Справа № 460/1384/24
Суддя: Іщук Лариса Петрівна
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/1384/24 пров. № А/857/9824/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

судді-доповідача Іщук Л. П.,

суддів Обрізка І.М., Шинкар Т.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року (головуючий суддя Недашківська К.М., м. Рівне) у справі № 460/1384/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати протиправним та скасувати наказ від 12.08.2023 №360 Про результати службового розслідування.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, позивач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що судом першої інстанції неправильно застосовані норми матеріального права, а також не досліджено всі обставини, що мають значення для справи.

Апеляційні вимоги обґрунтовує тим, що з урахуванням встановленого часу та місця події, яка мала місце 26.04.2023, суд першої інстанції не надав оцінки доводам пред`явленого позову щодо недотримання під час проведення службового розслідування приписів Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608 .

Апелянт зазначає, що під час проведення службового розслідування в порушення п. 3 Розділу ІІ не встановлено, зокрема: причинного зв`язку між правопорушенням, з приводу якого було призначено службове розслідування, та виконанням військовослужбовцем обов`язків військової служби; причин та умов, що сприяли вчиненню правопорушення; в порушення п. 1 Розділу ІV. не вжито усіх передбачених законодавством заходів для всебічного, повного, своєчасного і об`єктивного розслідування обставин вчиненого правопорушення; виявлення обставини, які підтверджують або спростовують інформацію щодо скоєння правопорушення, а також встановлювати обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність правопорушника.

Звертає увагу, що його не було повідомлено про факт та підстави проведення службового розслідування, відтак було порушено право на надання пояснень та документів, клопотань та заперечення щодо порядку проведення та висновків службового розслідування.

Крім того, зазначає, що суд першої інстанції застосував норми матеріального права, які не підлягають застосуванню, оскільки положення Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України не регулюють поведінку поза межами служби.

Просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Відповідач подав до суду відзив на апеляційну скаргу, у якому заперечив щодо її доводів, та зазначив, зокрема, що апелянт не заперечує факт застосування ним насильства над солдатом ОСОБА_2 . Вказує, що основним та достатнім доказом протиправності дій начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 є відеозапис, з якого чітко вбачається застосування ним фізичного та психологічного насильства відносно підлеглого військовослужбовця. Щодо нерозповсюдження вимог Статуту внутрішньої служби зазначає, що застосування нестатутних заходів впливу до підлеглого є порушенням військової дисципліни, незалежно від того, чи мали такі місце у військовій частині, та чи відбувалися дані події в службовий час.

Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні), апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України розглядає справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, Територіальне управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Хмельницькому Державного бюро розслідувань (далі Управління ДБР) звернулося до Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЧ НОМЕР_1 ) з листом від 27.07.2023 №20357/14-01-03-23, де зазначило, що Управління ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, яке внесено до ЄРДР за №0000079 від 26.07.2023 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 307, частиною 5 статті 426-1 КК України; просило надати оригінал особової справи керівника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_1 у максимально стислий строк.

Управління ДБР звернулося до Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 з листом від 04.08.2023 Щодо надання інформації у кримінальному провадженні та проведенні службового розслідування, де зазначено про те, що:

слідчим Управління ДБР здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000079 від 26.07.2023 за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 2, 3 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 5 статті 426-1 КК України; досудовим розслідуванням встановлено, що полковник ОСОБА_1 проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України; наказом Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 07.03.2022 №193 полковника ОСОБА_1 призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ; наказом від 10.03.2022 №43 полковника ОСОБА_1 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

у цьому ж ОТЦК з 22.04.2023 проходив військову службу по мобілізації солдат ОСОБА_3 , призваний 07.06.2022 на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 , який відповідно до наказу від 22.04.2023 №15-РС призначений на посаду водія кулеметного взводу стрілецької роти 14 ОСБ ІНФОРМАЦІЯ_5 ; згідно з положеннями статей 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, полковник ОСОБА_1 під час проходження військової служби являється за своїм військовим званням начальником по відношенню до солдата ОСОБА_3 ;

полковник ОСОБА_1 , будучи начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , являючись військовою службовою особою та начальником відносно солдата ОСОБА_3 за військовим званням, достовірно знаючи статутні вимоги, маючи на меті застосування нестатутних заходів впливу щодо підлеглого, вирішив умисно застосувати насильство щодо свого безпосереднього підлеглого військовослужбовця;

