Справа № 240/15747/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

05 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/15747/24

категорія 112030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Окис Т.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду через систему «Електронний суд» з позовом про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області по нарахуванню та виплаті разової грошової допомоги до Дня Незалежності у 2023 році у розмірі, визначеному Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та стягнення недоотриманої суми.

Ухвалою суду від 23 серпня 2024 року у задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду відмовлено та позовну заяву залишено без руху, оскільки позивачем пропущено строк звернення до суду.

На виконання ухвали суду, позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначає, що протягом 2022 року і до 08 квітня 2023 року брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації про України перебуваючи у м. Барвінкове Харківська область, м. Бахмут Донецька область. 08 квітня 2023 року отримав поранення і проходив тривале лікування, зокрема: з 08 квітня 2023 року у КНП « ЦМП Піщанської Богоматері» м. Ізюм Харківська область; КНП «ГВВ» ЖОР м. Бердичів; КП «Лікарня №1» м. Житомир, КНП Житомирська Багатопрофільна опорна лікарня Новогуйвенської селищної ради, обласному медичному спеціалізованому центрі. Після виписки був направлений на проходження військово-лікарської комісії, після проходження якої лише 25 листопада 2023 року прибув до військової частини НОМЕР_1 . Зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 виключений 29 грудня 2023 року, у зв`язку з неспроможність виконання в подальшому завдань за станом здоров`я, був переведений до військової частини НОМЕР_2 . Після переведення до нового місця служби також виконував завдання за призначенням, проходив перекваліфікацію, направлявся у тривалі закордонні навчання. Однак, у зв`язку з пораненням не зміг повноцінно виконувати завдання за призначенням, і 25 травня 2024 року був звільнений з лав ЗСУ. Таким чином зауважує, що не міг звернутись до суду за захистом своїх прав у зв`язку із захистом Батьківщини, лікуванням, проходженням навчань до 25 травня 2024 року (дата звільнення з ЗСУ).

Дослідивши матеріали позовної заяви та доводи клопотання про поновлення строку звернення до суду, оцінивши докази в їх сукупності, суд зауважує на таке.

Частиною 1 статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що процесуальні строки це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені встановлюються судом.

За приписами частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту наведених норм слідує, що для звернення до адміністративного суду з позовом встановлено шестимісячний строк і цей строк обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Згідно частиною 1 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Суд зазначає, що поважними причинами, що зумовили пропуск строку звернення до суду, визнаються обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами, які не дозволяють вчасно реалізувати право на судовий захист.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Суд уважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направлені на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, у тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 31 березня 2020 року у справі №807/235/16.

Позивач, обґрунтовуючи причини пропуску строку звернення до суду, посилається на проходження ним військової служби та забезпечення оборони України, у зв`язку з чим отримав поранення та проходив лікування, після чого звільнився з військової служби.

Однак, додані до заяви документи на підтвердження поважності пропуску строку звернення до суду, не спростовують можливість звернення до суду з відповідним позовом у період з грудня 2023 року по 10 березня 2024 року та з 25 квітня до 20 серпня 2024 року, або існування поважних причин, які обумовили звернення до суду тільки 20 серпня 2024 року.

З огляду на викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду з відповідним позовом.

Згідно з частинами 2, 3 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, а також зважаючи на вчинення позивачем дій на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, суд уважає за необхідне продовжити строк для усунення визначених в ухвалі від 23 серпня 2024 року недоліків на п`ять днів з дати отримання копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 121, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

У задоволенні клопотання про поновлення строку звернення до суду ОСОБА_1 відмовити.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення визначених в ухвалі суду від 23 серпня 2024 року недоліків на п`ять днів з дати отримання копії даної ухвали

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис