Справа № 712/817/24
Суддя: Токова С. Є.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 712/817/24
Провадження № 2-а/712/57/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 вересня 2024 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Токової С.Є.

при секретарі Білик О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Черкаси справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Ланцевського Євгена Володимировича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення та відшкодування моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Соснівського районного суду м.Черкаси з указаним адміністративним позовом, просить суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1235548 від 13 січня 2024 року винесену інспектором 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення. Стягнути судовий збір у розмірі 605,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 510,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕНА № 1235548 від 13.01.2024 інспектора 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції ОСОБА_2 його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення за те, що о 15:20 13.01.2024 у м. Київ по вул. Композитора Лятошинського буд. № 31, він керуючи транспортним засобом MercedesBenz CLA 250 номерний знак НОМЕР_1 , на думку інспектора, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України.

Позивач у позові вказує, що зазначена постанова винесена безпідставно та з істотним порушенням його прав, не відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підлягає скасуванню з наступних підстав.

Так, о 15:20 13.01.2024 в м. Київ, керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz CLA 250 номерний знак НОМЕР_1 , він здійснив розворот на регульованому перехресті в м. Київ по вул. Кільцева дорога в районі буд. № 1Б на зелений сигнал світлофору та переконавшись, що не створює перешкод та небезпеку іншим учасникам руху почав перестроювання в крайню праву смугу, після чого був зупинений інспектором в районі вул. Кільцева дорога буд. № 1Б, який виніс у відношенні нього постанову № 1235548 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, через порушення вимоги п. 8.7.3.е ПДР.

Також, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення інспектор ознайомив його з відеозаписом з особистого мобільного телефону напарника екіпажу, який не розглядав справу про адміністративне правопорушення. Слід зазначити, що відеозапис з яким він був ознайомлений не містить факту порушення ним п. 8.7.3.е ПДР, а лише зафіксовано транспортний засіб Mercedes-Benz CLA 250, який рухався по вул. Кільцева дорога з подальшим перестроюванням в крайню праву смугу. Постанова № 1235548 не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис з яким він був ознайомлений, а тому у випадку наявності такого згідно з вимогами ст. 70 Кодексу адміністративного судочинства не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 02 лютого 2024 року відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

16 лютого 2024 року до суду надійшов відзив Департаменту патрульної поліції, який обґрунтовано тим, що відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, не створювати небезпечні умови для дорожнього руху.

Як вбачається з нагрудної камери № 471738 під час вільного патрулювання у м. Києві по вул. Кільцева дорога працівники поліції виявили транспортний засіб MERSEDES-BENZ CLA 250 номерний знак НОМЕР_1 , який порушив п. 8.7.3 (е) ПДР. У відповідності до ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» працівники поліції здійснили зупинку транспортного засобу. Під час розгляду справи було встановлено, що водієм даного автомобіля, являється ОСОБА_1 . Для об`єктивного розгляду справи, інспектор надав Позивачу для ознайомлення відео з відеореєстратора, який знаходився у службовому автомобілі. Враховуючи те, що працівники поліції з технічних причинне не мали можливості надати відео з автомобіля, крім завантаження на телефон, таким чином для забезпечення об`єктивного розгляду справи та встановлення всіх обставин було з власної ініціативи ознайомити Позивача із доказом вчинення адміністративного правопорушення. Виходячи з вищенаведеного Інспектор за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю оцінив докази, під час виконання своїх посадових обов`язків та правомірно виніс постанову серії ЕНА №1235548 від 13.01.2024 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Крім того зазначили, що працівники поліції під час дії воєнного стану мають право використовувати прилади у відповідності до ст.40 Закону України « Про національну поліцію" у своїй діяльності. Тому доводи позивача щодо відстуності у працівників поліції права не має права на використання відеореєстраторів у службовому автомобілі є необґрунтованими та хибними.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ч. 2 ст. 122 КУпАП Порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України (ПДР), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно п.2.3.б) ПДР України, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Дорожня обстановка, це сукупність факторів, що характеризуються дорожніми умовами, наявністю перешкод на певній ділянці дороги, інтенсивністю і рівнем організації дорожнього руху (наявність та стан дорожньої розмітки, дорожніх знаків, дорожнього обладнання, світлофорів), які повинен ураховувати водій під час вибору швидкості, смуги руху та прийомів керування транспортним засобом.