26.04.2023 близько 20 год 00 хв начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_1 , являючись начальником відносно солдата ОСОБА_3 , діючи за сприяння та пособництва начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_4 , діючи в порушення вимог статей 6, 11, 16, 29, 30, 37, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, грубо порушуючи порядок проходження військової служби, в умовах воєнного стану, перебуваючи за місцем свого проживання у приміщенні кімнати №9 будинку АДРЕСА_1 , реалізуючи спільний злочинний умисел, спрямований на застосування психологічного насильства щодо підлеглого військовослужбовця, діючи з прямим умислом, з метою спричинення йому моральних страждань та демонстрації своєї явної переваги, будучи невдоволеним фактом можливої співпраці солдата ОСОБА_3 з відповідними правоохоронними органами щодо викриття його та ОСОБА_4 протиправної діяльності, організував та реалізував механізм застосування насильства щодо підлеглого ОСОБА_3 , а саме: тримаючи в правій руці предмет, заздалегідь підготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, у вигляді дерев`яної бити, умисно наніс солдату ОСОБА_3 один удар дерев`яною битою у ділянку передпліччя правої руки, один удар у ділянку правого плеча, один удар у потиличну ділянку голови зправа;

у зв`язку з вищевикладеними обставинами виникла необхідність у проведенні службового розслідування; висновок службового розслідування з усіма документами надіслати на адресу Управління ДБР.

Наказом Командувача військ Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 від 27.07.2023 №325 Про призначення службового розслідування (далі Наказ №325), відповідно до наказу Міністерства оборони України від 21.11.2017 №608 Про затвердження Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України (зі змінами) та запиту ДБР від 27.07.2023 №20357/14-01-03/23, постановлено провести службове розслідування з метою встановлення причин, що призвели до внесення до ЄРДР відомостей про скоєне начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_1 кримінальне правопорушення, передбачене частиною 5 статті 426-1 Кримінального кодексу України, за фактом застосування насильства щодо підлеглого військовослужбовця.

Листом Управління ДБР від 08.08.2023 Щодо надання інформації у кримінальному провадженні останнє надало Оперативному командуванню ІНФОРМАЦІЯ_2 матеріали кримінального провадження з метою об`єктивного, всебічного та повного проведення службового розслідування.

За результатами службового розслідування Комісією сформований Акт службового розслідування від 08.08.2023 (далі Акт службового розслідування) із зазначенням:

27 липня 2023 року відповідно до доповіді начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 27.07.2023 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінальних правопорушень, передбачених статтею 426-1 КК України Перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень (від 26.07.2023 №0000079) та статтею 307 КК України Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів;

26 липня 2023 року працівниками ДБР проведено обшуки за місцем тимчасового розташування ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживання та у транспортних засобах начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ; виявлено та вилучено мобільні телефони та службові документи;

у ході проведення службового розслідування встановлено: згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 07.03.2022 №193 полковника ОСОБА_5 призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ; згідно наказу від 10.03.2023 №43 полковника ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

відповідно до положень статей 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України полковник ОСОБА_6 під час проходження військової служби являється старшим начальником по відношенню до солдата ОСОБА_7 ;

начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_6 , будучи старшим начальником відносно солдата ОСОБА_7 за військовим званням та посадою, достовірно знаючи статутні вимоги, застосував насильство щодо водія кулеметного взводу стрілецької роти 14 ОСБ ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_7 ;

26.04.2023 близько 20 год 00 хв начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_6 , являючись старшим начальником відносно солдата ОСОБА_7 , в порушення вимог статей 6, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи порядок проходження військової служби, перебуваючи за місцем свого проживання у приміщенні кімнати №9 будинку АДРЕСА_1 , будучи невдоволеним фактом можливої співпраці солдата ОСОБА_7 з відповідними правоохоронними органами щодо викриття протиправної діяльності, застосував насильство щодо солдата ОСОБА_7 , а саме: тримаючи в правій руці предмет, заздалегідь підготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, у вигляді дерев`яної бити, умисно наніс солдату ОСОБА_8 один удар дерев`яною битою у ділянку передпліччя правої руки, один удар у ділянку правого плеча, один удар у потиличну ділянку голови з права та один удар у задню ділянку стегна лівої ноги, у подальшому впродовж 10 хвилин словесно ображав останнього;

водночас, за вказаних обставин та у вказаний час начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_9 , перебував поруч з останнім, за допомогою свого мобільного телефону марки Iphone 13PRO здійснював фільмування процесу нанесення ударів солдату ОСОБА_8 ;

в межах проведення вказаних слідчих дій було проведено обшук у приміщенні тимчасового розміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 та за місцем проживання начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 ;

про подію стало відомо 27 липня 2023 року після того, як слідчим ДБР було завершено обшук в одному зі службових кабінетів ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

за результатами обшуку вилучено документи та мобільний телефон, зазначені у протоколі обшуку від 26.07.2023 в межах зазначеного вище кримінального провадження, що стосуються проходження служби начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 , начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковника ОСОБА_10 та колишнього військовослужбовця ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_7 ;

в ході розслідування було відібрано пояснення у осіб, які були присутні під час проведення слідчих дій та на території ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

