Справа № 360/375/24
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року справа №360/375/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого Гаврищук Т.Г. суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Каверіна Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 р. у справі № 360/375/24 (головуючий І інстанції А.Г. Секірська) за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ), Окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), в якому просив:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із травня 2017 року по 28.02.2018 включно із урахуванням іншого ніж січень 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця);

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період із травня 2017 року по 28.02.2018 включно із урахуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) та виплатити з відрахуванням виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із 01.03.2018 по грудень 2022 року включно;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_1 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період із 01.03.2018 по грудень 2022 року включно у розмірі 4 266,99 грн на місяць із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб;

- визнати протиправною бездіяльність Окремого контрольно-пропускного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та невиплати індексації різниці грошового забезпечення ОСОБА_1 за період із січня 2023 року по 22.01.2024 включно;

- зобов`язати Окремий контрольно-пропускний пункт ІНФОРМАЦІЯ_2 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію різницю грошового забезпечення за період із січня 2023 року по 22.01.2024 включно у розмірі 4 266,99 грн на місяць та виплатити із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 11 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 13 грудня 2022 року включно березень 2018 року з урахуванням абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Стягнено з ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 11 травня 2017 року по 28 лютого 2018 року у розмірі 38 052,45 грн (тридцять вісім тисяч п`ятдесят дві гривні 45 коп.), а за період з 01 березня 2018 року по 13 грудня 2022 року у розмірі 84286,42 грн (вісімдесят чотири тисячі двісті вісімдесят шість гривень 42 коп.), а всього 122 338,87 грн (сто двадцять дві тисячі триста тридцять вісім гривень 87 коп.). Визнано протиправною бездіяльність Окремого контрольно-пропускного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) за період з 14 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року включно, з 01 січня 2024 року по 22 січня 2024 року включно березень 2018 року з урахуванням абзаців четвертого, шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Стягнено з Окремого контрольно-пропускного пункту ІНФОРМАЦІЯ_2 Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 14 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року у розмірі 852,30 грн (вісімсот п`ятдесят дві гривні 30 коп.), за період з 01 січня 2024 року по 22 січня 2024 року у розмірі 1041,70 грн (одна тисяча сорок одна гривня 70 коп.), а всього 1894,00 грн (одна тисяча вісімсот дев`яносто чотири гривні 00 коп). У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Представник позивача не погодившись з таким судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив змінити рішення місцевого суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В обґрунтування доводів зазначає, що розмір грошового забезпечення (грошового доходу) позивача із огляду на інформацію відображену у архівній відомості особистої картки грошового забезпечення за 2018 рік у березні 2018 року підвищився у порівнянні із лютим цього року лише на 196,16 грн., оскільки у лютому 2018 року грошове забезпечення (грошовий дохід) становив 12221,60 грн, а у березні цього року 12417,76 грн., що вказує на те, що розмір підвищення не перевищує розмір індексації у березні 2018 року, умовний розмір якої мав становити 4463,15 грн.

Так, дійсно щомісячна додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України № 889 виплачувалась за попередній місяць у поточному.

Як наслідок суд неправильно до грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року включає виплачену позивачу у березні 2018 року щомісячну додаткову грошову винагороду, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 889 у сумі 48,26 грн. та приходить до висновку, що розмір грошового забезпечення у березні 2018 року у порівнянні із лютим цього року збільшився на 2995,24 грн.

Виплачена позивачу у лютому 2018 року та у березні 2018 року у складі місячного грошового забезпечення щомісячна додаткова грошова винагорода у розумінні норм ПК України є його загальним місячним доходом саме у місяці виплати доходу, тобто у лютому 2018 року та у березні 2018 року, і жодним чином не може вважатися його грошовим доходом за попередні місяці.

Верховний Суд у постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а підтвердив, що в частині порівняння сум підвищення грошового забезпечення до підвищення та після підвищення посадових окладів повинні враховуватись складові, які не мають разового характеру: посадовий оклад, оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років, надбавка за виконання особливо важливих завдань, щомісячна премія, грошова винагорода відповідно до п. 5 ч. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 №889, надбавка за особливості проходження служби, надбавка за ризик для життя, винагорода за участь в АТО/ООС.

Отже, як заначено вище у розрахунках позивача, які ґрунтуються як на нормах податкового законодавства, так і на правових висновках Верховного Суду підвищення доходу позивача в березні 2018 року відбулося на 196,16 грн, а сума можливої індексації грошового забезпечення позивача за березень 2018 року становить 4463,15 грн то сума можливої індексації грошового забезпечення перевищує розмір підвищення доходу.

