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн, що відповідає складності справи та обсягу наданих позивачу послуг і 8540 витрат пов`язаних із залученням перекладача, що й встановлено судом першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а додаткове рішення суду без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у суді апеляційної інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

З матеріалів справи видно, що 07.07.2020 було укладено договір про надання правничої допомоги між адвокатом Бондаренко Г.П. та ТОВ «БІОПРІМ».

На підтвердження понесених витрат представницею позивача суду були надані наступні документи, а саме : акт наданих послуг від 28.06.2024, з якого вбачається, що адвокатом надані такі послуги по підготовці та поданні до Восьмого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу на додаткове рішення 3000 грн та по підготовці та поданні до Восьмого апеляційного адміністративного суду відзиву на апеляційну скаргу на рішення у справі 6500 грн.

Також представницею позивача були подані докази їх понесення у розмірі загалом 9500 грн, що підтверджується рахунком -фактурою №26/06/2024 від 26.06.2024 та платіжною інструкцією на суму 9500 грн.

Однак на переконання суду апеляційної інстанції, розмір правничої допомоги дещо завищений у співвідношенні до складності справи та обсягу наданих позивачу послуг, оскільки ця справа є незначної складності, представником позивача лише складено та надіслано до суду відзив на апеляційну скаргу..

Більше того апелянтом будь - яких нових доказів в апеляційній скарзі не зазначено та до такої не долучено, що могло б мати наслідком докласти значних зусиль щодо їх спростування.

Також слід зазначити, що відсутній розрахунок/вартість наданої послуги відповідно до затраченого часу, що в свою чергу не дає можливості в повній мірі встановити вартість наданих послуг.

Відтак, враховуючи зазначені обставини справи та перелік, наданих адвокатом для позивача послуг, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для присудження на користь позивача судових витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн, що відповідає складності справи та обсягу наданих позивачу послуг.

Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі № 140/36376/23 без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці () на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БІОПРІМ» () 1000 (одну тисячу) грн понесених судових витрат на правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. М. Кузьмич
судді Л. Я. Гудим
В. Я. Качмар