згідно пояснень заступника начальника відділу оформлення допомог, військових пенсій та пільг майора ОСОБА_11 , який виконував обов`язки оперативного чергового, встановлено, що 26.07.2023 о 20 год 45 хв на територію ІНФОРМАЦІЯ_1 прибули представники ДБР в кількості трьох осіб, які пред`явили службові посвідчення, що підтвердили їх особу та повноваження з двома цивільними особами (були понятими при обшуку); представниками ДБР було пред`явлено постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 26.07.2023 щодо надання доступу до приміщень ІНФОРМАЦІЯ_1 ; про те, що до ІНФОРМАЦІЯ_1 прибули представники ДБР для проведення слідчих дій, ним було здійснено негайно доповіді старшому оперативному черговому КЦ ОК ІНФОРМАЦІЯ_2 , оперативному черговому РЗВ ВСП, черговому 5 відділу ВКР СБУ та начальнику ІНФОРМАЦІЯ_1 ; до прибуття начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 представники ДБР з понятими та в присутності військовослужбовців роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 очікували біля службового кабінету начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ; між 22:00 та 23:00 ним було повідомлено про цю подію помічника з правової роботи майора юстиції ОСОБА_12 та сержанта ОСОБА_13 , який виконував обов`язки начальника відділу персоналу ІНФОРМАЦІЯ_1 ; орієнтовно о 23 год 30 хв в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 прибув начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_6 та було розпочато слідчі дії, а саме обшук службового кабінету полковника ОСОБА_5 ; 27.07.2023 о 01 год 20 хв слідчі ДБР вибули з приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з полковником ОСОБА_14 , про що майором ОСОБА_15 було здійснено відповідні доповіді;

помічник начальника з правової роботи начальник юридичної служби ІНФОРМАЦІЯ_1 майор юстиції ОСОБА_16 пояснив, що о 22 год 55 хв прибув до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на цей час вже були представники ДБР з двома цивільними особами та 2 поверсі, поруч з кабінетом полковника ОСОБА_5 ; слідчий ДБР капітал ОСОБА_17 повідомив, що плануються проводитися слідчі дії в межах кримінального провадження №0000079 від 26.07.2023 по факту внесення до ЄРДР відомостей про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 426-1 КК України, а саме обшук у службовому кабінеті полковника ОСОБА_5 та за необхідності запропонував бути присутнім при обшуку; о 23 год 35 хв прибув полковник ОСОБА_6 та запропонував, щоб майор юстиції ОСОБА_16 теж був присутній при проведенні слідчих дій;

обшук відбувся з 23 год 37 хв 26 липня 2023 року до 01 год 12 хв 27 липня 2023 року, за результатом обшуку було складено протокол та вилучено мобільний телефон та службові документи, зокрема особову справу підполковника ОСОБА_10 , витяги з наказів про призначення полковника ОСОБА_5 та скорочені службові картки полковника ОСОБА_5 , підполковника ОСОБА_10 та колишнього військовослужбовця ОСОБА_18 солдата ОСОБА_7 ; зазначені документи були вилучені в ході проведення слідчих дій слідчим ДБР;

окрім того, відібрано пояснення у заступника начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 з МПЗ - НВМПЗ та ЗГ підполковника ОСОБА_19 та заступника начальника ОТЦК СП - начальника сектору мобілізаційно-оборонної роботи полковника ОСОБА_20 , які по даному факту нічого пояснити не змогли, оскільки про внесення відомостей про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінальних правопорушень, передбачених статтею 426-1 КК України Перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень та статтею 307 КК України Незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів (від 26.07.2023 року за №0000079) їм стаю відомо лише вранці під час доповіді оперативного чергового майора ОСОБА_21 ;

у своїх поясненнях, командира 2 відділення роти охорони ІНФОРМАЦІЯ_1 молодший сержант ОСОБА_22 зазначив, що 26 липня 2023 року він перебував у кімнаті за вказаною адресою проживання. Орієнтовно о 19 год 00 хв почув шум в коридорі біля кімнати та помітив сторонніх осіб біля кімнати №9, де проживав полковник ОСОБА_6 . Після чого продовжив проводити вечір на власний розсуд (дивився телевізор та ліг спати); в подальшому, орієнтовно в 01 год 15 хв його викликав черговий в приміщення ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого вони вибули до місця розташування ІНФОРМАЦІЯ_1 , а він вибув до місця проживання для відпочинку; стосовно факту внесення відомостей до ЄРДР відомостей про вчинення посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 кримінального правопорушення, передбаченого статтею 426-1 КК України Перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень пояснити нічого не може, оскільки при таких обставинах присутній не був, час від часу виконував завдання водія;

наступного дня, орієнтовно після 10 год ранку молодший сержант ОСОБА_22 в якості водія завіз полковника ОСОБА_5 до приміщення ДБР по АДРЕСА_2 , де пробув до 15 год, після чого повернувся до розташування ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