Таким чином, відповідно до абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач має право із березня 2018 року на отримання індексації-різниці в сумі 4 266,99 грн (сума можливої індексації 4 463,15 грн. відняти суму підвищення доходу 196,16 грн).

Що стосується вимог про нарахування та виплату індексації з одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку №44, то Верховний Суд у постанові від 27 липня 2023 року у справі № 380/813/22 зазначав, що аналіз наведених пунктів 2-3 Порядку № 44 дає підстави для висновку, що грошова компенсація сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних, зокрема, військовослужбовцями, виплачується їм для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби одночасно з виплатою грошового забезпечення за місцем його одержання у розмірі суми податку з доходів фізичних осіб, утриманого з грошового забезпечення.

Отже, з урахуванням наведеного правого регулювання, Верховний Суд констатував, що нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу має бути проведена відповідачем із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку № 44.

Справа розглянута у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , посвідчення серії НОМЕР_4 від 23.03.2023.

Згідно із витягом із наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.05.2017 № 269-ос «По особовому складу» прийнято на військову службу за контрактом громадянина ОСОБА_1 , який прибув у розпорядження начальника загону з ІНФОРМАЦІЯ_6 , присвоєно військове звання «солдат», укладено з солдатом ОСОБА_1 контракт про проходження військової служби в Державній прикордонній службі України з 11 травня 2017 року на три роки.

Відповідно до витягу із наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 11.12.2022 № 4253-ос «Про особовий склад» виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 (П-035199), інструктора з фізичної підготовки і спорту відділу бойової та спеціальної підготовки штабу, який вибуває для подальшого проходження служби в розпорядження начальника Окремого контрольно пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України, виключено зі списків особового складу 13 грудня 2022 року, прибути у розпорядження начальника Окремого контрольно пропускного пункту «Київ» ДПС 14 грудня 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу начальника окремого контрольно-пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України від 22.01.2024 № 30-ос «Про особовий склад» виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення головного сержанта ОСОБА_1 (П-035199), інспектора прикордонної служби 1 категорії кулеметника групи силової підтримки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (тип А), та направлено для подальшого проходження служби у розпорядженні Голови Служби безпеки України, з 22.01.2024.

У послужному списку ОСОБА_1 містяться такі відомості:

11.05.2017 12.05.2017 у розпорядженні начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 категорії) Державної прикордонної служби України;

12.05.2017 13.12.2017 інспектор прикордонної служби 2 категорії фельдшер відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_9 » ІІІ категорії (тип б) НОМЕР_5 прикордонного загону (І категорії) ІНФОРМАЦІЯ_10 ;

13.12.2017 25.03.2020 фельдшер відділення охорони здоров`я (з медичним пунктом) ІНФОРМАЦІЯ_11 ;

25.03.2020 22.07.2021 старший інструктор (з фізичної підготовки та особистої безпеки) відділу професійної підготовки ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

22.07.2021 22.08.2022 інструктор з фізичної підготовки і спорту відділу професійної підготовки ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

22.08.2022 14.12.2022 інструктор з фізичної підготовки і спорту відділу бойової та спеціальної підготовки штабу ІНФОРМАЦІЯ_12 ;

14.12.2022 15.12.2022- у розпорядженні начальника Окремого контрольно пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України;

15.12.2022 12.01.2023 інспектор прикордонної служби І категорії оператор групи силової підтримки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (тип А) Окремого контрольно пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України;

12.01.2023 22.01.2024 інспектор прикордонної служби І категорії кулеметник групи силової підтримки відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_7 » (тип А) Окремого контрольно пропускного пункту « ІНФОРМАЦІЯ_2 » Державної прикордонної служби України.

Листом від 04.04.2024 № 09/4058-24-вих. ІНФОРМАЦІЯ_13 надано відповідь на адвокатський запит від 27.02.2024 вх. № 2510-24-Вх., у доповнення до відповіді від 04.03.2024 № 09/2548-24-Вих, надано запитувані витяги з наказів про зарахування до списків особового складу, призначення та виключення зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, довідку розрахунок про індексацію та особисті картки грошового забезпечення ОСОБА_1 за період проходження служби у в/ч НОМЕР_1 .