Дорожня розмітка 1.12 (стоп лінія) позначає місце, де водій повинен зупинитися за наявності знаку 2.2 або при сигналі світлофора чи регулювальника, що забороняє рух.

Розділом 8 ПДР України встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально.

Відповідно до п.8.7.3 ПДР України, «Сигнали світлофора мають такі значення: г) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів».

Згідно п.8.7.3.е) ПДР України, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п.8.10 ПДР України, у разі подання сигналу світлофора (крім реверсного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 «Місце зупинки», якщо їх немає не ближче 10 м. до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, перед пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках перед перехресною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів.

Із постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1235548 від 13.01.2024, складеної інспектором 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції старшого лейтенантом поліції Ланцевським Є.В., випливає, що о 15:20 13.01.2024 у м. Київ по вул. Композитора Лятошинського буд. № 31, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом MercedesBenz CLA 250 днз НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3.е Правил дорожнього руху України. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В ході розгляду справи було оглянуто відеозапис зі службового відеореєстратора, наданого Департаментом патрульної поліції разом з відзивом, на якому зафіксовано безпосередньо факт вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме керуючи транспортним засобом марки MercedesBenz CLA 250 днз НОМЕР_1 , водій ОСОБА_1 здійснив проїзд через регульоване перехрестя в м. Київ по вул. Кільцева дорога в районі буд. № 1Б на заборонений червоний сигнал світлофора, порушуючи п. 8.7.3е Правил дорожнього руху - проїзд на червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали.

Так, із переглянутого відеозапису з моментом вчинення адміністративного правопорушення вбачається, що перед в`їздом автомобіля позивача на перехрестя на світлофорі горів червоний сигнал, який забороняє рух, не зважаючи на це, керуючи своїм автомобілем, водій ОСОБА_1 не вжив заходів для зупинки відповідно до п. 8.10 ПДР України, хоча мав можливість завчасно це зробити.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова) особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Згідноі з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП відповідачем було з`ясовано, що позивачем було скоєно адміністративне правопорушення за ч.2 ст.122 КУпАП. Адміністративне стягнення було накладено в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.122 КУпАП.

Відповідно до ст.222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту (в т.ч. частина перша, друга і третя ст.122 КУпАП).

Постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності складено інспектором патрульної поліції, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення та накладати адміністративні стягнення безпосередньо за ч.2 ст.122 КУпАП.

Досліджені судом докази свідчать про те, що стягнення відповідачем застосовано без порушень, в межах санкції ч.2 статті 122 КУпАП, постанова серії ЕНА № 1235548 від 13 січня 2024 року винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, з дотриманням правил чинного законодавства, доказів, які мали спростувати факт наявності адміністративного правопорушення та обставин, що виключають адміністративну відповідальність, позивачем у межах розгляду вказаної справи надано не було і судом таких обставин не встановлено, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, підтверджується наявними у матеріалах доказами.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди в розмірі 510 грн. , суд зазначає наступне.

Статтею 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

Статтями 2, 4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» (далі - Закон) передбачено, що право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку, зокрема, закриття справи про адміністративне правопорушення.

У статті 3 Закону визначено, що в наведених у статті цього Закону випадках громадянинові відшкодовується, зокрема, моральна шкода.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зав`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного та психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру (частини п`ята, шоста статті 4 Закону).

У статтях 23, 1167 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Із змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 пов`язує завдання йому моральної шкоди із протиправним притягненням його до адміністративної відповідальності, що спровокувало у нього негативні моральні переживання, занепокоєння для відновлення порушеного права, на що він має витрачати свій службовий час, що слугувало зміні сталого способу життя.

Однак, суд вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів завдання йому моральної шкоди відповідачем, а також з урахуванням того, що позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вищевказаних вимог, у задоволенні яких судом відмовлено, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення моральної шкоди на користь позивача.

Враховуючи викладене, суд відмовляє в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати позивача відшкодуванню не підлягають та покладаються на нього.

Керуючись ст. ст. 33, 122, 222, 251, 258, 280, 293КУпАП, ст. ст. 2, 6, 77, 80, 94, 159-162, 167, 286 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 2 роти батальйону із забезпечення супроводження Департаменту патрульної поліції Ланцевського Євгена Володимировича, Департаменту патрульної поліції, про скасування постанови про адміністративне правопорушення та відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. Якщо було подано апеляційну скаргу рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: С.Є. Токова