пояснення від полковника ОСОБА_5 та підполковника ОСОБА_10 не відбирались, у зв`язку із перебуванням даних військовослужбовців під вартою, згідно ухвали Рівненського міського суду Рівненської області від 28 липня 2023 року по справі №569/13755/23;

станом на даний час ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частинами 2 та 3 статті 27, частиною 2 статті 28, частини 5 статті 426-1 КК України в організації застосування та застосуванні військовою службовою особою насильства щодо підлеглого, вчиненого в умовах воєнного стану, за попередньою змовою групою осіб;

27 липня 2023 року ОСОБА_5 було затримано в порядку пункту 6 частини 1 статті 615 КПК України;

цього ж дня ОСОБА_23 вручено повідомлення про підозру за частиною 2, 3 статті 27, частиною 2 статті 28, частиною 5 статті 426-1 КК України;

в ході проведення службового розслідування встановлено, що відповідно до службової характеристики полковник ОСОБА_6 зарекомендував себе з позитивної сторони; службові обов`язки виконує, організовує належний контроль та забезпечує виконання завдань, що стоять перед ІНФОРМАЦІЯ_6 ;

згідно службової характеристики, солдат ОСОБА_24 під час проходження служби зарекомендував себе з негативної сторони, до виконання службових обов`язків відносився посередньо, притягувався до адміністративної відповідальності за зловживання алкогольними напоями;

згідно наказу Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України (по особовому складу) від 29.07.2023 №694 полковника ОСОБА_5 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 звільнено із займаної посади і зараховано у розпорядження Командира ВЧ НОМЕР_2 з 27.07.2023; на час перебування у розпорядженні Командира ВЧ НОМЕР_2 залишається на усіх видах забезпечення та у списках особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 Військової частини НОМЕР_1 і виконує обов`язки військової служби в межах, визначених Командиром Військової частини НОМЕР_1 ;

у зв`язку із перебуванням ОСОБА_5 під вартою обов`язки військової служби Командиром Військової частини НОМЕР_1 йому не визначались;

виходячи з матеріалів службового розслідування, вина полковника ОСОБА_5 виражається у формі прямого умислу;

своїми діями колишній начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває у розпорядженні Командувача Сухопутних Військ Збройних Сил України полковник ОСОБА_6 порушив вимоги нормативно-правових актів: вимоги статей 3, 21, 28, 68 Конституції України, статей 6, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби та статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України;

також в діях полковника ОСОБА_5 наявні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого частиною 5 статті 426-1 КК України.

Відповідно до Акта службового розслідування, Комісією запропоновано: притягнути колишнього начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 полковника ОСОБА_5 до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення сувора догана.

Наказом Командувача військ Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 від 12.08.2023 №360 Про результати службового розслідування установлено порушення позивачем вимог: статей 3, 21, 28, 68 Конституції України та статей 6, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 4, 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, якими визначено, що під час проходження військової служби повинні свято та непорушно дотримуватись норми Конституції України і законів України, бути зразком високої культури, скромності й витримки, поважати честь і гідність кожної людини, виявляти повагу до військовослужбовців, шанувати честь і гідність товаришів по службі, сприяти у підтриманні порядку і дисципліни, додержуватись правил військової ввічливості та поведінки, не допускати порушень громадського порядку та негідних вчинків, виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, вимагати підпорядкування від своїх підлеглих, не припускаючись при цьому брутальності та приниження їх гідності; статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України військова дисципліна досягається шляхом особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог військових статутів, умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників до підлеглих без приниження їх особистої гідності, та зобов`язує додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги військових статутів, наказів командирів, додержуватися визначених військовими статутами правил взаємовідносин між військовослужбовцями, виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету, поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; постановлено полковника ОСОБА_5 притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення сувора догана.

Мотивувальна частина Наказу №360 відтворює обставини та факти, що були встановлені під час службового розслідування, які викладені в розділі 3 Акту службового розслідування.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені під час проведення службового розслідування факти фізичного та психологічного насильства над солдатом ОСОБА_2 , позивачем по суті не спростовуються та жодним чином не заперечуються.

Суд першої інстанції вказав, що матеріали службового розслідування містили відповідний обсяг інформації, яка свідчила про допущення позивачем протиправної поведінки, та містила відповідні докази (зокрема, від Управління ДБР надійшов відеозапис щодо подій 26.04.2023), тому у Командувача Військ Оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_2 було достатньо правових підстав для висновку про порушення позивачем вимог чинного законодавства та для притягнення до дисциплінарної відповідальності із застосуванням такого виду стягнення, як сувора догана.

