Справа № 277/1039/24
Суддя: Заполовський В. В.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 277/1039/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" вересня 2024 р. смт Ємільчине

Ємільчинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Заполовського В.В.

за участю секретаря с/з Лук`янчук Т.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, поліцейського СРПП відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції Таргонського Андрія Віталійовича про визнання дій відповідача неправомірними та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення від 21.07.2024 року

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом, в якому просить визнати неправомірними дії поліцейського СРПП відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 , скасувати постанову про адміністративне правопорушення серії ББА №250074 від 21.07.2024 року про застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, провадження у справі закрити та стягнути з ГУНП в Житомирській області на його користь сплачений судовий збір.

В позові зазначив, що 21.07.2024 року поліцейським СРПП відділення поліції №1 Звягельського РВП лейтенантом полівції Таргонським А.В. була винесена постанова, згідно якої його притягнуто до адмінвідповідальності і накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3400,00 грн. за те, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.126 ч.2 КпАП України. З даною постановою позивач не погоджується.

21.07.2024 року приблизно о 21 год. 00 хв. він на автомобілі ГАЗ -3307 д/н НОМЕР_1 здійснював рух та при цьому жодних ПДР не порушував. Але інспектор ОСОБА_2 без будь-яких законних підстав зупинив його та почав одразу складати постанову відповідно до ч.2 ст.126 КпАП, тобто за керування автомобілем особою, яка не має право керування таким транспортним засобом, хоча на його думку згідно діючого законодавства та відповідних роз`яснень не мав права це робити.

При цьому згідно останніх змін у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії С, С1 допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії В, тому вважає, що правила дорожнього руху він не порушував. Він про це наголошував інспектору, але останній все одно виніс відносно нього постанову.

Він не був ознайомлений зі своїми правами та обов`язками, тому не мав змоги своєчасно ознайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, а також, скористатися послугами адвоката тощо.

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Поліцейський ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Представник Головного управління Національної поліції в Житомирській області в судове засідання не з`явилась, надала до суду відзив на позовну заяву, в якому просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, а також просила розгляд справи здійснювати без участі представника ГУНП.

У відзиві на позовну заяву представник відповідача, зокрема зазначила, що при перегляді відеозапису із нагрудної камери поліцейського встановлено, що водій не заперечував порушення ним правил дорожнього руху. Вважає, що доказом встановлення вини позивача у порушенні правил дорожнього руху є винесена у встановленому законом порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відео докази.

Також представник ГУНП в Житомирській області переконана, що твердження позивача про неправомірні дії з боку інспектора поліції, допущені під час складання спірної постанови є необґрунтованими, оскільки будь-яких доказів наявності таких дій суду не надано. Тому на її думку відповідачем було правомірно винесено оскаржувану постанову, а позивач намагається уникнути адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до постанови серії ББА №250074 від 21.07.2024 року на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Індивідуальний акт акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (п.19 ч.1 ст.4 КАС України).

Як визначено ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені, зокрема частиною першою статті 126 покладено на органи Національної поліції.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Таким чином, з урахуванням вище приведених норм права вбачається, що відповідач як працівник підрозділу Національної поліції, що забезпечує безпеку дорожнього руху уповноважений зупиняти транспортний засіб, складати протокол та виносити постанову про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

При цьому, згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.3 ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з оскаржуваної постанови в вину водія ОСОБА_1 ставиться порушення п.2.1 а ПДР, а саме, що він, керуючи автомобілем, посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії не мав, однак в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу вини позивача у скоєнні даного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 має посвідчення водія з категоріями А, В.

Відповідно до пп. 1.1 п.4 Постанови Кабінету Міністрів України №184 від 03.03.2022 року із змінами внесеними постановою КМУ №348 від 22.03.2022 року про Деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами у період воєнного стану до керування транспортними засобами категорії C, C1 на території України допускаються особи, які мають посвідчення водія категорії B.

Посилань на будь-які докази оскаржувана постанова не містить.

Відеозапис, наданий представником ГУНП в Житомирській області на підтвердження факту порушення позивачем правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності хоча і містить посилання на відеозапис, однак не містить будь-якої інформації про технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Крім того на вказаному відеозаписі зафіксовано лише як 21.07.2024 року о 19 год. 20 хв. працівник поліції зупиняє автомобіль, яким керував ОСОБА_1 , о 19 год. 21 хв. просить останнього надати посвідчення водія та о 20 год. 34 хв. оголошує ОСОБА_1 постанову про накладення на нього адміністративного стягнення за керування автомобілем без посвідчення водія.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст.72 КАС, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідачі обставин, на які посилається позивач не спростували, будь-яких доказів, які підтверджують правомірність прийнятого рішення суду не надали.

Крім того, згідно ч.1 ст.279 КУпАП, розгляд справи розпочинається з оголошення складу колегіального органу або представлення посадової особи, яка розглядає дану справу.

Частиною 2 вказаної статті встановлено, що головуючий на засіданні колегіального органу або посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

В ході дослідження відеозапису судом встановлено, що поліцейський ОСОБА_2 фактично не здійснював розгляд справи про адміністративне правопорушення у вищевказаному порядку, а лише склав оскаржувану постанову.

Внаслідок чого, суд вважає, що поліцейським ОСОБА_2 порушено вищевказані вимоги КУпАП та протиправно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності без фактичного розгляду справи про адміністративне правопорушення.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі та вважає за необхідне задовольнити позов в цій частині.

Що стосується вимоги позивача про визнання дій поліцейського неправомірними, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд, як адміністративний має право;

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Даний перелік можливих судових рішень є вичерпаним, і не передбачає право суду визнавати протиправними дії працівника поліції, який виніс оскаржувану постанову, тобто в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При подачі до суду адміністративного позову позивачем було сплачено судовий збір в сумі 605,60 грн.

Таким чином з Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір в сумі 605,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.5, 9, 76, 77, 139, 241-246, 293, 295 КАС України, п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суд

У Х В А Л И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ББА №250074 від 21.07.2024 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 3400,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП скасувати.

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений ним при подачі адміністративного позову судовий збір в сумі 605 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

В задоволенні позовної заяви в частині визнання дій поліцейського СРПП відділення поліції №1 Звягельського РВП ГУНП в Житомирській області лейтенанта поліції ОСОБА_2 неправомірними відмовити.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Ємільчинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: В.В. Заполовський