Справа № 600/6718/23-а
Суддя: Григораш Віталій Олександрович
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 р. м. Чернівці Справа №600/6718/23-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Григораша В.О., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Чернівецького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (відповідач-2), з такими позовними вимогами:

визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у переведенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на пенсію за віком, відповідно до Закону України "Про державну службу";

зобов`язати відповідачів здійснити переведення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до положень Закону України "Про державну службу".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що з 07.11.1991 по 17.01.2022 працював в органах Державної митної служби. Після звільнення став на облік у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Чернівецькій області та по сьогоднішній день отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказував, що 16.08.2023 звернувся до відповідача із заявою про переведення на інший вид пенсії, а саме пенсії згідно з Законом України Про державну службу. Проте, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.08.2023 №63 було відмовлено в перерахунку пенсії. Вказане рішення було вмотивовано тим, що відсутні підстави для зарахування періодів роботи в органах митної служби України до стажу державної служби, оскільки у період роботи йому присвоювались спеціальні звання, а тому відсутній необхідний стаж державної служби, передбачений Постановою №622.

Ухвалою Чернівецького окружного адміністративного суду від 17.10.2023 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернівецькій області подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказував, що за принципом екстериторіальності заява ОСОБА_1 була передана на розгляд до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області. За результатами розгляду даної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області 24.08.2023 прийнято рішення за №63 про відмову в переході пенсії з виду на вид у зв`язку з відсутністю правових підстав, оскільки відсутній необхідний стаж державної служби. Оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж держаної служби, передбачений Постановою №622, тому право на призначення пенсії за віком згідно Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» також відсутнє. У зв`язку із цим, просив суд відмовити у задоволені позовних вимог.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області також подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказував, що рішенням від 24.08.2023 №63 відмовлено позивачу в переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №899-VIII від 10.12.2015 із врахуванням довідки від 16.08.2023 №7.2-1/7.2-22/10/6250 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) Державної митної служби України Чернівецької Митниці, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців. Вказував, що згідно Закону України "Про державну службу" №889-VIII від 10.12.2015 року, займані позивачем посади не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців, та оскільки позивачу як посадовій особі контролюючих органів присвоювались спеціальні звання, а не ранги державної служби головним управлінням не порушено вимог чинного законодавства та обґрунтовано відмовлено у переведенні на пенсію за віком згідно Закону №889 VIII.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Зважаючи на відсутність клопотання будь-якої зі сторін про інше, суд вважає за можливе продовжити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши письмові докази, судом встановлено наступне.

16.08.2023 позивач звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області з заявою про переведення його на інший вид пенсії, а саме на пенсію згідно з Законом України "Про державну службу".

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.08.2023 №63 відмовлено позивачу в переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №899-VIII від 10.12.2015 з врахуванням довідки від 16.08.2023 №7.2-1/7.2-22/10/6250 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) Державної митної служби України Чернівецької Митниці, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби. Зазначено, що для зарахування періодів роботи позивач в органах Митної служби України до стажу державної служби підстави відсутні, оскільки у період роботи у вказаних органах ОСОБА_1 присвоювалися спеціальні звання.

Дослідженням записів у трудовій книжці позивача судом встановлено, що вона містить такі записи про роботу позивача, зокрема:

з 07.11.1991 до 21.06.1994 - інспектор «Вадул-Сіретської» митниці;

з 21.06.1994 до 14.02.1995 - старший інспектор «Вадул-Сіретської» митниці;

з 14.02.1995 до 01.04.1997 - головний інспектор «Вадул-Сіретської» митниці;

07.06.1995 прийняв присягу державного службовця.

з 01.04.1997 до 15.09.1997 - в.о. начальника пасажирського відділу митного поста «Чернівці» «Вадул-Сіретської» митниці ДМСУ;

з 15.09.1997 до 11.03.1999 - начальник пасажирського відділу митного поста «Чернівці» «Вадул-Сіретської» митниці;

01.04.2004 позивачу присвоєно спеціальне звання «радник митної служби 3 рангу».

