Справа № 127/18219/24
Суддя: Кузьмишин В.М.
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 127/18219/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Михайленко А.В.

Суддя-доповідач - Кузьмишин В.М.

04 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Кузьмишина В.М.

суддів: Сушка О.О. Смілянця Е. С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

І. Описова частина.

1. Короткий зміст позовних вимог.

1.1. ОСОБА_1 через свого представника адвоката Чайку А.О. звернулась до суду з позовом до УПП у Вінницькій області, в якому просила скасувати постанову серії ЕНА № 2245583 від 26.05.2024 інспектора роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції у Вінницькій області Боржемського Олега Анатолійовича, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

1.2. В обґрунтування вимог позивач посилається на відсутність події і складу адміністративного правопорушення, порушення поліцейським процедури розгляду справи та відсутність доказів вчинення адміністративного правопорушення.

2. Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції.

2.1. Постановою серії ЕНА №2245583 від 26.05.2024 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 26 травня 2024 року о 22:53 год ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «BMW Х5», державний номерний знак: НОМЕР_1 , по вул. Пирогова, 70 в м. Вінниці з номерним знаком, який закритий стороннім предметом, а саме напівпрозорою плівкою, чим порушила п. 2.9 (в) ПДР забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знаку або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м.

2.2. Не погодившись з постановою поліції, позивач оскаржив її до суду.

3. Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.

3.1. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2024 у задоволенні позову відмовлено.

3.2. Суд першої інстанції встановив, що номерний знак автомобіля позивача було закрито стороннім предметом, який тою чи іншою мірою може закривати його оглядовість, на приклад, при розгляданні такого номерного знаку із ракурсу «збоку», у нічну пору, чи при складних погодних умовах. Суд першої інстанції зазначив, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута інспектором патрульної поліції з дотриманням вимог КУпАП.

4. Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

4.1. Позивач просить скасувати рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.06.2024 та ухвалити постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

4.2. Підстави для апеляційного оскарження рішення суду:

- судом першої інстанції порушено норми процесуального та матеріального права;

- не надано оцінки показам свідка ОСОБА_2 ;

- не надано оцінки бездіяльності працівників поліції, які не поміряли відстань 20 метрів до знака, щоб перевірити можливість чітко визначити його символи;

- не враховано факт відмови у залученні захисника.

4.3. Відзив/заперечення на апеляційну скаргу.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

5. Рух справи у суді апеляційної інстанції.

5.1. Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 05 липня 2024 року з Вінницького міського суду Вінницької області витребувано адміністративну справу.

5.2. 27 серпня 2024 року ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду відкрито апеляційне провадження та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні.

5.3. Позивач отримав повістку про виклик на вказаний ним номер телефону у додатку "Viber".

5.4. Представник відповідача копію апеляційної скарги отримав 01.08.2024, ухвалу про відкриття апеляційного провадження та повістку про виклик в судове засідання отримав 28.08.2024 (згідно з довідкою про доставку електронного листа до електронного кабінету).

5.5. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

5.6. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (у порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання.

5.7. Відповідно до ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

5.8. Колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

ІІ. Мотивувальна частина.

1. Позиція апеляційного суду.

Апеляційний суд перевірив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права у межах доводів апеляційної скарги та дійшов таких висновків.

1.1. Згідно з п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

1.2. Положеннями ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

1.3. Вимогами статті 222 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, а також передбачених частиною першою і другою статті 121-3 цього Кодексу. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

1.4. Відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про національну поліцію», з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

1.5. За приписами п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

1.6. Відповідно до п. 5 розділу ІІІ Інструкції, поліцейський під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до її компетенції розгляд цієї справи; 2) чи правильно складено протокол (якщо складання протоколу передбачено КУпАП) та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи повідомлено належним чином осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду (якщо справа не розглядається на місці); 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали, які потрібні для вирішення справи; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

1.7. Згідно з п. 9-10 розділу ІІІ Інструкції, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

1.8. Частина 1 статті 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначає, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

1.9. Матеріалами справи встановлено, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП через порушення останнім вимоги п.2.9 «в» ПДР, а саме 26.05.2024 о 22:53 год, ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «BMW Х5», державний номерний знак: НОМЕР_1 , по вул. Пирогова, 70 в м. Вінниці з номерним знаком, який закритий стороннім предметом (напівпрозорою плівкою).

1.10. Диспозицією ч.1 ст.121-3 КУпАП встановлено відповідальність за керування або експлуатацію транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

1.11. Згідно з п. 2.9 «в» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

1.12. Аналогічні вимоги містять приписи п. 30.2 ПДР, згідно з якими на механічних транспортних засобах (за винятком трамваїв і тролейбусів) і причепах у передбачених для цього місцях встановлюються номерні знаки відповідного зразка. Забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті і достатньо освітлені.

1.13. Колегія суддів відхиляє доводи позивача щодо дотримання Правил дорожнього руху, оскільки адміністративна відповідальність водія настає у разі керування транспортним засобом із номерними знаками закритими в будь-який спосіб, у тому числі і прозорими предметами, що не пов`язується з умовою розпізнавання такого знаку з відстані 20 метрів.

1.14. Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 166 від 02.03.2021 «Про деякі питання державних номерних знаків транспортних засобів», відповідно до ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», підпункту 2 пункту 4 Положення про Міністерство внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 жовтня 2015 року № 878 (із змінами), з метою встановлення єдиних зразків державних номерних знаків транспортних засобів та вимог до них затверджено нові вимоги до державних номерних знаків транспортних засобів та єдині зразки державних номерних знаків транспортних засобів.

1.15. Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 31.03.2023 № 259, відповідно до абзацу третього пункту 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України від 16 листопада 2022 року № 2765-IX «Про внесення змін до статті 34 Закону України «Про дорожній рух» щодо запровадження відомчої реєстрації транспортних засобів Служби безпеки України», абзацу третього пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 року № 731 «Про затвердження Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади» та з метою приведення наказу МВС у відповідність до вимог законодавства України затверджено зміни до Вимог до державних номерних знаків транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 березня 2021 року № 166, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 22 березня 2021 року за № 353/35975, що додаються, затверджено Зміну до Єдиних зразків державних номерних знаків транспортних засобів, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 березня 2021 року № 166, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 березня 2021 року за № 353/35975, що додається.

1.16. Колегія суддів вважає, що за чинного законодавчого регулювання питання вимог до державних номерних знаків транспортних засобів регулюється не стандартами ДСТУ, а наведеними вище наказами МВС України, які своєю чергою не передбачають встановлення будь-яких захисних плівок.

1.17. Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

1.18. З наданих відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення диска з відеозаписом та роздруківок фото номерного знаку вбачається, що числові символи знаку автомобіля позивача при відображенні під кутом або під впливом світлового спалаху втрачають свою чіткість і не розпізнаються.

1.19. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу, що згідно із ч.1 ст.121-3 КУпАП вимога щодо читабельності номерного знаку з відстані 20 м застосовується лише у разі забруднення номерного знаку.

1.20. Колегія суддів погоджується з висновком поліцейського, що відповідно до пункту 2.3 Правил дорожнього руху саме на водія покладено відповідальність за технічний стан автомобіля як перед початком руху, так і під час руху, а тому твердження що така несправність виникла не з вини позивача, оскільки він нічого не наносив на номерний знак, не звільняє його від адміністративної відповідальності.

1.21. Передбачене частиною першою статті 121-3 КУпАП правопорушення належить до правопорушень з формальним складом, а тому керування транспортним засобом з переднім та заднім номерним знаком, які закриті захисною плівкою, що не дають розпізнати символи номерного знаку, утворює склад правопорушення, визначений у цій статті.

1.22. Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що сторонній предмет, встановлений на автомобілі, яким керував позивач, на номерному знаку автомобіля, тією чи іншою мірою може закривати його оглядовість при розгляданні такого номерного знаку із ракурсу «збоку», у нічну пору, чи при складних погодних умовах.

1.23. Колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було забезпечено право скористатися правовою допомогою, оскільки згідно з чинним законодавством до повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права. Поліцейський згідно із законодавством лише ознайомлює особу із її правами, однак, виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами, і в який спосіб. При цьому наявний у матеріалах справи відеозапис з нагрудної камери підтверджує, що позивачу надавалась можливість зв`язатись з адвокатом, однак позивач такою можливістю не скористався і не наполягав на цьому.

1.24. Судом першої інстанції надано правильну оцінку вказаним фактам, а також показам ОСОБА_2 , який представився адвокатом Нерсикян Н.А. та повідомив, що у нього є повноваження на представництво її інтересів, однак надалі заявив вимогу представникам поліції забезпечити їм безкоштовного адвоката. При цьому сама ОСОБА_1 , як особа, що притягається до відповідальності, такої вимоги не заявляла.

1.25. Вказане у сукупності з урахуванням всіх зібраних матеріалів достатньою мірою підтверджує наявність в діях позивача ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою ст. 121-3 КУпАП.

1.26. Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

2. Висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги.

2.1. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

2.2. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27 червня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Кузьмишин В.М.

Судді Сушко О.О. Смілянець Е. С.