Також суд першої інстанції зазначив, що аналіз норм Порядку №608 дає підстави для висновку про те, що надання пояснень військовослужбовцем є лише одним з джерел отримання інформації, необхідної для встановлення обставин в межах службового розслідування; пояснення військовослужбовця, щодо якого проводиться службове розслідування, є лише документом, у якому викладається суб`єктивна позиція особи щодо обставин вчинення порушення, натомість суть обставин установлюється саме доказами, а не поясненнями. У зв`язку з наявністю відеозапису щодо подій 26.04.2023 жодної необхідності в отриманні пояснень від позивача під час проведення службового розслідування не було. Відсутність письмових чи усних пояснень військовослужбовця не перешкоджає проведенню службового розслідування та притягненню його до дисциплінарної відповідальності, у разі наявності беззаперечних доказів допущення особою протиправної поведінки, що мало місце у цьому випадку.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, апеляційний суд зазначає наступне.

Нормативно-правовим актом, який визначає загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правила внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах, є Закон України Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України від 24.03.1999 №548-XIV (далі Закон №548-XIV).

Відповідно до статті 3 Закону №548-XIV військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються законами України, положеннями про проходження військової служби відповідними категоріями військовослужбовців, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно статті 5 Закону №548-XIV внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами. Внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець (стаття 6 Закону №548-XIV).

Відповідно до статті 11 Закону №548-XIV необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки: свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим; беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини; постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно; дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України; поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини; бути пильним, суворо зберігати державну таємницю; вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Згідно статті 16 Закону №548-XIV кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

За приписами статті 49 Закону №548-XIV військовослужбовці повинні постійно бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей, зобов`язані завжди пам`ятати, що за їх поведінкою судять не лише про них, а й про Збройні Сили України в цілому.

Відповідно до статті 50 Закону №548-XIV відносини між військовослужбовцями повинні ґрунтуватися на взаємній повазі, і у питаннях служби вони звертаються один до одного на Ви. Начальники й старші за військовим званням військовослужбовці у питаннях служби до підлеглих і молодших звертаються за військовим званням і прізвищем або тільки за званням, додаючи в останньому випадку перед званням слово пане (пані).

Згідно статті 130 Закону №548-XIV внутрішній порядок досягається: глибоким розумінням, свідомим і неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та статутами Збройних Сил України; чіткою організацією бойової підготовки; зразковим бойовим чергуванням та несенням служби добовим нарядом; неухильним виконанням розпорядку дня; додержанням правил експлуатації озброєння, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів, створенням у місцях розташування військовослужбовців умов для їх повсякденної діяльності, життя й побуту, що відповідають вимогам статутів Збройних Сил України; цілеспрямованою виховною роботою, поєднанням високої вимогливості командирів (начальників) з постійною турботою про підлеглих у додержанні їх прав, задоволенні потреб і зміцненні здоров`я, забезпеченням рівних прав та можливостей жінок і чоловіків, недопущенням насильства за ознакою статі, сексуальних домагань, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості; додержанням вимог пожежної безпеки, а також проведенням заходів щодо охорони довкілля в районі діяльності військової частини.

Нормативно-правовим актом, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, є Закон України Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України від 24.03.1999 №551-XIV (далі Дисциплінарний статут).

Відповідно до ст. 3 Дисциплінарного статуту військова дисципліна досягається шляхом: виховання високих бойових і морально-психологічних якостей військовослужбовців на національно-історичних традиціях українського народу та традиціях Збройних Сил України, патріотизму, свідомого ставлення до виконання військового обов`язку, вірності Військовій присязі; особистої відповідальності кожного військовослужбовця за дотримання Конституції та законів України, Військової присяги, виконання своїх обов`язків, вимог статутів Збройних Сил України; формування правової культури військовослужбовців; умілого поєднання повсякденної вимогливості командирів і начальників (далі - командири) до підлеглих без приниження їх особистої гідності, з дотриманням прав і свобод, постійної турботи про них та правильного застосування засобів переконання, примусу й громадського впливу колективу; зразкового виконання командирами військового обов`язку, їх справедливого ставлення до підлеглих; підтримання у військових з`єднаннях, частинах (підрозділах), закладах та установах необхідних матеріально-побутових умов, статутного порядку; своєчасного і повного постачання військовослужбовців встановленими видами забезпечення; чіткої організації і повного залучення особового складу до бойового навчання.

Згідно ст. 4 Дисциплінарного статуту військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця: додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів; бути пильним, зберігати державну таємницю; додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство; виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків; не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

Відповідно до статті 45 Дисциплінарного статуту у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення.

Відповідно до пунктів 84, 85 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), який прийняв рішення притягти військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності. Воно може бути проведено особисто командиром (начальником), доручено військовослужбовцю офіцерського складу, а в разі вчинення правопорушення військовослужбовцем рядового, сержантського (старшинського) складу - також військовослужбовцю сержантського (старшинського) складу.

Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України визначається наказом Міністерства оборони України, в інших військових формуваннях, правоохоронних органах спеціального призначення - наказами державних органів, які мають у своєму підпорядкуванні військові формування, утворені відповідно до законів України, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів, які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі, визначаються Порядком проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженим наказом Міністерства оборони України №608 від 21.11.2017, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371 (надалі - Порядок №608).

Відповідно до розділу ІІ Порядку №608 службове розслідування проводиться у разі:

невиконання або неналежного виконання військовослужбовцем службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або загрожувало життю і здоров`ю особового складу, цивільного населення чи заподіяло матеріальну або моральну шкоду;

невиконання або неналежного виконання вимог наказів та інших керівних документів, що могло негативно вплинути чи вплинуло на стан боєздатності, бойової готовності підрозділу чи військової частини або на стан виконання покладених на Збройні Сили завдань;

неправомірного застосування військовослужбовцем фізичного впливу, зброї, спеціальних засобів або інших засобів ураження до інших військовослужбовців чи цивільних осіб, особливо, якщо це призвело до їх поранення, травмування або смерті;

дій військовослужбовця, які призвели до спроби самогубства іншого військовослужбовця;

втрати або викрадення зброї чи боєприпасів;

порушення порядку та правил несення чергування (бойового чергування), вартової (вахтової) або внутрішньої служби, що могло спричинити або спричинило негативні наслідки;

недозволеного розголошення змісту або втрати службових документів;

внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєне військовослужбовцем кримінальне правопорушення;

повідомлення військовослужбовцю про підозру у вчиненні ним кримінального правопорушення;

скоєння військовослужбовцем під час виконання обов`язків військової служби дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої загинули або отримали тілесні ушкодження інші особи.

Службове розслідування може проводитися і в інших випадках з метою уточнення причин та умов, що сприяли правопорушенню, та встановлення ступеня вини посадових (службових) осіб.

За рішенням відповідного командира (начальника) службове розслідування може призначатися за письмовим рапортом (доповідною або пояснювальною запискою) військовослужбовця з метою зняття безпідставних, на його думку, звинувачень або підозри.

На виконання пунктів 1, 3 розділу ІІІ Порядку №608 рішення про призначення службового розслідування приймається командиром (начальником), який має право видавати письмові накази та накладати на підлеглого дисциплінарне стягнення. Службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування.

За правилами пункту 2 Розділу ІV Порядку №608 особи, які проводять службове розслідування, мають право: запрошувати до місця проведення службового розслідування військовослужбовців, стосовно яких проводиться службове розслідування, інших військовослужбовців, цивільних осіб (за їх згодою), які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення (далі - учасники службового розслідування); отримувати письмові пояснення (заповнені від руки або надруковані); з дозволу командира (начальника) військовослужбовця, який скоїв правопорушення, отримувати необхідні документи, які стосуються службового розслідування; за погодженням з особами, які опитуються, фіксувати їх пояснення технічними засобами з подальшим оформленням їх у письмовому вигляді; ознайомлюватися з необхідними документами, за потреби - знімати з них (отримувати) копії та долучати до матеріалів службового розслідування; отримувати інформацію, пов`язану із службовим розслідуванням, від юридичних і фізичних осіб з дотриманням вимог законодавства на підставі запиту посадової (службової) особи, яка призначила службове розслідування, чи інших уповноважених осіб відповідно до вимог законодавства України; проводити огляд місцевості, приміщення, предметів та документів, що стосуються службового розслідування, за результатами якого складати акт огляду з обов`язковим зазначенням: предмета огляду та його стислого опису; часу, дати, місця (населеного пункту) огляду; посади, військового звання, прізвища та імені особи, яка складає документ; військового звання, прізвища та імені посадової (службової) особи, яка бере участь у службовому розслідуванні (за необхідності); прізвища, імені, по батькові та фактичної адреси проживання двох присутніх осіб; фактичного місцезнаходження військової частини, установи, підприємства тощо; місця складання документа (номер службового кабінету або іншого приміщення); у разі використання технічних (відео-, фото- або аудіо-) засобів - цифрового пристрою, його назви, моделі; підписів присутніх осіб на кожному аркуші та їх прізвищ, ініціалів, підписів на останньому аркуші; підпису особи, яка склала акт огляду, на останньому аркуші.

