Справа № 466/7541/24
Суддя: Невойт П. С.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 466/7541/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючий суддя Невойт П.С.

секретар с/з Репети К.М.

справа № 466/7541/24

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третьої особи без самостійних вимог ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП,

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника ЛОТЦК та СП ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

17.07.2024 року позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РОКПП НОМЕР_1 , як внутрішньо переміщена особа звернувся в суд із позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови №51 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 квітня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вирішити питання судових витрат.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 11 квітня 2024 року його зупинили на вулиці і без жодних тривалих пояснень посадили у мікроавтобус і завезли у ІНФОРМАЦІЯ_5 . Протягом усього часу він намагався пояснити, що є студентом і можу надати необхідні документи, за винятком довідки з Єдиної державної електронної бази з питань освіти, однак повідомлена ним інформація була проігнорована. Його статус студента підтверджується договором із закладу вищої освіти від 01 вересня 2022 року, довідкою № 2975 від 16 квітня 2024 року, а також довідкою з ЄДЕБО, сформованою 27 червня 2024 року.

16 квітня 2024 року він, як було вказано у повістці, з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_6 , маючи при собі документи, які підтверджують його статус студента. Однак, працівники ІНФОРМАЦІЯ_6 повідомили його, що він має з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 за місцем реєстрації, як внутрішньо переміщена особа, оскільки він зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . По цій причині він з`явився у ІНФОРМАЦІЯ_7 , де пройшов військово- лікарську комісію, про що свідчить відмітка у тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного. При цьому, ІНФОРМАЦІЯ_7 складено постанову про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 210-1 КУпАП за несвоєчасне оновлення даних. Відомості про накладений штраф він оплатив 08 травня 2024 року, оскільки намагаюсь сумлінно виконувати свої обов`язки.

Водночас, він подав у ІНФОРМАЦІЯ_7 заяву про надання відстрочки з усіма необхідними документами.

В подальшому 09 липня 2024 року було накладено арешт на його банківські рахунки, так він дізнався про накладення штрафу у подвійному розмірі. Жодних постанов про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП, він не одержував ні за місцем реєстрації, ні за місцем фактичного проживання, бо у випадку одержання - негайно б оскаржив.

На підставі його звернення 16 липня 2024 року до старшого державного виконавця Франківського відділу державної виконавчої служби у м. Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Є.Бляхар йому було надано копії постанови та інших документів, на підставі яких було накладеного арешт на його майно.

Так, він дізнався про постанову № 51 ІНФОРМАЦІЯ_6 від 16 квітня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 210-1 КУпАП і накладення штрафу у розмірі 5 100 гривень, який станом на даний час становить 10 200 грн. у зв`язку із несплатою потягом 15 днів.

Таким чином, постанова № 51 ІНФОРМАЦІЯ_6 від 16 квітня 2024 року накладена до постанови ІНФОРМАЦІЯ_7 від 08 травня 2024 року.

А тому, позивач із даним позовом звернувся до суду, та просив скасувати постанову №51 ІНФОРМАЦІЯ_1 від 16 квітня 2024 року по справі про адміністративне правопорушення за частиною 2 статті 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідач скористувався правом подачі відзиву на позовну заяву та такий подано 05.08.2024. В обґрунтування відзиву зазначає, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Ухвалою від 18.07.2024 суд прийняв адміністративну позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі. Розгляд справи вирішено проводити за правилами ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства.

Судом роз`яснено позивачеві, що відповідач у справі не є юридичною особою, а відокремленим підрозділом обласного ТЦК та роз`яснено право позивача на залучення належного відповідача. Позивач таким правом не скористався.

З ініціативи суду було порушено питання про ззалучення як третьої особи у справі ІНФОРМАЦІЯ_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) АДРЕСА_2 .

Позивач ОСОБА_1 не заперечив щодо за лучення третьої особи.

Ухвалою від 29.07.2024 суд залучив у даній справі третьою особою без самостійних вимог ІНФОРМАЦІЯ_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) АДРЕСА_3 /.

Позивач в судовому засіданні підтримав позов, просив задоволити з викладених в ньому підстав.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 подав відзиві та просив відмовити в задоволенні позову, в останнє судовоме засідання не прибув.

Представник третьої особи без самостійних вимог ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) в судовому засіданні заперечив позов з підстав, викладених у відзиві.

Вислухавши пояснення позивача, представника третьої особи, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно даних Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів та даних, які містяться в обліковій картці військовозобов`язаного, ОСОБА_1 перебував на обліку в Центрі.

Згідно даних, які містяться в обліковій карті військовозобов`язаного: ОСОБА_1 проживав за адресом АДРЕСА_4 також навчався в Львівському міжрегіональному вищому професійному училищі залізничного транспорту.

16.10.2013 призовною комісією Галицько-Франківському районі м.Львів, визнано не придатним для проходження військової служби - зарахований в запас.

16.10.2013 ОСОБА_1 пройдено ВЛК Комісією при ІНФОРМАЦІЯ_9 визнаний обмежено не придатним до військової служби у мирний час та обмежено здатним у військовий час за гр. I ст. 64 в.

10.09.2021 комісією Центру визнаний придатним до військової служби за гр. II ст. 642.

21.11.2014 прибув з обліку призовників, видано військовий квиток.

13.12.2021 був знятий (виключений) з обліку ІНФОРМАЦІЯ_6 .

