Справа № 280/9517/23
Суддя: Ясенова Т.І.
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

04 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 280/9517/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Ясенової Т.І. (доповідач),

суддів: Головко О.В., Суховарова А.В.,

розглянувши в письмовому провадженні в м. Дніпрі адміністративну справу за апеляційною скаргою Запорізької митниці на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року (суддя Новікова І.В.) в адміністративній справі за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Запорізької митниці про скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернулась до суду із адміністративним позовом до Запорізької митниці, в якому позивач просить суд визнати протиправним та скасувати рішення щодо класифікації товарів від 03.10.2023 №23UA5-КТ, прийняте Запорізькою митницею.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржуване рішення про визначення коду товару експортованого позивачем товару є протиправним. Представник позивача зазначає, що при відборі зразків на аналіз відповідач порушив вимоги чинних державних стандартів та не забезпечив передачу на дослідження представницької партії зразків чим унеможливив отримання достовірної інформації про властивості та хімічний склад 22 тон чавуну. Також, позивач вказує на те, що при дослідженні чавуну в СЛЕД маніпуляції з зразками для усереднення матеріалу зразків не проводилось, що є грубим порушенням вимог для дослідження чавуну. Позивач вважає, що посадові особи Запорізької митниці та СЛЕД на підставі не представницької партії зразків від товару вагою 22 тони, без належної підготовки проб для безпосереднього дослідження то у не передбачений законодавством спосіб дослідження, отримали недостовірну інформацію стосовно вмісту кремнію в партії чавуну. Крім того, позивач вказував на те, що в розділі 12 Висновку СЛЕД від 02.10.2023 №-0392 послідовно наводяться факти тощо, що інформація, отримана при дослідженні зразків (зовнішній вигляд, крихкість, вміст кремнію) не протирічить можливості віднесення товару до визначення «переробний чавун». Також, позивач вказував на те, що товар у вигляді чушок (зливків) правильної форми без явних поверхневих дефектів з доведеним хімічним складом відноситься до товарної позиції 7201, з масовою часткою марганцю понад 0,1%, але не більше як, 0,4%. Водночас, відповідачем код УКТ ЗЕД визначено як , що не відповідає чинному законодавству. З урахуванням викладеного у позовній заяві та додаткових поясненнях, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що відповідно до коду УКТЗЕД до нього включається Чавун переробний та чавун дзеркальний у чушках, болванках або інших первинних формах: - чавун переробний нелегований з масовою часткою 0,5% або менше фосфору: з масовою часткою марганцю понад 0,1%, але не більш як 0,4%. В свою чергу, до коду УКТЗЕД до нього включається - Відходи та брухт чорних металів; зливки чорних металів для переплавлення (шихтові зливки): - інші відходи та брухт: - інші. У висновку Дніпропетровського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 02.10.2023 №-0392 зазначено, що «…За результатами рентгенофлуоресцентного аналізу наданої на дослідження проби товару виявлені наступні хімічні елементи залізо (основа), кремній (3,6 мас.%, 4,4 мас.% та 2,4 мас.% відповідно, з урахуванням метрологічних властивостей приладу) та домішки марганцю, сірки, фосфору. Вміст вуглецю не визначався із-за відсутності необхідного обладнання. Визначений якісний/напівякісний хімічний склад не відповідає сертифікату якості за відсотковим вмістом кремнію. Враховуючи зовнішній вигляд, крихкість, надані на дослідження проби товару не відноситься до чавуну переробного у відповідності до та являють собою відходи та брухт, чавунні. Визначити походження товару (чавун, сталь або їх суміш) не видається можливим у зв`язку із неможливістю визначення вмісту вуглецю. Визначені в результаті дослідження показники суперечать інформації зазначеній у гр.31 МД в частині «Чавун в злитках…»». 03.10.2023 Запорізькою митницею прийнято рішення №23UA5-КТ щодо класифікації товарів, відповідно до якої митним органом кваліфіковано товар як: «Відходи та брухт чорних металів. Металеві вироби неправильної форми, крихкі вкриті іржею. Хімічний склад: залізо (основа), кремній (2,4 4,4 мас.%) та домішки марганцю, сірки, фосфору. Не відноситься до переробного чавуну. Хімічний склад не відповідає сертифікату якості. Код товару 720449900». Відомості про повноваження представників митниці щодо представництва від імені Запорізької митниці (як відокремленого підрозділу Держмитслужби) в судах України без окремого доручення керівника (самопредставництво) внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (далі ЄДР ЮО ФОП та ГФ) (додано).