Листом від 20.02.2024 № 09 1245-24-Вих. Окремим контрольно-пропускним пунктом «Київ» ДПС України надано відповідь на адвокатський запит від 09.02.2024 (вх. № 720-24 Вх. Від 15.02.2024), в якій зазначено, що головний сержант ОСОБА_1 проходив військову службу в ОКПП «Київ» у період з 14.12.2022 по 22.01.2024, надано витяги з наказів начальника ОКПП «Київ» на 4 арк. в 1 прим, витяг з послужного списку ОСОБА_1 в 1 прим., архівні відомості за період з 2022 року по 2024 рік в 1 прим. Індексація не виплачувалась, оскільки Законом України «Про державний бюджет України на 2023 рік» була зупинена дія Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Дослідженням особистих карток позивача на грошове забезпечення та архівних відомостей за 2017, 2018, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023, 2024 роки встановлено:

- в період з червня по грудень 2017 року, з 01.01.2018 по 30.11.2018 позивачу індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася; у грудні 2018 року нараховано та виплачено індексацію у розмірі 71,08 грн,

- з 01.01.2019 по 31.12.2019 нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення в загальній сумі 1930,15 грн (січень 2019 року 71,08 грн, листопад 2019 року 1642,56 грн, грудень 2019 року 216,51 грн),

- з 01.01.2020 по 31.12.2020 нарахована на виплачена індексація грошового забезпечення в загальній сумі 2664,32 грн (січень 2020 року 216,51 грн, лютий 2020 року 216,51 грн, березень 2020 року 216,51 грн, квітень 2020 року 216,51 грн, травень 2020 року 216,51 грн, червень 2020 року 216,51 грн, липень 2020 року 226,29 грн, грудень 2020 року 1138, 97 грн);

- з 01.01.2021 по 31.12.2021 нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення в загальній сумі 4940,64 грн (січень, лютий, березень 2021 року по 331,42 грн, квітень, травень, червень 2021 року по 415,41 грн, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад 2021 року по 540,03 грн);

- з 01.01.2022 по 31.12.2022 нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення в загальній сумі 12880,68 грн (січень 2022 року 1126,38 грн, лютий, березень, квітень 2022 року по 672,35 грн, травень 2022 року 913,01 грн, червень 2022 року 1017,21 грн, липень 2022 року 1066,00 грн, серпень, вересень, жовтень 2022 року по 1281,80 грн, листопад 2022 року 1424,80 грн, грудень 2022 року 1470,83 грн);

- з січня по грудень 2023 року, у січні 2024 року індексація грошового забезпечення не нараховувалася та не виплачувалася.

Також з архівної відомості за 2018 рік судом встановлено, що позивачем у лютому-березні 2018 року отримано таке грошове забезпечення:

у лютому 2018 року в сумі 12221,60 грн, у тому числі: посадовий оклад 740,00 грн, оклад за військове звання 45,00 грн, преміювання 3145,00 грн, винагорода по постанові КМУ 889 2895,60 грн, надбавка за ОУС ризик для життя 111,00 грн, надбавка ОПЗ (ВОВЗ) 785,00 грн, винагорода (2 лінія) 4500,00 грн;

у березні 2018 року в сумі 13527,76 грн, у тому числі: посадовий оклад 2910,00 грн, оклад за військове звання 740,00 грн, матеріальна допомога 1110,00 грн, преміювання 4219,50 грн, винагорода по постанові КМУ 889 48,26 грн, винагорода (2 лінія) 4500,00 грн.

При вирішенні справи суд виходить з наступного.

Абзац 1 пункту 1 статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) передбачає, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пункт 2 статті 9 цього Закону встановлює, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абзац 2 пункту 3 статті 9 Закону № 2011-XII передбачає, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Щодо «фіксованої» суми індексації, суд зазначає, що Закон № 1282-XII і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте постановою Уряду від 09.12.2015 № 1013 цей Додаток був викладений у новій редакції і з 01.12.2015 у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не згадується.

З 01.12.2015 в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078 по суті йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 01.12.2015 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувались з 15.03.2018 передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме: сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абзаці першому цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3); сума індексації у місяці підвищення грошових доходів нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів, грошового доходу ) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до чергового підвищення тарифних ставок (окладів, посадових окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності Постанова №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення та відповідачу належало вирішити питання, чи має позивач право на отримання суми індексації-різниці, а якщо так, то у якому розмірі.

