Справа № 750/11317/24
Суддя: Рахманкулова І. П.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/750/134/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 вересня 2024 року м. Чернігів

Деснянський районний суд м. Чернігова у складі судді Рахманкулової І.П., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Герасько Ніни Михайлівни про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

08 серпня 2024 року позивач засобами поштового зв`язку звернувся до Деснянського районного суду м. Чернігова з позовом до Департаменту патрульної поліції, інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Герасько Ніни Михайлівни про скасування постанови серії ЕНА № 2707821 від 29 липня 2024 року про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Позивач обґрунтував свій позов тим, що в матеріалах справи відсутні будь які належні і допустимі докази, які б свідчили про вчинення ним адміністративного правопорушення, за яке передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 126 КУпАП. Зокрема, позивач вказує, що в матеріалах справи відсутні докази керування ним транспортним засобом, що в свою чергу виключає наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 серпня 2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Представник Департаменту патрульної поліції надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що 29 липня 2024 року о 10 год 27 хв. екіпажем патрульної поліції зі служби «102» був отриманий виклик «ДТП без травмованих» від заявника ОСОБА_2 , стосовно того, що: «біля переправи сталася ДТП між а/м ВАЗ 2107, д.н.3. НОМЕР_1 , а/м Субару Форестер, д.н.3. НОМЕР_2 та а/м Мерседес д.н.3. НОМЕР_3 . Просить направити наряд поліції». Дане звернення було зареєстровано в журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події від 29.07.2024 за № 3514. Прибувши на місце виклику факт ДТП підтвердився. З?ясувавши всі обставини дорожньо-транспортної пригоди та поспілкувавшись з водіями гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 було встановлено, що гр. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом SUBARU FORESTER, номерний знак НОМЕР_2 на перехресті вул. Шевченка та вул. Кільцева, змінюючи напрямок руху не переконався, що це буде безпечно та не створить перешкоди іншим учасникам дорожнього руху, здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2107 номерний знак НОМЕР_1 , після чого ВАЗ 2107 продовжив некерований рух та здійснив зіткнення з транспортним засобом MERSEDES номерний знак НОМЕР_3 , після чого здійснив зіткнення з SUBARU FORESTER, номерний знак НОМЕР_2 , котрі рухались в попутному напрямку. Під час перевірки документів зазначених у п. 2.1 ПДР України, було встановлено, що посвідчення водія у гр. ОСОБА_1 відсутне. Перевіривши останнього по ІКС «ІПНП» було встановлено, що гр. ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2024 року у справі 751/5035/23 (копія постанови додається) строком на 10 років.

Крім того, представник відповідача у відзиві на позов зазначила, що за результатом спілкування поліцейськими з позивачем, у останнього було виявлено ознаки алкогольно сп?яніння, у зв?язку із чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп?яніння у встановленому законодавством порядку за допомогою алкотестеру Drager на що останній відмовився від його проходження у присутності двох свідків. За таких обставин, відносно гр. ОСОБА_1 поліцейськими були винесені наступні матеріали: протокол серії ААД № 903102 від 29.07.2024 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, який направлено для прийняття рішення до Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/10882/24; протокол серії ЕПР 1 № 105379 від 29.07.2024 про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, який направлено для прийняття рішення до Деснянського районного суду м. Чернігова у справі № 750/10882/24; постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 2707821 від 29.07.2024 за правопорушення, передбачене за ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Враховуючи викладене, представник відповідача просила відмовити у задоволені позовних вимог позивачу, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, оскільки факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами, а справа про адміністративне правопорушення була розглянуто у встановленому законом порядку.

Інспектор 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Герасько Н.М. відзив на позов не подала.

Згідно ч. 1 ст. 269 КАС України, у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне.

