Справа № 462/6813/24
Суддя: Ліуш А. І.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/6813/24
провадження 2-а/462/54/24
У Х В А Л А

06 вересня 2024 року, суддя Залізничного районного суду міста Львова Ліуш А.І., розглянувши адміністративну справу за ОСОБА_1 до Головного управління, національної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

до суду надійшов зазначений адміністративний позов. Ухвалою суду від 28 серпня 2024 року, позовну заяву було залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позову, а саме зобов`язано позивача надати підтвердження поважності пропуску встановленого строку на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, а також надати підтвердження сплати судового збору.

До суду надійшла заява позивача про усунення недоліків позову, до якої долучено конверт, отримувачем якого значиться ОСОБА_2 .

Дослідивши наявні в матеріалах справи дані, суд приходить до переконання про необхідність повернення заяви позивачу, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Тобто, вказаною нормою закону безальтернативно визначено, що оскаржити рішення суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності можливе лише протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Судом було встановлено, що позивач оскаржує постанову від 28 грудня 2022 року, мотивуючи пропуск строку тим, що про її складання їй не було відомо. Проте, суд критично відноситься до таких пояснень, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу, на підтвердження вказаного. Більше того, з оскаржуваної постанови чітко вбачається, що позивач сама відмовилася від її отримання в момент складення.

Також, не знайшли свого підтвердження й те, що матеріали адміністративного провадження були отримані позивачем лише 27 серпня 2024 року, оскільки як вбачається з відповіді Головного управління, національної поліції у Львівській області від 25 липня 2024 року, під час перевірки зазначеної позивачем інформації, порушень з боку працівників поліції встановлено не було. Зазначене стверджує, що позивач дізналася про наявність такої постанови до 25 липня 2024, оскільки, саме до цієї дати зверталася до працівників поліції за фактом наявності можливих порушень, та ними вже було проведено розслідування та перевірку таких порушень.

Вказане свідчить, що позивача було повідомлено у встановленому законом порядку про вчинення нею адміністративного правопорушення та складення відносно неї постанову по справі про адміністративне правопорушення, що знову ж таки узгоджується з фактом відмови позивача від отримання постанови /іншого матеріали справи не містять/.

Крім того, з вказаної відповіді також вбачається, що позивачу 25 липня 2024 року, знову ж таки було направлено постанову серії ГБВ №073866 від 23 грудня 2022 року.

Більше того, суд звертає увагу на те, що позивачем було також надано заяву про надання копії матеріалів по справі про адміністративне правопорушення та надання копії постанови відносно ОСОБА_1 , за 28 грудня 2022 року, що направлено на адресу Головного управління, національної поліції у Львівській області. Вказана заява позивача зареєстрована відповідачем 29 травня 2024 року, що також свідчить про те, що позивач могла дізнатися про наявність такої постанови на весні 2024 року, але аж ніяк не 27 серпня 2024 року, однак, все ж здійснила пропуск встановленого законом строку на оскарження зазначеної постанови.

Щодо наданого до суду конверту на ім`я ОСОБА_3 , що долучена до заяви про усунення недоліків, то через її погану якість, неможливо встановити адресата. Крім того, вказана копія не містить даних, які б свідчили, що саме містилося у вказаному конверті, а тому, така не може бути підставою для поновлення пропущеного процесуального строку. Також, на спростування обставин, що викладені судом в ухвалі про залишення позову без руху, позивач не відреагувала, та додаткових пояснень до суду з приводу поновлення строку, який минув 2 роки тому, не надала.

Так, ч. 1, 2 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

У той же час, Європейський суду своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Згідно ч. 2 ст. 44 КАС України, учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Так, відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, суд вважає необхідним позовну заяву про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, повернути позивачу.

Керуючись ч. 4 ст. 169 КАС України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління, національної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, - повернути позивачеві з усіма доданими документами.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подано протягом 15 днів з дня оголошення ухвали. Якщо ухвалу було постановлено у письмовому провадженні або без виклику особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: А.І. Ліуш