Указані висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 29.03.2023 у справі № 380/5493/21, від 06.04.2023 у справі № 420/11424/21, від 20.04.2023 у справі № 320/8554/21, від 11.05.2023 у справі № 260/6386/21.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Щодо кола обставин, які належить з`ясувати для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А); суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б); чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку № 1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року (Б) визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абзац 5 пункту 4 Порядку № 1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року (Б), то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

З наведеного аналізу випливає, що для з`ясування питання чи має позивач право на застосування при нарахуванні його індексації грошового забезпечення починаючи з березня 2018 року приписів абзацу 3, 4, 5 пункту 5 Порядку №1078, необхідно з`ясувати розмір грошового забезпечення позивача за попередній місяць (лютий 2018 року), розмір індексації, що мав бути нарахований в цьому місяці, а також суму нарахованого грошового забезпечення без урахування складових, що мають разовий характер, за місяць, в якому відбулося підвищення посадових окладів (березень 2018 року).

З архівної відомості за 2018 рік судом встановлено, що позивачем у лютому-березні 2018 року отримано таке грошове забезпечення:

у лютому 2018 року в сумі 12221,60 грн, у тому числі:

- посадовий оклад - 740,00 грн.;

- оклад за військовим званням 45,00 грн.;

- премія - 3145,00 грн.;

- винагорода ПКМУ №889 - 2895,60 грн.;

- надбавка за ОУС- ризик для життя 111,00 грн.;

- надбавка ОПЗ (ВОВЗ) 785,00 грн.

- винагорода (2 лінія) 4500,00 грн.;

у березні 2018 року в сумі 13527,76 грн, у тому числі:

- посадовий оклад 2910,00 грн.;

- оклад за військове звання 740,00 грн.;

- матеріальна допомога 1110,00 грн.;

- преміювання 4219,50 грн.;

- винагорода по постанові КМУ 889 48,26 грн.;

- винагорода (2 лінія) 4500,00 грн.

Крім того, щомісячна додаткова грошова винагорода, яка була передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 22.09.2010 року №889, входить до складу грошового забезпечення військовослужбовців, про що неодноразово висловлювався Верховний суд в постановах від 16.05.2019 року у справі №826/11679/17, від 29.11.2019 року у справі № 822/112/18.

Разом з тим, згідно з пунктом 6 Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 лютого 2016 року № 73 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 лютого 2016 року за № 217/28347, яка була чинною на час виникнення спірних правовідносин, винагорода виплачується військовослужбовцям за місцем штатної служби за минулий місяць одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць на підставі наказу начальника (командира) органу Держприкордонслужби; начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників.

Таким чином, нарахована до виплати позивачу у лютому 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 2895,60 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за січень 2018 року. В свою чергу, нарахована позивачу до виплати у березні 2018 року щомісячна додаткова грошова винагорода у розмірі 48,26 грн входить до складу грошового забезпечення позивача за лютий 2018 року.

Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, виплачена позивачу у березні 2018 року у розмірі 1110,00 грн, є одноразовим додатковим видом грошового забезпечення, яка в силу приписів речення другого абзацу п`ятого пункту 5 Порядку № 1078 не включається до обрахунку грошового забезпечення, що підлягає індексації.

Також, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входить винагорода за участь у АТО/ООС, як постійна (систематична) виплата, про що зазначено Верховним судом в постановах від 14.04.2020 року у справі №820/3719/18, від 09.06.2022 року у справі № 200/11472/20-а, від 26.04.2024р. у справі № 380/1169/20.

Ці види нарахувань входять до складу грошового забезпечення позивача в силу положень частини 2 статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Отже, судом встановлено, що розмір грошового забезпечення позивача з урахуванням складових грошового забезпечення, які не мають разового характеру, складав:

у лютому 2018 року 9 374,26 грн (посадовий оклад 740,00 грн + оклад за військове звання 45,00 грн + премія 3145,00 грн + винагорода по постанові КМУ 889 48,26 грн + надбавка за ОУС ризик для життя 111,00 грн + надбавка ОПЗ (ВОВЗ) 785,00 грн + винагорода (2 лінія) 4500,00 грн);

у березні 2018 року 12 369,50 грн (посадовий оклад 2910,00 грн + оклад за військове звання 740,00 грн + премія 4219,50 грн + винагорода (2 лінія) 4500,00 грн).

Таким чином, розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року склав 2995,24 грн (12 369,50 грн (грошове забезпечення за березень 2018 року) 9 374,26 грн (грошове забезпечення за лютий 2018 року)).

Прожитковий мінімум у березні 2018 року складав 1762,00 грн., а величина приросту індексу споживчих цін - 253,30%.