з 11.03.1999 по 01.06.2004 - начальник вантажного відділу митного поста «Чернівці» «Вадул-Сіретської» митниці;

з 01.06.2004 по 26.01.2006 - інспектор вантажно-пасажирського відділу митного поста «Чернівці»;

з 26.01.2006 по 29.12.2006 - інспектор відділу митного оформлення №7 відділу митного поста «Чернівці»;

з 29.12.2006 по 21.03.2008 - інспектор відділу митного оформлення №З митного поста «Порубне»;

з 21.03.2008 по 30.12.2008 - головний інспектор відділу митного оформлення №3 митного поста «Порубне»;

з 06.05.2009 по 27.06.2009 - головний інспектор сектору митного оформлення № 5 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Вадул-Сірет»;

з 27.06.2009 по 06.11.2009 - головний інспектор сектору митного оформлення № 2 відділу митного оформлення № 1 митного поста «Вадул-Сірет»;

з 06.11.2009 по 14.04.2010 - головний інспектор сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 2 митного поста «Вадул-Сірет»;

з 14.04.2010 по 17.07.2010 - головний інспектор сектору митного оформлення № 3 відділу митного оформлення № 2 митного поста «Вадул-Сірет»;

з 17.07.2010 по 27.01.2012 - інспектор сектору митного оформлення № 1 відділу митного оформлення № 2 митного поста «Вадул-Сірет»;

з 27.01.2012 по 04.05.2012 - старший інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Вадул-Сірет»;

з 04.05.2012 по 06.12.2012 - старший інспектор відділу митного оформлення №5 митного поста «Вадул-Сірет»;

з 06.12.2012 по 04.06.2013 - головний інспектор відділу митного оформлення №5 митного поста «Вадул-Сірет»;

з 04.06.2013 по 28.10.2013 - головний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці Міндоходів;

04.06.2013 позивачу присвоєно 12 ранг державного службовця;

з 28.10.2013 по 18.11.2014 - головний державний інспектор відділу митного оформлення №3 митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці Міндоходів;

30.12.2013 позивачу присвоєно спеціальне звання «Радник податкової та митної справи ІІІ рангу»;

з 18.11.2014 по 18.11.2016 - головний державний інспектор відділу митного оформлення № 5 митного поста «Вадул-Сірет»;

з 18.11.2016 до 09.12.2019 - головний державний інспектор відділу митного оформлення № 3 митного поста «Вадул-Сірет» Чернівецької митниці ДФС;

з 10.12.2019 до 17.01.2022 - головний державний інспектор відділу чергових Буковинської митниці Держмитслужби;

10.12.2019 позивача присвоєно 6 ранг державного службовця;

01.07.2020 позивачу присвоєно спеціальне звання «Радник митної справи ІІІ рангу».

Не погоджуючись з діями відповідачів щодо відмови у переведенні на пенсію за віком, позивач звернувся до суду з даним позовом.

До спірних правовідносин суд застосовує наступні положення законодавства та робить висновки по суті пору.

Згідно ч.1 ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Призначення, виплата та перерахунок призначеної пенсії регулюються Законами України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-XII) та «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону №1058-IV, законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Умови пенсійного забезпечення державних службовців у період до 01.05.2016 визначалися Законом України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» (далі - Закон №3723-ХІІ).

Згідно ч.1 ст.37 Закону №3723-XI, на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

До 01 травня 2016 року (дата набрання чинності Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII) право на пенсію державного службовця мали особи, які: а) досягли певного віку та мають передбачений законодавством страховий стаж; б) мали стаж державної служби не менш як 10 років та на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мали не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Після 01.05.2016 правове регулювання спірних правовідносин зазнало змін.