Відповідно до пункту 3 Розділу ІV Порядку №608 військовослужбовець, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: знати підстави проведення службового розслідування; бути ознайомленим про свої права та обов`язки під час проведення службового розслідування; відмовитися давати будь-які пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначається законом; давати усні, письмові або за допомогою технічних засобів пояснення, подавати документи, які стосуються службового розслідування, вимагати опитування (додаткового опитування) осіб, які були присутні під час вчинення правопорушення або яким відомі обставини, що стосуються правопорушення; з дозволу командира (начальника) отримувати копії документів, які стосуються службового розслідування, та долучати їх до власних пояснень; порушувати клопотання про витребування та долучення нових документів, видань, інших матеріальних носіїв інформації; висловлювати письмові зауваження та пропозиції щодо проведення службового розслідування, дій або бездіяльності посадових (службових) осіб, які його проводять; ознайомлюватися з актом службового розслідування (у частині, що його стосується) після розгляду командиром (начальником); оскаржувати рішення, прийняте за результатами службового розслідування, у строки та у порядку, визначені законодавством України.

Згідно з пунктами 1-4 розділу V Порядку №608 за результатами службового розслідування складається акт службового розслідування, який містить вступну, описову та резолютивну частини.

У розділі VІ Порядку №608 передбачено прийняття командиром військової частини відповідних рішень за результатами службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу VІ Порядку №608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу. Вид дисциплінарного стягнення визначається особисто службовою особою, яка призначила службове розслідування, в аркуші резолюції або на висновку за результатами службового розслідування або безпосередньо в наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

Примірники акта службового розслідування надсилаються службовим особам, яких стосуються наведені у висновку пропозиції, та до відповідних структурних підрозділів органів військового управління. За зверненням військовослужбовця, стосовно якого проводилось службове розслідування, йому надається завірена копія акта службового розслідування або витяг з акта, в частині, що його стосується, за умови, що вони не містять інформації з обмеженим доступом. Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк (п. 3 розділу VІ Порядку №608).

Якщо військовослужбовець вважає, що не вчинив правопорушення, він має право протягом місяця з дня накладення дисциплінарного стягнення подати скаргу старшому командиру (начальнику) або звернутися до суду у визначений законом строк (п. 4 розділу VІ Порядку №608).

Акт службового розслідування разом з усіма матеріалами оформлюється окремою справою або долучається до документів відповідної номенклатурної справи. У випадку засудження військовослужбовця, звільнення його від кримінальної відповідальності або закриття кримінального провадження до матеріалів службового розслідування долучаються копії відповідного вироку (ухвали) суду, що набрав(ла) законної сили, інші документи, що стосуються правопорушення. Строки зберігання актів службових розслідувань разом з усіма матеріалами встановлюються відповідно до законодавства. (п. 5 розділу VІ Порядку №608).

Якщо під час службового розслідування буде з`ясовано, що правопорушення військовослужбовця містить ознаки кримінального правопорушення, командир військової частини (начальник) письмово повідомляє про це орган досудового розслідування (п. 6 розділу VІ Порядку №608).

Аналізуючи норми Порядку №608, колегія суддів висновує, що цей Порядок визначає підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України, а також військовозобов`язаних та резервістів (далі- військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів), а також дії (бездіяльність) яких призвели до завдання шкоди державі.

Актом службового розслідування від 08.08.2023 № 501/622/1 встановлено наступні обставини:

«згідно наказу Головнокомандувача Збройних Сил України (по особовому складу) від 07.03.2022 №193 полковника ОСОБА_5 призначено на посаду начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 ; згідно наказу від 10.03.2023 №43 полковника ОСОБА_5 зараховано до списків особового складу ІНФОРМАЦІЯ_1 ; відповідно до положень статей 31, 32 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України полковник ОСОБА_6 під час проходження військової служби являється старшим начальником по відношенню до солдата ОСОБА_7 ;

начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_6 , будучи старшим начальником відносно солдата ОСОБА_7 за військовим званням та посадою, достовірно знаючи статутні вимоги, застосував насильство щодо водія кулеметного взводу стрілецької роти 14 ОСБ ІНФОРМАЦІЯ_1 солдата ОСОБА_7 ;

26.04.2023 близько 20 год 00 хв начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 полковник ОСОБА_6 , являючись старшим начальником відносно солдата ОСОБА_7 , в порушення вимог статей 6, 11, 16, 49, 50, 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та статей 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, порушуючи порядок проходження військової служби, перебуваючи за місцем свого проживання у приміщенні кімнати №9 будинку АДРЕСА_1 , будучи невдоволеним фактом можливої співпраці солдата ОСОБА_7 з відповідними правоохоронними органами щодо викриття протиправної діяльності, застосував насильство щодо солдата ОСОБА_7 , а саме: тримаючи в правій руці предмет, заздалегідь підготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, у вигляді дерев`яної бити, умисно наніс солдату ОСОБА_8 один удар дерев`яною битою у ділянку передпліччя правої руки, один удар у ділянку правого плеча, один удар у потиличну ділянку голови з права та один удар у задню ділянку стегна лівої ноги, у подальшому впродовж 10 хвилин словесно ображав останнього;

водночас, за вказаних обставин та у вказаний час начальник ІНФОРМАЦІЯ_1 підполковник ОСОБА_9 , перебував поруч з останнім, за допомогою свого мобільного телефону марки Iphone 13PRO здійснював фільмування процесу нанесення ударів солдату ОСОБА_8 ».