Постановою про накладення адміністративного стягнення від 29 липня 2024 року серії ЕНА № 2707821 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. за ч. 4 ст. 126 КУпАП., оскільки він 29.07.2027 о 10 год.18 хв. в м. Чернігові по вулиці Шевченка, 143 керував автомобілем Subaru Forester НОМЕР_2 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами строком на 10 років згідно постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.02.2024 у справі №751/5035/23, чим порушив п.2.1 «а» ПДР України.

Позивач у позові зазначає, що 29 липня 2024 року о 10 год. 18 хвилин він дійсно знаходився у транспортному засобі Subaru Forester НОМЕР_2 , але функцію водія не виконував, так як знаходився праворуч на передньому сидінні на місці пасажира.

Проте, доводи позивача спростовуються доказами відеофіксації правопорушення, наданими представником відповідача до відзиву на позовну заяву.

Відповідно до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (Застосування технічних приладів, технічних засобів та спеціалізованого програмного забезпечення), поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) біологін р та дера харозі 3) оби з витення радарати х, стічних. біологічних технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп?яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних - апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель ( ч. 2 ст. 40).

Таким чином, дана стаття дозволяє поліцейському використовувати інформацію, отриману, зокрема із відеотехніки з метою забезпечення - дотримання правил дорожнього руху, в тому числі відеозаписи отримані із відеореєстратора поліцейського.

Так, в пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено: відео з п/в (портативний відео реєстратор) № 470683 та відео з відеореєстратора Xiaomi 70 mаі, що і є технічними засобами за допомогою яких було здійснено фіксацію вчинення адміністративного правопорушення.

Як вбачається із відеозапису зробленого за допомогою відеореєстратора Xiaomi 70 mаі транспортний засіб SUBARU FORESTER, номерний знак НОМЕР_2 рухався по вул. Шевченка і здійснив зіткнення з транспортним засобом ВАЗ 2107 номерний знак НОМЕР_1 .

Після моменту зіткнення на відеозаписі зафіксовано, як позивач вийшов з машини зі сторони водія та пішов в бік узбіччя, більше з транспортного засобу ніхто не виходив, а тому доводи позивача, що він не керував транспортним засобом і сидів на пасажирському сидінні, спростовуються оглянутим відеозаписом.

ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами згідно постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13 лютого 2024 року у справі 751/5035/23 строком на 10 років.

Таким чином, матеріалами справи підтверджується факт керування позивачем 29 липня 2024 року транспортним засобом SUBARU FORESTER, номерний знак НОМЕР_2 у той час, коли він був позбавлений права керування ним відповідно до рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Пунктами 1.3 та 1.9 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (із змінами і доповненнями) (далі ПДР) встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», водій зобов`язаний мати при собі та на вимогу поліцейського, а водії військових транспортних засобів - на вимогу посадових осіб військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.4 «а» ПДР України, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

У відповідності до п. 2.1 «а» ПДР України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Аналогічні норми містяться у ст. 16 Закону України «Про дорожній рух», у якій зазначається, що водій зобов`язаний мати при собі посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, пред`явити у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія, реєстраційному документі на транспортний засіб, або пред`явити електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Відповідно до ч. 10 ст. 15 Закону України «Про дорожній рух» забороняється керування транспортними засобами особам, до яких застосовано адміністративне стягнення чи кримінальне покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, протягом строку позбавлення, а також особам, щодо яких державним виконавцем встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Згідно частини четвертої статті 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 251 КУпАП орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Отже, зібраними у справі і дослідженими судом доказами підтверджено факт керування позивачем транспортним засобом у той час, коли згідно рішення суду він був позбавлений права керування транспортними засобами, про що йому було достеменно відомо.

Таким чином, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до відповідальності за ч. 4 ст.126 КУпАП є законною та обґрунтованою.

Як вказано у пункті 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в :

у задоволені позовну ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) до Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: Федора Ернста, 3, м. Київ; код ЄДРПОУ - 40108646),інспектора 1 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Герасько Ніни Михайлівни (адреса: вул. Громадська, 66, м. Чернігів) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Суддя І.П. Рахманкулова