Справа № 332/4768/24
Суддя: Блажко У. В.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/4768/24
Провадження №: 2-а/332/43/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 серпня 2024 р. м. Запоріжжя

Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Блажко У.В., розглянувши у порядку письмового провадження без виклику сторін та проведення судового засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), від імені якого діє адвокат Романок Анна Федорівна, до ІНФОРМАЦІЯ_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) про скасування постанови № 506 за справою про адміністративне правопорушення від 12.08.2024,

ВСТАНОВИЛА:

До Заводського районного суду м. Запоріжжя 16.08.2024 надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення від 12.08.2024 № 506, якою ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн., провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною з таких підстав:

-протокол про адміністративне правопорушення у справі складений не уповноваженою на те особою;

-при врученні повістки ОСОБА_1 уповноваженими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 допущені порушення Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560, що ставить під сумнів законність вимоги про з`явлення позивача до ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-працівниками поліції, які здійснили затримання та доставлення позивача для складання протоколу про адміністративне правопорушення, порушені вимоги Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560;

-при винесенні оскаржуваної постанови були порушені права позивача, передбачені ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення;

-порушення, зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у відношенні ОСОБА_1 , є відмінними від тих, за порушення яких позивач притягнений до адміністративної відповідальності постановою від 12.08.2024 № 506.

Ухвалою суду від 19.08.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу запропоновано у 5-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Відповідач своїм правом на відзив не скористався. Згідно з приписами ч. 6 ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з`ясувавши обставини справи, перевіривши їх наданими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що гранатометником роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_2 08.08.2024 складений протокол про адміністративне правопорушення № 608 відносно позивача ОСОБА_1 про те, що 10.07.2024 військовозобов`язаний ОСОБА_1 не з`явився за повісткою (розпорядженням) до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про причини неявки не повідомив, чим порушив вимоги ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 3 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», чим вчинив правопорушення, передбачене за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а саме порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період. Протокол складено у присутності позивача. У протоколі зафіксовані пояснення позивача, згідно з якими останній зазначив, що не з`явився у зв`язку із хворобою.

Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_3 12 серпня 2024 року винесена постанова № 506 за справою про адміністративне правопорушення, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 17 000,00 грн.

Згідно з постановою суть інкримінованого позивачу адміністративного правопорушення полягає в тому, що 05.07.2024 групою оповіщення ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_1 було вручено повістку про виклик на 09 год. 00 хв. 10.07.2024 до ІНФОРМАЦІЯ_4 для визначення призначення на особливий період, вказану повістку ОСОБА_1 отримав, про що свідчить його особистий підпис в розписці від 05.07.2024. Проте, у визначений у повістці час, а саме, 10.07.2024, ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 не з`явився, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», зокрема, громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_5 для визначення їх призначення в особливий період.

Згідно з вимогами ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі КУпАП) завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За ч. 3 ст. 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене в особливий період.

Згідно з приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не визначає особу, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 210-1 КУпАП.

Натомість, наказом Міністерства оборони України від 01.01.2024 № 2 затверджена Інструкція зі складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення (надалі Інструкція).

Відповідно до п. 1 розділу І цієї Інструкція ця Інструкція визначає процедуру складання територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки протоколів та оформлення матеріалів про такі адміністративні правопорушення: порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, зіпсуття військово-облікових документів чи втрата їх з необережності (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Пунктом 2 розділу І даної Інструкції передбачено, що уповноважені посадові особи територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, яким надано право складати протоколи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1, 211 Кодексу України про адміністративні правопорушення, визначаються наказами керівників відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Суд зауважує, що протокол від 08.08.2024 № 608 був складений гранатометником роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 солдатом ОСОБА_2 .

При цьому, матеріали справи не містять відомостей про те, що солдат ОСОБА_2 , який проходить службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно є уповноваженою особою складати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, за вчинення якого у подальшому справу про адміністративне правопорушення розглядає начальник ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Посилання позивача на порушення відповідачем при врученні повістки Порядку проведення призову громадян на військову службу під час мобілізації, на особливий період, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 560 (надалі Порядок), та порушення працівниками поліції, які здійснили затримання позивача для складення протоколу про адміністративне правопорушення, норм чинного законодавства відповідачем не спростовані. Як і не спростовані відповідачем доводи позивача про вручення повістки неуповноваженими особами. Так, позивач вказує на те, що відповідно до п. 31 Порядку призначення представників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, уповноважених вручати повістки, здійснюється наказом відповідного керівника, який є підставою для видачі службового посвідчення особи, уповноваженої вручати повістки. За твердженням позивача при врученні повістки особи, які здійснювали таке вручення, ані наказу керівника відповідача, ані службового посвідчення не пред`явили.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Згідно з частинами 4-6 ст. 77 КАС України докази суду надають учасники справи, суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом; суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.08.2024 відповідачу встановлений 5-денний строк з моменту отримання ухвали суду для подання відзиву та всіх письмових та електронних доказів, висновків експертів і заяв свідків, що підтверджують заперечення проти позову.

Довідками про доставку електронного документу підтверджений той факт, що відповідач ІНФОРМАЦІЯ_6 отримав 21.08.2024 о 19 год. 51 хв. ухвалу суду від 19.08.2024.

Однак, відповідач з невідомих причин відзив не подав, будь-яких доказів на спростування доводів позивача, зазначених у позовній заяві, не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову. Зважаючи на неподання відзиву на позов відповідачем без поважних причин, суд кваліфікує це як визнання позову.

З огляду на неподання відповідачем доказів наявності повноважень у гранатометника роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_2 на складання протоколів про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, доказів наявності повноважень осіб, які вручали повістку позивачу, суд вважає, що протокол, що міститься в матеріалах справи, не може слугувати достатнім доказом для доведення винуватості ОСОБА_1 в інкримінованому йому правопорушенні.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтуються на конституційному принципі: презумпції невинуватості. При цьому усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Тягар доведення складу адміністративного правопорушення покладається на адміністративний орган, разом з тим, особа, яка притягається до відповідальності, звільняється від обов`язку доводити свою невинуватість.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що не доведеними є обставини, що свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у діянні ОСОБА_1 .

За ч. 3 ст. 286 КУпАП за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Ураховуючи викладене, а також приймаючи до уваги, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується достатніми доказами, відповідачем в ході розгляду справи не доведено правомірність винесення постанови відносно позивача, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови та достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення.

У відповідності до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України при ухваленні рішення суд має також вирішити питання розподілу судових витрат між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

З матеріалів справи встановлено, що позивач є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ № 155697, тому при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На час винесення рішення доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 77, 132, 159, 229, 241-246, 250, 286 КАС України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови № 506 за справою про адміністративне правопорушення від 12.08.2024 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову № 506 за справою про адміністративне правопорушення від 12.08.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000,00 грн.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 : місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_7 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ: НОМЕР_2 .

Суддя У. В. Блажко