Справа № 300/5160/24
Суддя: Матуляк Я.П.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"09" вересня 2024 р. справа № 300/5160/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Матуляка Я.П., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах якого діє ОСОБА_2 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернувся до суду в інтересах ОСОБА_1 з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій.
Позовні вимоги мотивовані тим, що під час проходження військової служби 20.07.2022 позивач отримав сліпе осколкове поранення правої стопи. Відповідно до рекомендацій викладених у довідці військово-лікарської комісії від 25.08.2024 за №602/9, згідно з якою травма тяжкого ступеня важкості, поранення пов`язане із захистом Батьківщини, позивач у період з 27.08.2022 по 24.09.2022 перебував у відпустці за станом здоров`я. На думку представника позивача, ОСОБА_1 набув права на додаткову винагороду у розмірі, збільшеному до 100 000 грн. відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 (далі - постанова №168) пропорційно періоду відпустки за станом здоров`я. На звернення представника позивача з вимогою про нарахування та виплату вказаної додаткової винагороди, відповідач листом від 09.05.2024 повідомив про відсутність підстав для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди за період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я, оскільки долучена до рапорту довідка військово-лікарської комісії від 25.08.2024 за №602/9 не містить інформації про ступінь важкості поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини. Позивач вважає таку бездіяльність протиправною, тому просить суд зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити йому додаткову винагороду встановлену пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України №168 за вказаний період.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 08.07.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
22.07.2024 на адресу суду від відповідача надійшла відповідь на відзив, згідно якої проти позову заперечує та просить відмовити в задоволенні, у зв`язку із відсутністю підстав для нарахування та виплати додаткової винагороди позивачу. Вказує, що долучена до рапорту довідка військово-лікарської комісії від 25.08.2024 за №602/9 не містить інформації про ступінь важкості поранення, а також те, що таке поранення пов`язане із захистом Батьківщини. Звертає увагу суду, що долучена позивачем до позову довідка військово-лікарської комісії від 25.08.2024 за №602/9 є відмінною за змістом довідці долученій до рапорту. На підтвердження чого надав суду відповідь КПН Тернопільська обласна клінічна лікарня до якої долучена довідка від 25.08.2024 за №602/9 аналогічна за змісту довідці долученої позивачем до рапорту.
Представник позивача свої правом на подання відповіді на відзив не скористався.
Розглянувши матеріали адміністративної справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у відповідності до вимог статті 262 КАС України, дослідивши і оцінивши докази, судом встановлено таке.
Старший солдат ОСОБА_1 , проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .
20.07.2022 під час проходження військової служби позивач отримав сліпе осколкове поранення правої стопи, що довідкою про обставини травми від 01.08.2022 за №427 (а.с.17).
У період з 27.08.2022 по 24.09.2022 перебував у відпустці за станом здоров`я відповідно до рекомендацій викладених у довідці військово-лікарської комісії від 25.08.2024 за №602/9, що підтверджується рапортом від 26.08.2022 (а.с.101).
На звернення представника позивача від 12.02.2024 з вимогою про нарахування та виплату додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн. відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168, відповідач листом від 09.05.2024 повідомив про відсутність підстав для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди за період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я, оскільки долучена до рапорту довідка військово-лікарської комісії від 25.08.2024 за №602/9 не містить інформації про ступінь важкості поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.76-80).
Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди в належному розмірі, звернувся до суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод, та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Частиною 1 статті 5 КАС України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (надалі, також - Закон №2232-XII, Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу").
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно із частиною 14 статті 2 Закону № 2232-XII, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.
Згідно з пунктом 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Так, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався та триває по теперішній час.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (надалі, також - Закон № 2011-XII).
Відповідно до частин 1 та 2 статті 9 Закону №2011-XII, держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.
До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Відповідно до частини 4 статті 9 Закону №2011-XII, порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (частина 4 статті 9 вказаного вище Закону).
Військовослужбовцям не нараховується та не виплачується допомога за лікарняними, натомість за ними на час хвороби зберігається грошове забезпечення та передбачено додаткову винагороду на час воєнного стану.
Наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок № 260).
Грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців. Грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види - в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). (п.8 розділу 1 Порядку № 260).
Виплата грошового забезпечення за останніми займаними посадами зберігається за час відряджень, а також надання оплачуваних відповідно до чинного законодавства України відпусток. Грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні). Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства (п.9 р. 1 Порядку № 260).
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі, також - Постанова №168).
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Згідно з абзацом 4 пункту 1 Постанови № 168 до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Також, аналогічна норма наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 № 44 була включена до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, тому починаючи з 31.01.2023 , відповідно до пункту 10 Розділу XXXIV у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних),- з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до підпункту 24, пункту 10, Положення про Міністерство оборони України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671 (зі змінами), міністр оборони України дає обов`язкові для виконання військовослужбовцями, державними службовцями і працівниками апарату Міноборони доручення.
Згідно підпунктів 81, 82, пункту 4 Положення про Міністерство оборони України, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 р. № 671 (зі змінами), Міноборони відповідно до покладених на нього завдань:
- здійснює заходи, спрямовані на реалізацію соціально-економічних і правових гарантій військовослужбовцям, членам їх сімей та працівникам Збройних Сил, особам, звільненим у запас або відставку, а також членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти, стали інвалідами під час проходження військової служби або потрапили в полон у ході бойових дій (війни) чи під час участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки;
- здійснює відповідно до законодавства правовий і соціальний захист військовослужбовців, резервістів Збройних Сил, військовозобов`язаних, призваних на збори, членів їх сімей та працівників Збройних Сил.
Так, порядок і умови виплати додаткової винагороди в Збройних силах України станом на дату виникнення спірних правовідносин врегулювано окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 (далі - Доручення). Відповідно до пункту 7 Доручення у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень також включати військовослужбовців, які, зокрема: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікування в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Керівникам військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України при наданні рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі (в тому числі закордонному) одночасно надавати медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплата винагороди у розмірі 100 000 грн за час цієї відпустки.
Таким чином, для включення до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у разі поранення першочергово потрібні наступні фактори:
- стаціонарне лікування у закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини;
- перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Крім того, включення військовослужбовців до наказів командира про виплату до додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень у разі поранення, має також відбуватись пропорційно часу участі, тобто пропорційно часу лікування, відпустки, а не за весь місяць, незалежно від кількості днів лікування в ньому.
Заперечуючи проти позову відповідач вказує на ту обставину, що при зверненні з рапортом про надання відпустки для лікування позивачем долучено довідку військово-лікарської комісії від 25.08.2024 за №602/9, яка не містить інформації про ступінь важкості поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.101). Натомість, вказана довідка містить запис про те, що поранення пов`язане з проходженням військової служби (довідку командира частини про обставини травми не надано).
Як наслідок, суд доходить висновку, що за відсутності відомостей про ступінь важкості поранення, та про те, що таке поранення пов`язане із захистом Батьківщини, у відповідача не було підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн. відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 за період перебування у відпустці за станом здоров`я з 27.08.2022 по 24.09.2022.
Посилання представника позивача на відомості відображені у долученій до позовної заяви довідці військово-лікарської комісії від 25.08.2024 за №602/9, згідно з якою травма тяжкого ступеня важкості, поранення пов`язане із захистом Батьківщини, на думку суду є необґрунтованими та не відповідають фактичним обставинам справи, так як в матеріалах справи наявна відповідь КПН Тернопільська обласна клінічна лікарня до якої долучена довідка від 25.08.2024 за №602/9 аналогічна за змісту довідці долученої позивачем до рапорту та яка також не містить інформації про ступінь важкості поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини (а.с.99-100).
Натомість ні позивачем, ні його представником не надано жодних пояснень щодо існування двох різних за змістом довідок військово-лікарської комісії від 25.08.2024 за №602/9.
Більше того, суд наголошує, що саме довідка військово-лікарської комісії від 25.08.2024 за №602/9, яка не містить інформації про ступінь важкості поранення, яке пов`язане із захистом Батьківщини, долучена позивачем до рапорту про надання відпустки та знаходиться в лікувальному закладі.
Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Підсумовуючи все вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Матуляк Я.П.