Зокрема, відповідно до ст.90 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з п.2 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII з 01 травня 2016 року втратив чинність Закон №3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Відповідно до п.10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення згаданого Закону, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 попереднього Закону та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

За приписами п.12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ в порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, зазначеними положеннями Закону №889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

При цьому, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених ч.1 ст.37 згаданого Закону і п.п.10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, а саме: щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Отже, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений п.п.10, 12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ вік та страховий стаж.

Судом встановлено, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За результатами розгляду заяви позивача відповідачем, Головним управлінням Пенсійного фонду в Хмельницькій області, прийнято рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.08.2023 №63 відмовлено позивачу в переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №899-VIII від 10.12.2015 з врахуванням довідки від 16.08.2023 №7.2-1/7.2-22/10/6250 про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років) Державної митної служби України Чернівецької Митниці, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державної служби.

Частиною 1 статті 25 Закону №3723-XII визначено класифікацію посад державних службовців, основними критеріями якої є організаційно-правовий рівень органу, який приймає їх на роботу, обсяг і характер компетенції на конкретній посаді, роль і місце посади в структурі державного органу.

Відповідно до ч.2 цієї ж статті установлено сім категорій посад державних службовців.

Поряд з тим, ч.3 ст.25 Закон №3723-XII обумовлено, що віднесення існуючих посад державних службовців, не перелічених у цій статті, також віднесення до відповідної категорії нових посад державних службовців проводиться Кабінетом Міністрів України за погодженням з відповідним державним органом.

Крім того, ч.17 ст.37 Закону №3723-ХІІ визначено, що період роботи посадових осіб в органах державної податкової та митної служб на посадах, на яких відповідно до закону присвоювалися спеціальні та/або персональні звання, зараховується до стажу державної служби, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 затверджено Порядок обчислення стажу державної служби (діяв до набрання законної сили Законом України №889-VIII), яким визначено посади і ранги, час роботи в яких зараховується до стажу державної служби (Порядок №283).

Згідно з п.2 Порядку №283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), серед іншого, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів прокуратури, судів, нотаріату, дипломатичної служби, митного контролю, внутрішніх справ, служби безпеки, розвідувальних органів, інших органів управління військових формувань, Держспецзв`язку, Адміністрації Держспецтрансслужби, державної податкової та контрольно-ревізійної служби, Держфінінспекції, її територіальних органів.

Відповідно до п.4 Порядку №283, документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка та інші документи, які відповідно до чинного законодавства підтверджують стаж роботи.

За змістом п.5 Порядку №283, обчислений відповідно до цього Порядку стаж державної служби застосовується для встановлення державним службовцям надбавки за вислугу років, надання додаткових оплачуваних відпусток та призначення пенсії.

Порядок №283 втратив чинність 01.05.2016 у зв`язку із затвердженням постановою Кабінету Міністрів України 25.03.2016 №229 нового Порядку обчислення стажу державної служби (далі - Порядок №229).

Відповідно до ст. 408 Митного кодексу України (в редакції Закону від 11.07.2002 №92-IV), правовий статус посадових осіб митної служби України, їх права та обов`язки визначаються Конституцією України, згаданим Кодексом, а в частині, що не регулюється ним, - Законом України «Про державну службу».

Згідно з ч.1 ст.413 Митного кодексу України у вказаній вище редакції, особи, які вперше зараховуються на посади державної служби у митних органах, спеціалізованих митних установах та організаціях, приймають Присягу державного службовця.

Відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.569 Митного кодексу України (у редакції Закону від 13.03.2012 №4495-VI), посадовими особами митної служби України є працівники митних органів України, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності митної служби України і яким присвоєно спеціальні звання митної служби. Посадові особи митної служби України є державними службовцями. Правове становище посадових осіб митної служби України визначається цим Кодексом, а в частині, не врегульованій ним, законодавством про державну службу та іншими актами законодавства України.