У відзиві на апеляційну скаргу позивач просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до вимог статті 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та відзиву, колегія суддів дійшла таких висновків.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що між ФОП ОСОБА_1 та SRL «DROB-METAL» укладено контракт від 17.05.2023 №1705-2023, відповідно до умов якого Продавець - ФОП ОСОБА_1 продає, а Покупець - SRL «DROB-METAL» придбає за даним Контрактом товар у відповідності із специфікаціями, які є невід`ємною частиною даного Контракту.

Відповідно до Специфікації №8 від 21.09.2023 позивачем реалізовано в адресу SRL «DROB-METAL» товар Чавун переробний марки ПЛ2 у формі виливків: Fe 94.7%, Si 0.9%, C 4.2%, S 0.02%, P 0.08%, Mn 0.28%, кількість 22 т., ціна 240 євро/є за 1 МТ.

Позивач зазначає, що експортований товар придбано у постачальника ФОП ОСОБА_2 згідно видаткової накладної від 21.09.2023 №18 та сертифікату якості від 21.09.2023 №584678.

З метою митного оформлення товару в режимі експорт 22.09.2023 подано ЕМД N23UА9U1 в графі 31 ЕМД якої зазначено опис товару «№1 - Чавун переробний марки ПЛ-2 у формі виливків 22 тони, ГОСТ 805-95, фізико-хімічні показники: вміст Sі - 0,9%, вміст Cr відсутнє, вміст С - 4,2%, вміст S - 0,02%, вміст Р - 0,08%, вміст Мn - 0,28%, нелегований, виробник - ФОП ОСОБА_2 , країна виробництва UА, код УКТ ЗЕД товару в графі 33 визначений як .

25.09.2023 митним органом відібрано проби та зразки товару, що підтверджується актом №34.

02.10.2023 Дніпропетровським управлінням експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби складено висновок №-0392 за результатами проведених досліджень зразків.

03.10.2023 Запорізькою митницею прийнято рішення №23UA5-КТ щодо класифікації товарів, відповідно до якої митним органом кваліфіковано товар як: «Відходи та брухт чорних металів. Металеві вироби неправильної форми, крихкі вкриті іржею. Хімічний склад: залізо (основа), кремній (2,4 4,4 мас.%) та домішки марганцю, сірки, фосфору. Не відноситься до переробного чавуну. Хімічний склад не відповідає сертифікату якості. Код товару 720449900».

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним відносинам, суд апеляційної інстанції зазначає таке.

Частиною 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, пов`язані зі здійсненням митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України регулюються Митним кодексом України (надалі МК Україна), Податковим кодексом України, законами України з питань оподаткування та іншими нормативно-правовими актами з питань державної митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Здійснення державної митної справи базується на принципах, передбачених статтею 8 МК України, зокрема, принципів: законності та презумпції невинуватості; визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності; додержання прав та охоронюваних законом інтересів осіб; відповідальності всіх учасників відносин, що регулюються цим Кодексом.

Відповідно до частин першої - п`ятої статті 69 МК України товари при їх декларуванні підлягають класифікації, тобто у відношенні товарів визначаються коди відповідно до класифікаційних групувань, зазначених в УКТ ЗЕД.

Митні органи здійснюють контроль правильності класифікації товарів, поданих до митного оформлення, згідно з УКТ ЗЕД.

На вимогу посадової особи митного органу декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати усі наявні відомості, необхідні для підтвердження заявлених ними кодів товарів, поданих до митного оформлення, а також зразки таких товарів та/або техніко-технологічну документацію на них.

У разі виявлення під час митного оформлення товарів або після нього порушення правил класифікації товарів митний орган має право самостійно класифікувати такі товари.

Під складним випадком класифікації товару розуміється випадок, коли у процесі контролю правильності заявленого декларантом або уповноваженою ним особою коду товару виникають суперечності щодо тлумачення положень УКТ ЗЕД, вирішення яких потребує додаткової інформації, спеціальних знань, проведення досліджень тощо.

Згідно з частиною сьомою статті 69 МК України рішення митних органів щодо класифікації товарів для митних цілей є обов`язковими. Такі рішення оприлюднюються у встановленому законодавством порядку. У разі незгоди з рішенням митного органу щодо класифікації товару декларант або уповноважена ним особа має право оскаржити це рішення до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Висновки інших органів, установ та організацій щодо визначення кодів товарів згідно з УКТ ЗЕД при митному оформленні мають інформаційний або довідковий характер (частина восьма статті 69 МК України).

Порядок роботи відділу митних платежів підрозділу митного оформлення митного органу та митного поста при вирішенні питань класифікації товарів, що переміщуються через митний кордон України, затверджено наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №650 (надалі - Порядок №650).

Відповідно до пункту 4 розділу III Порядку №650 контроль правильності класифікації товарів здійснюється шляхом перевірки відповідності: опису товару в митній декларації процедурі декларування згідно з вимогами статті 257 Кодексу; відомостей про товар та коду товару згідно з УКТ ЗЕД, заявлених у митній декларації, відомостям про товар (найменування, опис, визначальні характеристики для класифікації товарів тощо), зазначеним у наданих для митного контролю документах, шляхом перевірки дотримання вимог Основних правил інтерпретації УКТ ЗЕД, з врахуванням Пояснень до УКТ ЗЕД, рекомендацій, розроблених центральним органом виконавчої влади у сфері митної справи відповідно до вимог статті 68 Кодексу; заявленого коду товару відомостям, наведеним у базі даних «Класифікаційні рішення» програми «Інспектор 2006» ЄАІС.

При цьому така відповідність поділяється на три категорії: а) ідентичні товари; б) подібні (аналогічні) товари; в) товари, які не підпадають під вимоги підпунктів «а» та «б» абзацу четвертого цього пункту, але мають схожі: характеристики, які є визначальними для класифікації товару; призначення або принцип дії яких є основним для класифікації товару; перевірки відповідності заявленого опису товару та коду товару згідно з УКТ ЗЕД відомостям, наведеним у ПРК, у разі якщо до митного контролю та митного оформлення разом з пакетом документів надається ПРК.

У випадку, передбаченому підпунктом «а» абзацу четвертого цього пункту, класифікація товару згідно з УКТ ЗЕД проводиться без додаткових процедур контролю.

У випадку, передбаченому підпунктом «б» абзацу четвертого цього пункту, перевіряється відповідність характеристик товару критеріям, визначальним для класифікації товару згідно з УКТ ЗЕД за наведеними характеристиками товару в Рішенні.

У випадку, передбаченому підпунктами «б», «в» абзацу четвертого цього пункту, виявлені Рішення на ідентичні або подібні (аналогічні) товари беруться до уваги.

У разі якщо заявлений товар не передбачений підпунктами «а» - «в» абзацу четвертого цього пункту, процедура контролю правильності класифікації товару здійснюється відповідно до цього Порядку.

Пунктом 5 розділу III Порядку №650 визначено, що у разі неможливості однозначно перевірити правильність класифікації товару на підставі задекларованих відомостей відповідно до вимог статті 69 Кодексу декларант або уповноважена ним особа письмово повідомляється про необхідність надання додаткових документів чи відомостей, необхідних для підтвердження задекларованого ним коду товару згідно з УКТ ЗЕД.

При електронному декларуванні посадова особа ВМП або ПМО чи митного поста за допомогою АСМО створює та передає декларанту або уповноваженій ним особі засвідчене електронним цифровим підписом електронне повідомлення про необхідність подання документів, які підтверджують класифікацію товару.

Митні формальності, в тому числі проведення досліджень, здійснюються посадовими особами митниці у випадку, коли митницею встановлено, що у наданих для ведення митного оформлення документах відсутня інформація, необхідна для однозначного підтвердження заявленого коду товару та виключно після витребування у декларанта додаткових документів відповідно до статті 69 МК України.

Матеріалами справи встановлено, що в порушення наведених вище норм відповідач після подання позивачем митних декларацій не витребував у нього додаткових документів для перевірки правильності класифікації товару за УКТ ЗЕД.

