Справа № 120/17059/23
Суддя: Смілянець Е. С.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/17059/23

Головуючий у 1-й інстанції: Сало Павло Ігорович

Суддя-доповідач: Смілянець Е. С.

06 вересня 2024 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Смілянця Е. С.

суддів: Драчук Т. О. Полотнянка Ю.П.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного, ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

в листопаді 2023 року позивач, ОСОБА_1 , звернувся в суд з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного, ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною щодо видачі довідки про обставини травми та зобов`язання вчинити дії.

Вінницький окружний адміністративний суд рішенням від 19.03.2024 в задоволенні позову відмовив. Судове рішення мотивоване тим, що під час розгляду справи не встановлено, щоб позивач був зарахований до військової частини (відповідачів), а також з огляду на непроведення службового/спеціального розслідування з приводу отримання ним травми, позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльність відповідачів та їх зобов`язання видати позивачу довідку про обставини травми не можуть бути задоволені, оскільки суд не вправі покладати на суб`єкта владних повноважень обов`язок вчинити владно-управлінські дії всупереч передбаченій законом процедурі та за відсутності правових підстав для їх вчинення.

Не погоджуючись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Аргументами на підтвердження вимог скарги зазначає, що його було мобілізовано та направлено до 184-го навчального центру (військової частини НОМЕР_1 ) для проходження служби, під час якої позивач отримав травму. Відповідно до довідки ВЛК № 407/2235 ушкодження здоров`я позивача є наслідком вибухової травми, але не містить відомостей про обставини її отримання. Представник позивача неодноразово звертався до відповідачів з адвокатськими запитами, у яких просив надати позивачу довідку про обставини травми, однак отримав відмову.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідача повідомив, що позивач до списків військової частини НОМЕР_1 не зараховувався, військову службу у них не проходив, до військової частини не відряджався, відтак інформація про обставини травми у відповідача відсутня.

Вважає, що розслідування нещасного випадку згідно з п. 3 розділу ІІ Інструкції № 322 може провести військова частина, в якій позивач проходив військову службу.

У відзиві ІНФОРМАЦІЯ_1 представник звертає увагу, що відповідно до наказу від 12.03.2022 № 72 молодшого лейтенанта ОСОБА_1 призвано на військову службу під час мобілізації та направлено у складі команди до 184 навчального центру. 12.03.2022 під час здачі на ППОС 184 навчального центру команда потрапила під ракетний обстріл та військовозобов`язані, які отримали травми внаслідок обстрілу, були госпіталізовані в місцеві лікувальні заклади. Позивач був госпіталізований до неврологічного відділення Клініки нейрохірургії та неврології ВМКЦ Центрального регіону України з діагнозом "вибухова травма", що підтверджується виписним епікризом. З 22.03.2022 по 01.04.2022 позивач перебував на лікуванні у Літинській ЦРЛ. Станом на 13.12.2023 до ІНФОРМАЦІЯ_3 з 184 навчального центру інформація щодо обставин травми ОСОБА_1 не надходила.

Вважає, що оскільки позивач на момент отримання поранення (травми) перебував у складі команди 184 навчального центру, ІНФОРМАЦІЯ_4 позбавлений можливості провести службове розслідування за даним фактом та видати довідку про обставини травми.

Згідно з положеннями ч. 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі-КАС України), суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Виходячи з приписів ст.ст. 311, 263 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 (з адміністративно-господарської діяльності) від 12.03.2022 за № 72 начальника відділу зобов`язано призвати та направити для проходження військової служби за призовом із числа резервістів в особливий період відповідно до поіменного списку резервістів, які призвані і відправлені в складі команди 184 НЦ, зокрема молодшого лейтенанта ОСОБА_1 .

Згідно з тимчасовим посвідченням офіцера запасу № 752/6 від 04.08.2021 ОСОБА_1 взято на військовий облік осіб офіцерського складу запасу в шостий відділ ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до відомостей зазначеного посвідчення, 12.03.2022 позивач призваний згідно з Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022, однак запис скасований у зв`язку з неприйняттям в команду від 18.03.2022.

Відповідно до поіменного списку оперативного резерву першої черги ОСОБА_1 направлений 6-им відділом ІНФОРМАЦІЯ_5 у військову частину НОМЕР_2 НЦ.

Позивач вказує про те, що 12.03.2022, перебуваючи в навчальному центрі № ІНФОРМАЦІЯ_6 , він зазнав поранення у вигляді вибухової травми внаслідок обстрілу.

З метою отримання довідки про обставини травми представник позивача неодноразово звертався з адвокатськими запитами до відповідачів, однак отримав відмови.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідачів щодо видачі довідки про обставини отримання травми під час несення військової служби, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Так, згідно зі статтею 24 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 р. № 2232-ХІІ (далі Закон № 2232-ХІІ) початком проходження військової служби вважається:

1) день відправлення у військову частину з обласного збірного пункту для громадян, призваних на строкову військову службу;

2) день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації;

3) день призначення на посаду курсанта закладу фахової передвищої військової освіти, вищого військового навчального закладу, військового навчального підрозділу закладу вищої освіти для громадян, які не проходили військову службу, та військовозобов`язаних;

4) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або день прибуття до Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для громадян, призваних на військову службу під час мобілізації, на особливий період та на військову службу за призовом осіб офіцерського складу;

5) день зарахування до списків особового складу військової частини - для громадян України, які проходять службу у військовому резерві за контрактом, зараховані під час такої служби до військового оперативного резерву та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період;

6) день відправлення у військову частину з відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки для громадян України, які зараховані до військового оперативного резерву після їх звільнення з військової служби та призиваються на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків з військовослужбовцями Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту (у тому числі з відрядженими зі Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту), військовозобов`язаними та резервістами, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі військовослужбовці), отриманих ними професійних захворювань, їх загибелі або смерті зі встановленням зв`язку з виконанням обов`язків військової служби і аварій, що сталися у військових частинах, військових навчальних закладах, установах та організаціях Збройних Сил України, Державній спеціальній службі транспорту (далі військові частини) визначає Інструкція про розслідування та облік нещасних випадків з військовослужбовцями, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затверджена наказом МО від 27 жовтня 2021 року № 332 (далі Інструкція № 332).

Разом з тим, пунктами 7-11 розділу 2 Інструкції № 332 визначено, що нещасні випадки зі смертельним наслідком або внаслідок яких військовослужбовцем отримані тяжкі травми, групові нещасні випадки та випадки зникнення або смерті військовослужбовців підлягають спеціальному розслідуванню та розслідуються з урахуванням вимог розділу III цієї Інструкції.

Зокрема, розділом 3 Інструкції встановлено, що спеціальному розслідуванню підлягають групові нещасні випадки, що сталися одночасно з двома і більше військовослужбовцями, незалежно від тяжкості шкоди їх здоров`ю; випадки смерті військовослужбовців.

Спеціальне розслідування зазначених вище випадків проводиться за наявності ознак того, що випадок стався під час виконання обов`язків військової служби.

На підставі наказу командира військової частини складається довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800 (далі Положення № 402).

Враховуючи вищевикладене, можна дійти висновку, що довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) у двох примірниках за формою, наведеною у додатку 5 до Положення № 402, оформляється на підставі наказу, який видається командиром військової частини після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3.

Крім того, пунктом 87 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, передбачено, що начальник медичної служби бригади відповідає за організацію та проведення лікувально-профілактичних, санітарно-гігієнічних і протиепідемічних заходів у бригаді, своєчасне надання необхідної медичної допомоги травмованим (пораненим) та хворим, за результатами проведеного службового розслідування щодо отримання військовослужбовцем поранення (травми, отруєння) складати довідку встановленого зразка про обставини одержання поранення (травми, отруєння). Довідку про поранення (травму, отруєння) в усіх випадках подавати до закладу охорони здоров`я, в якому лікується поранений (травмований), після проведення службового розслідування, але не пізніше 10 діб після отримання поранення (травми, отруєння).

Вищезазначене також вказує на те, що довідка про обставини травми видається лише після проведення службового розслідування та за його результатами.

Разом з тим, встановлення причинного зв`язку поранення (травми, контузії, каліцтва) проводиться, зокрема, на підставі довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва).

Отже, відсутність як такої довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), передбаченої Додатком 5 до Положення № 402, дійсно може вплинути на законні права та інтереси військовослужбовця.

Таким чином, вищенаведені законодавчі положення передбачають право військовослужбовця на отримання довідки про обставини травми за наявності достатніх підстав, а також ініціювання цих питань та подання рапортів з питань, що виникають під час проходження військової служби.

Як встановлено судом першої інстанції, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (з адміністративно-господарської діяльності) № 72 від 12.03.2022 начальника відділу зобов`язано призвати та направити для проходження військової служби за призовом із числа резервістів в особливий період відповідно до поіменного списку резервістів, які призвані і відправлені в складі команди 184 НЦ, в тому числі молодшого лейтенанта ОСОБА_1 .

В подальшому складено поіменний список оперативного резерву військовослужбовців, які направлені 6-им відділом ( АДРЕСА_1 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 до військової частини НОМЕР_2 НЦ, в якому, зокрема, значиться ОСОБА_1 . Разом з тим у зазначеному списку відсутні печатка та підпис командира 184 НЦ про прийняття ОСОБА_1 до складу військової частини.

Тобто, позивач був призваний і направлений для проходження військової служби в складі команди 184 НЦ, однак у зв`язку з ракетним обстрілом завершити належне оформлення документів щодо прийняття ОСОБА_1 до 184 НЦ виявилось неможливим, тому позивач разом із старшим команди повернулися до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також, колегія суддів враховує, що з наданих пояснень Військово-медичного клінічного центру центрального регіону встановлено, що ОСОБА_1 поступив на лікування у неврологічне відділення 13.03.2022 по самозверненю без направлення військової частини. Належність військовослужбовця до якоїсь військової частини не було підтверджено, а тому і повідомлення про госпіталізацію не надсилалось. Інформація про обставини травми записана в медичну картку зі слів пацієнта. 18.03.2022 ОСОБА_1 був виписаний та направлений у ІНФОРМАЦІЯ_4 , оскільки військова частина військовослужбовця та її розташування були невідомі.

При цьому, згідно ч. 4 ст. 24 Закону 2232-ХІІ початком проходження військової служби ОСОБА_1 у військовій частині НОМЕР_2 навчального центру є саме 12.03.2022, відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 12.03.2022 № 72.

Вказану обставину не спростовує відсутність печатки та підпису командира 184 навчального центру про прийняття ОСОБА_1 у поіменному списку оперативного резерву військовослужбовців, які направлені ІНФОРМАЦІЯ_7 до військової частини НОМЕР_2 навчального центру, а також формальне не прийняття позивача до 184 навчального центру, адже судом встановлено, що позивач 13.03.2022 прибув до 184 навчального центру, однак був поранений 13.03.2022 до документального оформлення його прийняття до 184 навчального центру.

Застосовуючи вказані норми у контексті спірних правовідносин, колегія суддів зазначає, що довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, що мала місце 13.03.2022, у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення № 402 має видаватись на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 навчального центру, який приймається після затвердження актів за формами НВ-2 та НВ-3, які за результатами спеціального розслідування з урахуванням висновків експертиз та (або) досудового розслідування складає комісія, яка мала бути призначена командиром (начальником) органу військового управління вищого рівня, який отримав від командира військової частини НОМЕР_2 навчального центру повідомлення про нещасний випадок.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що військовою частиною НОМЕР_2 навчальним центром у спірних правовідносинах допущено протиправну бездіяльність, яка зумовила не видачу позивачу довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, що мала місце 13.03.2022, у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення № 402.

Колегія суддів також зауважує, що незважаючи на відсутність доказів вчинення військовою частиною 184 навчальним центром дій спрямованих на видачу позивачу, видача зазначеної довідки не може здійснюватись в обхід встановленої процедури, тому суд не може зобов`язати жодного із відповідачів у даній справі видати позивачу відповідну довідку про обставини отримання травми згідно Додатку 5 Положення № 402, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову у цій частині.

Зважаючи на вищевикладене, позовні вимоги до ІНФОРМАЦІЯ_1 та Національної академії сухопутних військ імені Петра Сагайдачного задоволенню не підлягають.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч. 1 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Зважаючи на те, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим, що призвело до неправильного вирішення справи, рішення суду першої інстанції належить скасувати і ухвалити нове рішення про часткове задоволення позову.

Відповідно до ч.6 ст.139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Частиною першою, сьомою статті 139 КАС України передбачено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів.

Згідно частини третьої статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Оскільки, за результатом судового розгляду даної справи суд апеляційної інстанції дійшов висновку про часткове задоволення позову, за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_1 підлягає поверненню позивачу судовий збір в сумі 1342 грн.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року скасувати.

Прийняти нову постанову, якою позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ), яка зумовила не видачу ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, що мала місце 13.03.2022, у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402.

Зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) видати ОСОБА_1 довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) позивача, що мала місце 13.03.2022, у двох примірниках за формою наведеною у додатку 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1342 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Смілянець Е. С.

Судді Драчук Т. О. Полотнянко Ю.П.