За приписами ч.1 ст.588 Митного кодексу України (у редакції Закону від 13.03.2012 №4495-VI), пенсійне забезпечення посадових осіб митної служби України здійснюється відповідно до умов і порядку, встановлених Законом України «Про державну службу». Час служби зазначених осіб в митних органах зараховується до стажу державної служби, необхідного для призначення пенсії державного службовця.

Частиною 1 ст.588 Митного кодексу України (у редакції Закону №405-VII від 04.07.2013) передбачено, що пенсійне забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України Про державну службу. При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в органах доходів і зборів зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу, незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Аналогічні положення щодо віднесення посадових осіб органів доходів і зборів до державних службовців та пенсійного забезпечення посадових осіб органів доходів і зборів в порядку та на умовах, передбачених Законом України «Про державну службу», передбачались і у редакціях Митного кодексу України від 11.07.2002 та від 12.12.1991 (зокрема, ч.3 ст.154 Митного кодексу України у редакції Закону №1970-XII).

Отже, законодавством, яке діяло в період роботи (служби) позивача та яке діє на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що посадові особи державної митної служби, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження такої служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ.

Вказане підтверджується також положенням п.7 ч.2 ст.46 Закону №889-VIII, згідно з яким до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

Пунктом 8 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII встановлено, що стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Аналогічного змісту положення зазначено у п.п.4, 6 Порядку №229.

Таким чином, і Порядком №283, чинним до 01.05.2016, і діючим Порядком №229, передбачено зарахування до стажу державної служби часу перебування на посадах, на яких присвоюються військові та спеціальні звання.

З урахуванням досліджених судом фактичних даних в контексті вищенаведених норм, суд приходить висновку, що посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».

Таким чином, проаналізувавши матеріали справи та додані до неї документи, суд зазначає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області протиправно не зарахувало періоди роботи позивача в митних органах до страхового стажу, а також передчасно дійшло висновку про відсутність необхідного страхового стажу у позивача та відмовив у переведенні його на інший вид пенсії, а саме на пенсію згідно з Законом України «Про державну службу».

Відтак, з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.08.2023 №63, яким відмовлено позивачу в переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №899-VIII від 10.12.2015, не зарахувавши при цьому стаж роботи в митних органах до стажу державної служби.

Оскільки, Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області при прийнятті рішення, яким відмовлено позивачу в переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №899-VIII від 10.12.2015, не зараховано до страхового стажу позивача періодів роботи в митних органах, то вимога позивача про зобов`язання відповідачів здійснити переведення ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до положень Закону України "Про державну службу" є передчасною.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 245 КАС України передбачено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

З огляду на суть та характер спірних відносин, зважаючи на необґрунтованість і передчасність прийнятого рішення про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію державного службовця відповідно до положень Закону України "Про державну службу", суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача буде, окрім визнання протиправним та скасування вказаного рішення, і зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (орган, який приймав рішення про відмову) повторно розглянути заяву позивача про переведення з одного виду пенсії на інший, з урахуванням висновків суду.

Стосовно ефективності такого способу захисту варто зазначити, що суд має право визнати бездіяльність суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язати вчинити певні дії. Суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд і зазначати будь-яку підставу для відмови.

Втім, наведених обставин не встановлено, а оцінка судом правомірності, фактично, оскаржуваного рішення стосувалася лише тих мотивів, які наведено у ньому.

Отже, розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, судовий збір підлягає стягненню пропорційно до розміру задоволених вимог в сумі 1073,60 грн на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань суб`єктів владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яке приймало рішення від 24.08.2023 №63, яким відмовлено позивачу в переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №899-VIII від 10.12.2015.

Керуючись статтями 241 - 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 24.08.2023 №63 про відмову в переведені на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №899-VIII.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про переведення на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» №899-VIII, з урахуванням висновків суду.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн.

Згідно статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У відповідності до статей 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складання).

Повне найменування учасників процесу:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (площа Центральна, 3, м. Чернівці, 58002, );

відповідач 2 - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Чекірди Гната, 10, м. Хмельницький, ).

Суддя В.О. Григораш