Справа № 580/8313/24
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року справа № 580/8313/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Валова І.В., про визнання протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до суду до Відділу державної виконавчої служби у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі- відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача державний виконавець Відділу державної виконавчої служби у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Валова І.В. (далі- третя особа), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову від 09 серпня 2024 року № 71162729 про накладення штрафу в сумі 1700,00 грн.

Також просить винести окрему ухвалу щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності держаного виконавця ВДВС у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального МУЮ (м. Київ) Валову І.В., яку направити на виконання до Головного територіального управління юстиції в Черкаській області.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2016 у справі №703/4811/15-ц позивача зобов`язано не чинити ОСОБА_2 перешкод у вихованні їх спільного сина та визначений порядок зустрічей з дитиною. На виконання рішення від 12.01.2016 у справі №703/4811/15-ц 18.08.2016 виданий виконавчий лист, на підставі якого відкрите виконавче провадження. 03.08.2024 побачення з ОСОБА_2 сином не відбулось, у зв`язку з відмовою останнього у спілкуванні з батьком. У зв`язку з тим, що побачення не відбулось, відповідачем 09.08.2024 за невиконання рішення суду винесено оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу у сумі 1700,00 грн, яка, на думку позивача є протиправною, оскільки позивач не чинила жодних перешкод стягувачу для зустрічі з сином. Також позивач вказала, що син відмовився від побачення без будь-якого втручання позивача.

Згідно із частиною другою статті 74 Закону № 1404-VIII рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Отже, юрисдикція адміністративних судів поширюється на спори з приводу оскарження постанов державного виконавця про накладенням штрафу, прийнятих у виконавчих провадженнях щодо примусового виконання усіх виконавчих документів, незалежно від того, яким органом, у тому числі судом якої юрисдикції, вони видані.

Ухвалою судді Черкаського окружного адміністративного суду від 26.08.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), з урахуванням приписів статті 287 КАС України, протягом десяти днів.

Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не подав.

Третя особа також письмових пояснень на позов не надала.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 12.01.2016 у справі №703/4811/15-ц: зобов`язано позивачку не чинити перешкод ОСОБА_3 в участі у вихованні їх сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначений порядок зустрічей ОСОБА_3 з сином ІНФОРМАЦІЯ_1 : до досягнення дитиною віку 3 років з 15 до 18 години в присутності позивачки кожну непарну (першу, третю, п`яту за наявності такої у відповідному місяці) суботу за місцем проживання позивачки по АДРЕСА_1 , а кожну парну суботу за тимчасовим місцем проживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 , в цьому місті; після досягнення дитиною трирічного віку щосуботи з 10 до 16 години за тимчасовим місцем проживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 або у громадських місцях (парках, скверах, місцях відпочинку) без присутності позивачки.

18.08.2016 у справі №703/4811/15-ц Смілянським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчий лист.

На виконанні у відповідача перебуває виконавче провадження №71162729 з примусового виконання виконавчого листа у справі №703/4811/15-ц про зобов`язання позивачки не чинити перешкод після досягнення дитиною трирічного віку щосуботи з 10 до 16 години за тимчасовим місцем проживання ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_2 або у громадських місцях (парках, скверах, місцях відпочинку) без присутності позивачки.

03.08.2024 державний виконавець ОСОБА_5 склала акт про те, що побачення стягувача з дитиною не відбулося, рішення суду не виконане.

09.08.2024 відповідачем прийнята постанова ВП №71162729 про накладення на ОСОБА_6 штрафу у сумі 1700,00 грн у зв`язку з невиконанням рішення суду від 12.01.2016 у справі №703/4811/15-ц.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.1 Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон України №1404) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі ст.2 Закону України №1404 виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України №1404 належить примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України №1404 примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Згідно із ч. 1 ст.18 Закону України №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України №1404 під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Виконання рішення про встановлення побачення з дитиною, рішення про усунення перешкод у побаченні з дитиною регулюється статтею 64-1 Закону України №1404. Згідно із ч.ч.1-3 ст. 64-1 Закону України №1404 виконання рішення про встановлення побачення з дитиною полягає у забезпеченні боржником побачень стягувача з дитиною в порядку, визначеному рішенням. Державний виконавець здійснює перевірку виконання боржником цього рішення у час та місці побачення, визначених рішенням, а у разі якщо вони рішенням не визначені, то перевірка здійснюється у час та місці побачення, визначених державним виконавцем. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення державний виконавець складає акт та виносить постанову про накладення на боржника штрафу у розмірі, визначеному частиною першою статті 75 цього Закону. У постанові зазначаються вимога виконувати рішення та попередження про кримінальну відповідальність.

Згідно частини 1 статті 75 Закону України №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, та встановлює новий строк виконання.

З аналізу вказаних норм вбачається, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання.

Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження.

При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин,коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Надаючи оцінку доводам та доказам позивача щодо правомірності винесення постанови від 09.08.2024 про накладення штрафу у сумі 1700,00 грн, суд зазначає наступне.

В матеріалах справи міститься копія акту державного виконавця від 03.08.2024, що надана позивачем разом із позовною заявою. Вказана копія є неналежної якості, а тому суд не може встановити за явою адресою його було складено, які саме дії вчинив державний виконавець для встановлення причин не виконання судового рішення, що позбавляє суд можливості встановити поважність відповідних причин.

Суд звертає увагу, що ухвалою від 26.08.2024 витребувано від відповідача копію виконавчого провадження, однак відповідач вимоги ухвали не виконав, копію виконавчого провадження суду не надав.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що всупереч ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» оскаржувана постанова про накладення штрафу винесена державним виконавцем немотивовано - без встановленої законом процедури перевірки виконання рішення боржником. У матеріалах справи відсутні докази, що державним виконавцем досліджено всі обставини справи та належним чином перевірений факт відмови дитини від проведення зустрічей та/або невиконання позивачем обов`язків із установленням причини невиконання або неналежного виконання.

Посилання позивача на відмову дитини від зустрічей з батьком, судом не приймається до уваги, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вказані обставити.

Беручи до уваги, що постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього, та не доведення відповідачем перешкоджання позивачем зустрічі ОСОБА_7 з сином на виконання судового рішення від 12.01.2016 у справі №703/4811/15-ц, суд дійшов висновку, що відсутні підстави для застосування штрафу, оскільки відповідач не довів мотивованості і обґрунтованості ухвалення постанови від 09.08.2024 №71162729 про накладення штрафу на позивача у сумі 1700,00 грн, а тому постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Щодо винесення окремої ухвалу про притягнення до дисциплінарної відповідальності держаного виконавця ВДВС у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального МУЮ (м. Київ) Валову І.В., яку направити на виконання до Головного територіального управління юстиції в Черкаській області, слід зазначити наступне.

Зазначене у прохальній частині позову клопотання щодо винесення окремої ухвали не є позовною вимогою, щодо якої суд постановляє рішення по суті позовних вимог.

Вказане клопотання вирішується відповідною ухвалою.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, то судові витрати зі сплати судового збору, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Інших доказів понесених судових витрат, станом на час прийняття рішення, матеріали справи не містять.

Керуючись статтями 6, 14, 139, 242-245, 255, 287, 295, 370 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу державної виконавчої служби у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Валової І.В. від 09 серпня 2024 року № 71162729 про накладення штрафу в сумі 1700,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу державної виконавчої служби у м. Смілі Черкаського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (20701, Черкаська область, Черкаський район, м. Сміла, вул. Житомирська, 6, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн 20 коп.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА