Справа № 140/5773/24
Суддя: Димарчук Тетяна Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5773/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Димарчук Т.М.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про:

визнання протиправними дій щодо не зарахування до спеціального стажу, що дає право на призначення та отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду роботи на посаді вихователя дитячого навчального закладу колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району (перейменовано в КСП Нива пр. №7 від 26.06.1992);

зобов`язання зарахувати період роботи на посаді вихователя дитячого навчального закладу колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району (перейменовано в КСП Нива пр. № 7 від 26.06.1992), а саме з 16.08.1985 по 13.08.1989, до спеціального стажу, що дає право на призначення та отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язання нарахувати та виплатити грошову допомогу, що не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що з 29.11.2023 перебуває на обліку в органах пенсійного фонду України у Волинській області як одержувач пенсії за віком відповідно до норм Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Згідно з записами трудової книжки позивача НОМЕР_1 , її педагогічний стаж, на момент призначення пенсії за віком, складає 33 роки 01 місяць 12 днів, а відтак вона має право на отримання одноразової грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

15.04.2024 ОСОБА_1 звернулася до відповідача з запитом про надання роз`яснень та проханням переглянути присвоєну кваліфікацію за період роботи з 16.08.1985 по 13.08.1989 на посаді вихователя дитячого навчального закладу колгоспу «імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району», так як даний стаж має бути зараховано до спеціального стажу працівника освіти, що дає право на призначення та отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Листом від 25.04.2024 ГУ ПФУ у Волинській області повідомлено позивача про відмову у виплаті вказаної грошової допомоги, у зв`язку з тим, що на дату призначення їй пенсії за віком до спеціального стажу можливо було зарахувати періоди роботи з 27.04.1983 по 25.08.1983, з 01.09.1994 по 31.10.2006 та з 23.11.2006 по 31.12.2023, загальна тривалість яких складає 29 років 01 місяць 25 днів. Період роботи з 16.08.1985 по 31.08.1994 на посаді вихователя дитячого навчального закладу колгоспу «імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району» не може бути зарахований до спеціального стажу, оскільки колгосп не належить до закладів державної або комунальної форми власності.

Позивач, не погоджуючись з відмовою ГУ ПФУ у Волинській області у виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій, звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 04.06.2024 прийнято дану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та на підставі статті 262 КАС України ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У відзиві на позовну заяву від 17.07.2024 (а.с.31-33) представник відповідача позовні вимоги не визнала та зазначила, що позивач перебуває на обліку в органах Пенсійного фонду України у Волинській області та одержує пенсію за віком, призначену відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 29.11.2023.

ОСОБА_1 зверталася до відповідача із заявою про причини не нарахування та виплати їй десяти місячних пенсій, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV «Прикінцеві положення» Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за результатами розгляду якої відповідач повідомив про відсутність підстав для призначення вказаної виплати, у зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу роботи у закладах освіти на посадах, які передбачені постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191.

Зазначає, що статтею 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» визначено окремі категорії працівників, які мають право на пенсію за вислугу років, зокрема, пунктом е - це працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 7-1 розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж частини 1 статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Кабінетом Міністрів України прийнята постанова від 04.11.1993 №909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугою років (далі - Постанова №909).

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою КМУ від 23.11.2011 №1191 (далі Порядок №1191), до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені, зокрема, Постановою №909.

Постановою Кабінету Міністрів України від 26.09.2002 №1436 були внесені зміни до розділу 1. Освіта, згідно з якими, право на пенсію працівникам освіти визначається лише за Переліком, затвердженим цією постановою. Переліком типів дошкільних навчальних закладів, затвердженим постановою КМУ від 06.05.2001 №433 передбачено дошкільні навчальні заклади (дитячі садки), у яких правом на пенсію за вислугу років користуються, зокрема, вихователі.

Вказує, що в ході розгляду звернення встановлено, що згідно наданих документів з 16.08.1985 по 31.08.1994 позивач працювала вихователем дитячого садка колгоспу «імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району», відтак для зарахування до спеціального стажу згаданого періоду роботи вихователем дитячого садка не було підстав.

Враховуючи, що страховий стаж ОСОБА_1 в закладах освіти на посадах, які передбачені Переліком, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» становить 29 років 01 місяць 25 днів, тобто менше 30 років, відсутні підстави для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

З урахуванням наведеного просила у задоволенні позов відмовити повністю.

У поданій до суду 19.07.2024 відповіді на відзив позивач підтримала вимоги заявлені у позовній заяві, просила позов задовольнити (а.с.74-76).

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

09.01.2024 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої долучила, зокрема, копію трудової книжки серії НОМЕР_1 ; архівну довідку комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів» Турійської селищної ради Волинської області від 31.01.2024 №33/01-16; архівну довідку Державного архіву Волинської області Волинської обласної військової адміністрації від 08.11.2023 №694/01-55 (а.с.10-13,92,98 зворот).