Як вже було встановлено, листом від 08.08.2023 Управлінням ДБР надано Оперативному командуванню Захід копії матеріалів кримінального провадження з метою забезпечення об`єктивного, всебічного та повного проведення службового розслідування, серед яких містився і відеозапис на флеш-носії щодо подій, які мали місце 26.04.2023 та стосується обставин конфлікту між ОСОБА_14 та солдатом ОСОБА_2 .

Переглянувши вказаний відеозапис, колегія суддів констатує, що вищенаведені обставини відеозаписом підтверджуються.

Апеляційний суд звертає увагу, що встановлені під час проведення службового розслідування факти щодо нанесення ударів солдату ОСОБА_8 , позивачем не спростовуються та не заперечуються.

Апелянт вказує на недотримання під час проведення службового розслідування приписів Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, що мало наслідком, на його думку, неповний та необ`єктивний результат проведення службового розслідування.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до статті 86 Дисциплінарного статуту, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир, який призначив службове розслідування, приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності та визначає вид дисциплінарного стягнення. Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

За приписами статті 48 Закону №551-XIV на військовослужбовців можуть бути накладені дисциплінарні стягнення, зокрема, сувора догана.

Оскаржуваним наказом позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді стягнення сувора догана.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що для притягнення до дисциплінарної відповідальності достатньо, щоб був зафіксований сам факт порушення та невиконання (неналежне виконання) військовослужбовцем своїх обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку.

В даному випадку матеріали службового розслідування містили відповідний обсяг інформації та докази, які свідчили про допущення позивачем протиправної поведінки.

Колегія суддів зазначає, що неповідомлення ОСОБА_1 про призначення службового розслідування, не отримання у нього пояснень під час проведення службового розслідування, жодним чином не вказує, що проведене службове розслідування є необ`єктивним.

В даному випадку слід зважити на те, що ОСОБА_1 , на момент призначення службового розслідування, його проведення та завершення перебував під вартою, внаслідок обраного відносно нього слідчим суддею у кримінальному провадженні запобіжного заходу.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що аналіз зазначених вище норм Порядку №608 дає підстави для висновку про те, що надання пояснень військовослужбовцем є лише одним з джерел отримання інформації, необхідної для встановлення обставин в межах службового розслідування; пояснення військовослужбовця, щодо якого проводиться службове розслідування, є лише документом, у якому викладається суб`єктивна позиція особи щодо обставин вчинення порушення, натомість суть обставин установлюється саме доказами, а не поясненнями.

При цьому, ні Закон України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», ні Порядок №608 імперативно не вказують про наявність такого обов`язку, як отримання пояснень від особи, відносно якої проводиться службове розслідування, під час його проведення, а також не містять норми про незаконність службового розслідування, якщо під час такого службового розслідування не взято/не запропоновано особі, щодо якого воно проводиться, надати власні пояснення.

Таким чином, відсутність письмових чи усних пояснень військовослужбовця не перешкоджає проведенню службового розслідування та притягненню його до дисциплінарної відповідальності, у разі наявності беззаперечних доказів допущення особою протиправної поведінки.

У зв`язку з наявністю відеозапису щодо подій 26.04.2023, який безумовно свідчив про вчинення порушення та у повній мірі підтверджував факт наявності підстав для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, жодної необхідності в отриманні пояснень від позивача під час проведення службового розслідування не було.

Крім того, судом першої інстанції слушно зауважено, що позивач не обґрунтував того, яким чином порушення його прав, передбачених Порядком №608 (щодо неповідомлення про призначення службового розслідування та щодо невідібрання у нього пояснень під час проведення службового розслідування), вплинули чи могли вплинути на всебічність, повноту, своєчасність і об`єктивність розслідування обставин вчиненого ним правопорушення.

З огляду на викладене, виходячи з аналізу правових норм та обставин даної справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскаржуваний наказ від 12.08.2023 №360 Про результати службового розслідування є правомірним.

Інші доводи та аргументи скаржника, наведені ним у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції і свідчать про незгоду із правовою оцінкою судом обставин справи, встановлених у процесі її розгляду.

При обгрунтуванні цієї постанови суд апеляційної інстанції також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги, наведені на спростування висновків суду першої інстанції, не містять належного обґрунтування чи нових переконливих доказів, які б були безпідставно залишені без уваги судом першої інстанції.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Щодо розподілу судових витрат, то такий відповідно до ст. 139 КАС України не здійснюється.

Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 325, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі № 460/1384/24 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Л. П. Іщук
судді І. М. Обрізко
Т. І. Шинкар