За змістом статті 356 МК України взяття проб (зразків) товарів здійснюється посадовими особами митного органу в рамках процедур митного контролю та митного оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: 1) класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; 2) перевірки задекларованої митної вартості товарів; 3) встановлення країни походження товарів; 4) встановлення належності товарів до наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів, прекурсорів, сильнодіючих чи отруйних речовин; 5) встановлення належності товарів до предметів, що мають художню, історичну чи археологічну цінність; 6) встановлення належності товарів до таких, що виготовлені з використанням об`єктів права інтелектуальної власності, що охороняються відповідно до закону.

Взяття проб (зразків) товарів проводиться уповноваженими посадовими особами митного органу на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника (частина друга статті 356 МК України).

Пунктом 1 частини другої статті 24 МК України визначено, що рішення це окремі акти, якими митні органи або їх посадові особи приймають рішення з питань, передбачених законодавством України з питань митної справи, а також задовольняють скарги, заяви, клопотання конкретних фізичних чи юридичних осіб або відмовляють у їх задоволенні.

Із зазначених вище норм вбачається, що задля взяття проб (зразків) товарів митним органом проводиться на підставі вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника.

Однак, колегія суддів звертає увагу, що в супереч зазначеному відповідачем на підтвердження правомірності своїх дій, передбаченими ч. 2 ст. 356 МК України не надано жодних доказів.

Отже, митним органом не дотримано встановлених частиною другою статті 356 МК України вимог, оскільки не прийнято вмотивованого письмового рішення керівника цього митного органу або його заступника про взяття проб (зразків) товарів.

Подібна правова позиція (щодо форми рішення про відібрання проб (зразків) товарів) висловлена і в постановах Верховного Суду, зокрема, від 28.05.2020р. у справі №818/1205/16 (адміністративне провадження №К/9901/32111/18), від 12.11.2020р. у справі №808/1697/15 (адміністративне провадження №К/9901/8006/18), від 25.02.2021р. у справі №815/1557/17 (адміністративне провадження №К/9901/4200/18).

Щодо правомірності визначення коду товару, суд зазначає наступне.

Так, аналізуючи положення статті 69 МК України, слід дійти висновку про те, що: класифікацію товарів за УКТ ЗЕД здійснює декларант; митний орган здійснює контроль за такою класифікацією; митний орган може самостійно визначити код задекларованого товару лише у тому разі, коли виявить порушення правил класифікації з боку декларанта.

Повноваження митного органу щодо самостійного визначення коду товару не є дискреційними та обумовлені виключно наявністю порушення правил класифікації з боку декларанта.

Зазначена правова позиція наведена у постанові Верховного Суду від 03.04.2018 року у справі №814/1256/17 (адміністративне провадження №К/9901/841/18).

Відповідно до Указу Президента України «Про приєднання України до Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів» від 17.05.2002 року №466/2002 (далі - Указ №466) Україна приєдналась до вказаної системи. Згідно з пунктом «а» статті 3 Міжнародної конвенції про Гармонізовану систему опису та кодування товарів від 14.06.1983, що є частиною національного законодавства України, кожна Договірна Сторона Конвенції зобов`язується, за виключенням випадків застосування положень (а) даного параграфу, що її митно-статистичні номенклатури будуть знаходиться відповідно до Гармонізованої системи з моменту набуття чинності даної Конвенції по відношенню до цієї Сторони. Тим самим вона зобов`язується по відношенню до своєї номенклатури митних тарифів і статистичної номенклатури: використовувати всі товарні позиції і субпозиції Гармонізованої системи, а також цифрові коди, що відносяться до них, без будь-яких доповнень або змін; застосовувати основні правила класифікації для тлумачення Гармонізованої системи, а також всі примітки до розділів, груп і субпозицій і не змінювати об`єм розділів, груп, товарних позицій і субпозицій Гармонізованої системи; дотримуватись порядку кодування, прийнятий в Гармонізованій системі.

Порядок ведення Української класифікації товарів зовнішньоекономічної діяльності затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 року №428 (далі - Порядок №428).

Відповідно до пункту 3 Порядку №428 УКТ ЗЕД складається на основі Гармонізованої системи опису та кодування товарів Всесвітньої митної організації (далі - Гармонізована система) з урахуванням Комбінованої номенклатури Європейського Союзу (далі - Комбінована номенклатура).

Згідно з пунктом 6 Порядку №428 пропозиції щодо внесення змін до УКТ ЗЕД у зв`язку із змінами, що вносяться Всесвітньою митною організацією до Гармонізованої системи, а також Європейським Союзом до Комбінованої номенклатури, надсилаються Держмитслужбою до Мінфіну для їх опрацювання та подання Мінекономрозвитку з метою врахування під час підготовки пропозицій щодо внесення змін до Митного тарифу України.

Відповідно до пункту 12 Порядку №428 пояснення до УКТ ЗЕД розробляються та затверджуються Держмитслужбою з урахуванням змін, які вносяться Всесвітньою митною організацією до пояснень до Гармонізованої системи та Європейським Союзом до пояснень до Комбінованої номенклатури. У разі потреби Держмитслужба розробляє пояснення до кодів товарів, що деталізовані на національному рівні.

Відповідно до підпункту 3 пункту 4 Положення про Спеціалізовану лабораторію з питань експертизи та досліджень Міндоходів, затвердженого наказом Міністерства доходів і зборів України від 29.05.2013 року №133, Спеціалізована лабораторія відповідно до покладених на неї завдань: проводить дослідження (аналізи, експертизи) проб (зразків) товарів у рамках процедур податкового, митного контролю та оформлення з метою встановлення характеристик, визначальних для: ідентифікації (визначення складу, фізичних, фізико-хімічних характеристик тощо) товарів; класифікації товарів згідно з УКТ ЗЕД; перевірки задекларованої митної вартості товарів; встановлення країни походження товарів; встановлення належності товарів до таких, що містять наркотичні засоби, психотропні речовини, їх аналоги, прекурсори, сильнодіючі чи отруйні речовини; встановлення (перевірки) достовірності даних, зазначених у сертифікаті про походження товару з України.

Так, у висновку Дніпропетровського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 02.10.2023 №-0392 зазначено, що «… За результатами рентгенофлуоресцентного аналізу наданої на дослідження проби товару виявлені наступні хімічні елементи залізо (основа), кремній (3,6 мас.%, 4,4 мас.% та 2,4 мас.% відповідно, з урахуванням метрологічних властивостей приладу) та домішки марганцю, сірки, фосфору. Вміст вуглецю не визначався із-за відсутності необхідного обладнання.

Визначений якісний/напівякісний хімічний склад не відповідає сертифікату якості за відсотковим вмістом кремнію.

Враховуючи зовнішній вигляд, крихкість, надані на дослідження проби товару не відноситься до чавуну переробного у відповідності до [1] та являють собою відходи та брухт, чавунні.

Визначити походження товару (чавун, сталь або їх суміш) не видається можливим у зв`язку із неможливістю визначення вмісту вуглецю.

Визначені в результаті дослідження показники суперечать інформації зазначеній у гр.31 МД в частині «Чавун в злитках…»».

Так, експерт у висновку вказав таке: «… Враховуючи зовнішній вигляд, крихкість, надані на дослідження проби товару не відносяться до чавуну переробного у відповідності до [1] та являють собою відходи та брухт, чавунні» (сторінка 5 Висновку).

Натомість, на сторінці 3 Висновку експерт зазначає наступне: «

Відповідно до п.7.6 Висновку надані на дослідження проби товару мають наступний хімічний склад: Si 0,9%, C 4,2%, S 0,02%, P 0,08%, Mn 0,28%.

За зовнішнім виглядом надані на дослідження проби товару являють собою розколоті металеві вироби у вигляді шматків неправильної форми, структура зколу крупнозерниста, які вкриті іржею (див. фото 1-9). Шматки крихкі, вони колються на частини від механічного удару, що не суперечить вимогам [1] для переробного чавуну, який характеризується крихкістю.

Відповідно до [1] переробний чавун може бути у формі чушок, болванок, кусків, у розламаному чи суцільному стані…».

Тобто, спочатку експерт робить висновок про те, що надані проби товару за їх формою, крихкістю, не суперечать вимогам [1] для переробного чавуну, а у подальшому з незрозумілих підстав стверджує про протилежне не наводячи жодних обґрунтованих доводів для таких висновків.

Однак колегія суддів наголошує, що у Законі України «Про Митний тариф України» надано чітке визначення, що «переробний чавун» - сплав заліза з вуглецем, не придатний для кування, з масовою часткою вуглецю понад 2% та який може містити масову частку одного чи кількох інших елементів у такій пропорції: хрому не більш як 10%; марганцю не більш як 6%; фосфору не більш як 3%; кремнію не більш як 8%; інших елементів у цілому не більш як 10%.

Отже, основними характеристиками для віднесення товару до переробного чавуну є те, що товар є сплавом заліза з вуглецем, не придатний для кування, з масовою часткою вуглецю понад 2%.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на неможливість прийняття до уваги зазначеного висновку Дніпропетровського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 02.10.2023 №-0392, оскільки експертом не було визначено вміст вуглецю у наданих пробах, то експерт взагалі не мав підстав для висновків чи є надані проби товару переробним чавуном, оскільки обв`язкою умовою для віднесення товару до переробного чавуну є наявність у сплаві вуглецю понад 2%, крім того, відповідно до висновку Дніпропетровського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби під час проведення аналізу наданих проб вміст вуглецю не визначався із-за відсутності необхідного обладнання.

Наявність хрому не більш як 10%; марганцю не більш як 6%; фосфору не більш як 3%; кремнію не більш як 8%; інших елементів у цілому не більш як 10%, є лише додатковою умовою для класифікації товару, яка перевіряється за наявності таких елементів у пробах товару.

Експерт у висновку звертав увагу на наявність кремнію у пробах товару (3,6%, 4,4%, 2,4%), проте наявність кремнію у сплаві не є основною рисою, що характеризує переробний чавун. Більш того, за висновками експерта вміст кремнію не перевищував 8%, що надає можливість віднесення товару до переробного чавуну.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції на неможливість прийняття до уваги зазначеного висновку Дніпропетровського управління експертиз та досліджень Спеціалізованої лабораторії з питань експертизи та досліджень Держмитслужби від 02.10.2023 №-0392, адже експертом не було визначено вміст вуглецю у пробах товару, який є обов`язковим елементом для твердження чи є товар переробним чавуном, то відповідно такий висновок є необґрунтованим та не міг бути покладений в основу прийняття рішення щодо класифікації коду товару.

Крім того, у висновку СЛЕД Держмитслужби не визначено (не ідентифіковано), як конкретного виду товару, так і коду УКТ ЗЕД товару наданого на дослідження.

За позицією Верховного Суду викладеною у постанові від 31.01.2018 по справі № 804/5227/17, залишаючи без задоволення касаційну скаргу Миколаївської митниці Державної фіскальної служби на постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2017 та ухвалу Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 03.10.2017, підтвердив обґрунтованість висновків судів попередніх інстанцій про не доведення відповідачем обґрунтованості свого рішення від 14.08.2017 № КТUA-2017 про визначення коду товару та відповідно зміну коду товару із на через те, що у експертному висновку, який ліг в основу оскаржуваного рішення, не було визначено конкретного виду нафтопродукту та не встановлено коду УКТ ЗЕД товару, наданого на дослідження.

З урахуванням викладеного слід дійти висновку, що в оскаржуваному рішенні та в даній справі, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, належних і достатніх доказів, які б свідчили, що декларантом невірно визначено класифікацію товару, не надав, а митний орган, як і позивач не наділені спеціальними експертними знаннями, які надали б можливості за результатом наведених у висновку від 02.10.2023 №-0392 технічних характеристик визначити, до якої саме товарної групи відноситься товар «№1 - Чавун переробний марки ПЛ-2 у формі виливків 22 тони, ГОСТ 805-95, фізико-хімічні показники: вміст Sі - 0,9%, вміст Cr відсутнє, вміст С - 4,2%, вміст S - 0,02%, вміст Р - 0,08%, вміст Мn - 0,28%, нелегований, виробник - ФОП ОСОБА_2 , країна виробництва UА.

Частиною .2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки суб`єкт владних повноважень в особі Запорізької митниці діяв не у спосіб що визначені законами та Конституцією України.

Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Також згідно п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та надано їм належну юридичну оцінку, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Керуючись статтями 241-245, 250, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Запорізької митниці залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 17 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий - суддя Т.І. Ясенова

суддя О.В. Головко

суддя А.В. Суховаров