11.04.2024 року стрільцем роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_6 солдатом ОСОБА_3 складено протокол № 51 про адміністративне правопорушення щодо громадянина ОСОБА_1 , під час уточнення облікових даних встановлено, що згідно ЄДРВ «Оберіг» останній раз проходив медичний огляд ВЛК за місцем перебування на військовому обліку 27.12.2021, у зв`язку з чим ОСОБА_1 запропоновано повторно пройти медичний огляд ВЛК за місцем фактичного перебування, в саме у ІНФОРМАЦІЯ_10 , однак від проходження медичного огляду ВЛК, він відмовився. Це призвело до порушення додатку 2 ПКМУ №1487, ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий облік і військову службу», ч. 3 ст. 39-1 ЗУ « Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію». Дане правопорушення вчинено в особливий період.

ОСОБА_4 надав пояснення про причини відмови проходження ВЛК, ознайомлений із протоколом про адміністративне правопорушення, отримав другий примірник протоколу, роз`яснено ст. 63 Конституції України, ознайомлений про його права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП.

На підставі протоколу про адміністративне правопорушення № 51 від 16.04.2024 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_9 полковником ОСОБА_5 винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено штраф на ОСОБА_1 у сумі 5100 грн.

Дана постанова скерована за адресом заявника АДРЕСА_4 .

Позивач зазначає, що 16.04.2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_6 , як було вказано у повістці, про те працівники Центру повідомили про те що позивач повинен з`явитися до ІНФОРМАЦІЯ_6 за місцем реєстрації, як внутрішньо переміщена особа, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_5

ОСОБА_1 з`явився у ІНФОРМАЦІЯ_11 , пройшов військову-лікарську комісію, ІНФОРМАЦІЯ_12 складено постанову про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 201-1 КУпАП за несвоєчасне оновлення даних».

Згідно відомостей, які містяться в Єдиному державному реєстрі призовників військовозобов`язаних та резервістів позивач оновив свої дані в ІНФОРМАЦІЯ_13 лише 06.05.2024 року, тобто після того, як відносно нього було винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 201-1 КУпАП.

Починаючи з 24.02.2022 року ОСОБА_1 ухилявся від виконання військового обов`язку, який передбачений статтею 65 Конституції України, медичний огляд ВЛК проходив у 27.12.2021 чим порушив ч. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий облік та військову службу».

З урахуванням вимог ст. 9 КАС України визначення меж позовних вимог це виключне право позивача, яке ніким і нічим не може бути обмежене.

З урахуванням вимог ч. 3 - ч. 5 ст. 48 КАС України суд не має права самостійно без згоди позивача провести заміну відповідача, а залучити співвідповідача/другого відповідача суд позбавлений можливості, оскільки визначений стороною позивача первісний відповідач не може бути самостійним учасником судового процесу.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 , також суду повідомив, що визначений позивачем відповідач ІНФОРМАЦІЯ_5 не є юридичною особою, а є структурним підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 26.12.2019 у справі № 724/716/16-а при розгляді справ про адміністративні правопорушення, державні інспектори відповідного орану діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю).

ЄСПЛ вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).

Практика ЄСПЛ виходить з того, що реалізовуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (рішення ЄСПЛ від 16.12.1992 у справі Жоффр де ля Прадель проти Франції).

ЄСПЛ підкреслив, що право на доступ до суду є невід`ємним аспектом гарантій, закріплених у Європейській конвенції з прав людини, посилаючись на принципи верховенства права та уникнення свавілля, які лежать в основі багатьох Конвенції. Можливі обмеження вищезазначеного права не повинні обмежувати доступ, наданий особі, таким чином або в такому обсязі, щоб була порушена сама суть права. Так, ЄСПЛ зазначив, що, застосовуючи процесуальні норми, суди повинні уникати надмірного формалізму, який би зашкодив справедливості розгляду.

У справі ЄСПЛ "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія. Вислови "законний" та "згідно з процедурою, встановленою законом" зумовлюють не лише повне дотримання основних процесуальних норм внутрішньодержавного права, але й те, що будь-яке рішення суду відповідає меті і не є свавільним (рішення ЄСПЛ у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

На виконання вимог ч. 5 ст. 48 КАС України судом, зокрема, ухвалою від 29.07.2024, вжито заходів та звернуто увагу сторони позивача на пред`явлення позову до особи, яка не може бути самостійним учасником справи.

Однак сторона позивача наполягає саме на відповідачеві вказаному у позову.

Визначення меж і кола відповідачів це виключне право особи, суд не має права нав`язувати позивачу коло відповідачів та обмежувати позивача у визначені ним кола відповідачів, а суд зобов`язаний розглянути справу в межах пред`явлених позовних вимог.

Тому з урахуванням вищевикладеного та вирішуючи справу виключно в межах пред`явлених позовних вимог суд вважає позовні вимоги пред`явлені до визначеного стороною позивача у позові відповідача повністю безпідставними.

За таких обставин у задоволенні позову відмовляється.

Можливість пред`явлення позову до належного відповідача в порядку визначеному законом не втрачена.

Згідно абзацу першого ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа

У зв`язку з відмовою в задоволенні позову понесені позивачем судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст. 241-250 КАС України, -

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третьої особи без самостійних вимог ІНФОРМАЦІЯ_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: АДРЕСА_4 , місце реєстрації, як внутрішньо переміщеної особи, за адресою: АДРЕСА_5 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_5 , ЄДРПОУ НОМЕР_2 , юр. адреса: АДРЕСА_6 .

Третя особа без самостійних вимог: ІНФОРМАЦІЯ_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) АДРЕСА_3 /.

Повний текст рішення складений 06.09.2024.

Суддя П. С. Невойт