Записами трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 та архівною довідкою Державного архіву Волинської області Волинської обласної військової адміністрації від 08.11.2023 №694/01-55 підтверджено, що позивач з 16.08.1985 по 31.08.1994 працювала на посаді вихователя дитячого садка в колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району (а.с.10-13,98 зворот).

З урахуванням поданих документів, позивачу з 29.11.2023 призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

15.04.2024 позивач звернулась до відповідача з заявою щодо надання роз`яснень та проханням переглянути присвоєну кваліфікацію за період роботи з 16.08.1985 по 13.08.1989 на посаді вихователя дитячого навчального закладу колгоспу «імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району», так як даний стаж має бути зараховано до спеціального стажу працівника освіти, що дає право на призначення та отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.22-23).

Листом від 25.04.2024 №5913-5464/С-02/8-0300/24 ГУ ПФУ у Волинській області повідомлено позивача що пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Порядком обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 передбачено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів „е-„ж статті 55 Закону України „Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. На дату призначення пенсії за віком до спеціального стажу позивача можливо зарахувати періоди роботи з 27.04.1983 по 25.08.1983, з 01.09.1994 по 31.10.2006 та з 23.11.2006 по 31.12.2023, загальна тривалість яких складає 29 років 01 місяць 25 днів. Період роботи з 16.08.1985 по 31.08.1994 на посаді вихователя дитячого навчального закладу колгоспу «імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району» не може бути зарахований до спеціального стажу, оскільки колгосп не належить до закладів державної або комунальної форми власності. Враховуючи вищевикладене, для проведення виплати грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в розмірі 10 місячних пенсій, немає підстав (а.с.24-25)

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом, є Закон Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі Закон №1058-IV).

Відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Отже, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи: які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV; працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення; мають наявний відповідний страховий стаж, зокрема, 30 років, для жінок та не отримували будь-якої пенсії до цього.

Як встановлено пунктом е статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, зокрема, з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років, з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців, з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

З трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 , копія якої наявна в матеріалах справи, зокрема, слідує, що 16.08.1985 позивач прийнята на роботу в колгосп імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району вихователем дитячого садка (наказ №13 від 15.08.1985); 31.08.1994 звільнена з посади вихователя дитячого садка у зв`язку з переводом на посаду вихователя ГПД Луківської СШ Турійського району (наказ №17 від 31.08.1194) (а.с.10-13).

Як слідує з архівної довідки від 08.11.2023 №694/01-55, виданої Державним архівом Волинської області Волинської обласної військової адміністрації, ОСОБА_2 прийнято в члени колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС с. Миляновичі Турійського району і на роботу вихователем дитячого садка (протокол засідання правління від 13.10.1985 №13; зборів уповноважених від 23.10.1985 №3); ОСОБА_2 виключено з членів колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС с. Миляновичі Турійського району у зв`язку з переходом на інше місце роботи (протокол засідання правління від 14.09.1994 №19; зборів уповноважених від 20.02.1995 №1) (а.с.98 зворот).

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок №1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV.

Відповідно до пунктів 5, 6, 7 Порядку №1191 грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 призначається пенсія за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію. Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Як передбачено пунктом 2 Порядку №1191, до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е і ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені, зокрема, переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Перелік закладів і установ №909).

До вказаного Перелік закладів і установ №909 входять посади вчителів, вихователів загальноосвітніх навчальних закладів та вихователі дошкільних навчальних закладів всіх типів.

Робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах до 1 січня 1992 року, яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

Відповідно до частини четвертої статті 21 Закону України Про позашкільну освіту педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів мають право на пенсію за вислугою років за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

Статтею 10 Закону України Про освіту передбачено, що невід`ємними складниками системи освіти є, зокрема, дошкільна освіта.

Згідно зі статтею 5 Закону України Про дошкільну освіту систему дошкільної освіти становлять: заклади дошкільної освіти незалежно від підпорядкування, типів і форми власності; наукові і методичні установи; органи управління освітою; освіта та виховання в сім`ї.

Як встановлено судом, відповідно до записів трудової книжки позивач з 16.08.1985 -прийнята в члени колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району і на роботу в дитячий садок вихователем та 31.08.1994 звільнена з роботи та вибула з членів колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району, у зв`язку з переводом на роботу вихователя ГПД Луківської СШ Турійського району.

Підставою для відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-IV є не зарахування ГУ ПФУ у Волинській області періоду роботи позивача з 16.08.1985 по 13.08.1989 вихователем дитячого садка колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району до спеціального стажу, що дає право на призначення та отримання вказаної грошової допомоги, оскільки в оспорюваний період колгоспи мали колективну форму власності і не належали до закладів і установ державної або комунальної форми власності.

З такими доводами відповідача суд не погоджується та зазначає наступне.

Відповідно до статей 16, 18 Закону Української PCP Про народну освіту від 28.06.1974, що діяв на час роботи позивача у вказаний період, з метою створення найсприятливіших умов для виховання дітей дошкільного віку і подання необхідної допомоги сім`ї створюються дитячі ясла, дитячі садки, дитячі ясла-садки загального і спеціального призначення та інші дитячі дошкільні заклади. Влаштування дітей у дитячі дошкільні заклади провадиться за бажанням батьків або осіб, які їх замінюють.

Дитячі дошкільні заклади організовувались виконавчими комітетами районних, міських, селищних і сільських Рад народних депутатів, а також з їх дозволу державними підприємствами, установами та організаціями, колгоспами, іншими кооперативними та іншими громадськими організаціями.

Таким чином, в спірний період роботи позивача з 16.08.1985 по 13.08.1989 в Україні визнавалось дві форми власності: соціалістична та особиста. Колгоспи відносились до соціалістичної власності, а не до особистої.

Відповідно до статті 10 Конституції УРСР від 20.04.1978 основу економічної системи України становить соціалістична власність на засоби виробництва у формі державної (загальнонародної) і колгоспно-кооперативної власності.

Стаття 11 Конституції УРСР визначала, що у виключній власності держави є: земля, її надра, води, ліси. Державі належать основні засоби виробництва в промисловості, будівництві і сільському господарстві, засоби транспорту і зв`язку, банки, майно організованих державою торговельних, комунальних та інших підприємств, основний міський житловий фонд, а також інше майно, необхідне для здійснення завдань держави.

В період роботи ОСОБА_1 з 16.08.1985 по 13.08.1989 діяла Конституція УРСР від 30.01.1937, якою також визнавались дві форми власності: соціалістична та особиста.

Зважаючи на те, що в цей період колгоспи відносились до соціалістичної власності, а не до особистої, вказаний період роботи позивача прирівнюється до роботи в закладах державної та комунальної власності.

Даний висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 31.01.2019 у справі № 466/2943/17.

Отже, враховуючи наведені положення Закону №1058-IV, приймаючи до уваги, що Переліком закладів і установ №909 передбачені посади вчителів, вихователів загальноосвітніх навчальних закладів та вихователі дошкільних навчальних закладів всіх типів, суд зазначає, що період роботи позивача на посаді вихователя дитячого садка має зараховуватись до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е статті 55 Закону №1788-ХІІ.

Крім того, право на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV не залежить та не пов`язується із призначенням саме пенсії за вислугою років, а є окремим правовим механізмом відповідної соціальної виплати, який також може реалізовуватись при призначенні пенсії за віком.

Відтак, стаж роботи позивача в період з 16.08.1985 по 13.08.1989 безпідставно не зарахований відповідачем до спеціального стажу працівника освіти, що дає право на призначення і виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV на день її призначення.

З огляду на те, що позивач на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-ІV, працювала вихователем у дошкільному навчальному закладі та має достатній трудовий стаж роботи в таких закладах, при цьому, раніше не отримувала пенсію, суд дійшов до висновку, що ОСОБА_1 має право на отримання грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону №1058-IV.

Підсумовуючи вищенаведене та враховуючи, що в ході судового розгляду даної справи встановлено, що період роботи позивача з 16.08.1985 по 13.08.1989 на посаді вихователя дитячого садка згідно Переліку закладів і установ №909, в площині дії пункту 2 Порядку №1191, повинен бути зарахований до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту е статті 55 Закону №1788-ХІІ, інших доводів щодо відсутності підстав для отримання позивачем грошової допомоги відповідачем не зазначено, тому суд вважає, що дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій є протиправними.

Суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, виходячи із наданих частиною другою статті 245 КАС України повноважень, суд дійшов висновку про задоволення взаємопов`язаних позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо не зарахування до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення та отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду роботи з 16.08.1985 по 13.08.1989 на посаді вихователя дитячого навчального закладу колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району (перейменовано в КСП Нива пр. №7 від 26.06.1992) та зобов`язання зарахувати період роботи з 16.08.1985 по 13.08.1989 на посаді вихователя дитячого навчального закладу колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району (перейменовано в КСП Нива пр. № 7 від 26.06.1992) до спеціального стажу позивача, що дає право на призначення та отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування; визнання протиправними дій відповідача щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення та зобов`язання нарахувати та виплатити позивачу грошову допомогу, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідно до вимог статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Як визначено частиною першою статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки суд задовольняє позов, то на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в сумі 1211,20 грн, сплачений згідно з квитанцією від 30.05.2024 №2414-9255-4359-2619 (а.с.5).

Керуючись статтями 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо не зарахування до спеціального стажу ОСОБА_1 , що дає право на призначення та отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоду роботи з 16.08.1985 по 13.08.1989 на посаді вихователя дитячого навчального закладу колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району (перейменовано в КСП Нива пр. №7 від 26.06.1992).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 16.08.1985 по 13.08.1989 на посаді вихователя дитячого навчального закладу колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС Турійського району (перейменовано в КСП Нива пр. № 7 від 26.06.1992) до спеціального стажу позивача, що дає право на призначення та отримання грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії, відповідно до пункту 7-1 розділу ХV Прикінцеві положення Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 грн (одну тисячу двісті одинадцять гривень 20 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ).

Суддя Т.М. Димарчук