Сума можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року (Б) відповідно до абзацу 5 пункту 4 Порядку № 1078 у такому разі склала: 1762,00 грн. х 253,30% / 100% = 4463,15 грн.

До аналогічних висновків щодо розміру суми можливої індексації грошового забезпечення у березні 2018 року дійшов Верховний суд в постанові від 22.06.2023 року по справі № 520/6243/22.

Таким чином, розмір підвищення доходу позивача у березні 2018 року в даному разі є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Отже, на підставі абзацу 4 пункту 5 Порядку № 1078 сума належної позивачу індексації-різниці складає: 4463,15 грн. - 2995,24 грн. = 1 467,91 грн. (як вірно вказано в рішенні суду першої інстанції).

Судом першої інстанції застосовані наступні складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру:

у лютому 2018 року 4874,26 грн (посадовий оклад 740,00 грн + оклад за військове звання 45,00 грн + премія 3145,00 грн + винагорода по постанові КМУ 889 48,26 грн + надбавка за ОУС ризик для життя 111,00 грн + надбавка ОПЗ (ВОВЗ) 785,00 грн);

у березні 2018 року 7869,50 грн (посадовий оклад 2910,00 грн + оклад за військове звання 740,00 грн + премія 4219,50 грн).

Тобто, суд першої інстанції при розрахунку розміру підвищення доходу позивача в березні 2018 року не враховував винагороду (2 лінія) 4500,00 грн в лютому та в березні 2018 року. Та розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року також склав 2995,24 грн (7869,50 грн (грошове забезпечення за березень 2018 року) 4874,26 грн (грошове забезпечення за лютий 2018 року)).

Тобто, посилання апелянта на практику Верховного Суду у постанові від 10 вересня 2020 року у справі №200/9297/19-а щодо врахування складових грошового забезпечення, зокрема, винагороди за участь в АТО/ООС, не змінить належної позивачу індексації-різниці та буде складати: 4463,15 грн. - 2995,24 грн. = 1467,91 грн.

Таким чином, починаючи з березня 2018 року, сума індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до абзаців 3, 4 пункту 5 Порядку №1078 має виплачуватися у розмірі 1 467,91 грн. до моменту наступного підвищення посадового окладу чи до дня звільнення.

Щодо виплати індексації грошового забезпечення із одночасною компенсацією сум податку на доходи фізичних осіб, суд зазначає наступне.

Відповідно до пункту 1 Порядку № 44 цей порядок визначає умови та механізм щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу (в тому числі відрядженими до органів виконавчої влади та інших цивільних установ), співробітниками Служби судової охорони у зв`язку з виконанням ними своїх обов`язків під час проходження служби (далі - грошова компенсація).

Пунктом 2 Порядку № 44 передбачено, що грошова компенсація виплачується громадянам України, які відповідно до законодавства мають статус військовослужбовця, поліцейського або є особами рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС, податкової міліції, Національного антикорупційного бюро, Державного бюро розслідувань, співробітникам Служби судової охорони, а також особам, звільненим із служби, для відшкодування утриманих сум податку з їх грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, право на які вони набули у зв`язку з виконанням обов`язків під час проходження служби.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 44 виплата грошової компенсації військовослужбовцям, поліцейським та особам рядового і начальницького складу здійснюється одночасно з виплатою їм грошового забезпечення.

Аналіз наведених положень Порядку № 44 дає підстави для висновку, що виплата щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримується з грошового забезпечення, здійснюється за умови виплати грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат.

Отже, Порядком № 44 передбачено виплату грошової компенсації лише при виплаті грошового забезпечення, з якого утримуються відповідні податки.

Ураховуючи, що виплата спірних сум індексації позивачеві ще не здійснена, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що вимога позивача щодо компенсації йому сум податку з доходів фізичних осіб з сум такої виплати є передчасною, оскільки на час розгляду справи таке право позивача ще не порушено та у суду відсутні підстави вважати протилежне, тому підстави для задоволення цієї вимоги відсутні.

Аналогічна за змістом правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2023 року у справі № 420/18163/21.

За наслідками судового розгляду, місцевий суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення вимог позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Статтею 316 КАС України визначено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому при таких обставинах апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення а рішення суду без змін.

Керуючись статями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Каверіна Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 р. у справі № 360/375/24 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 21 червня 2024 р. у справі №360/375/24 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 05 вересня 2024 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко