Справа № 340/2738/24
Суддя: К.М. ПРИТУЛА
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/2738/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Притули К.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Світловодської міської ради Кіровоградської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Світловодської міської ради стосовно не розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.01.2024 року про затвердження проєкта землеустрою та передачею у власність земельної ділянки з кадастровим номером: :50:024:024:0001 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 ;

- зобов`язати Світловодську міську раду затвердити проект землеустрою та передати у власність земельну ділянку з кадастровим номером: :50:024:024:0001 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 - з урахуванням висновків суду.

В обґрунтування вимог позивачем зазначено, що 12 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Світловодської міської ради Кіровоградської області з заявою про затвердження проєкту землеустрою та передачею у власність земельної ділянки з кадастровим номером: :50:024:024:0001 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з розташуванням на ній об`єкта нерухомого майна садового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109, що був набутий позивачем на підставі договору дарування від 26 серпня 2020 року, однак рішення сесії ради про відмову або про затвердження проекту не отримав. Результатом розгляду заяви позивача мало бути рішення ради.

01 травня 2024 року ухвалою суду відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження без виклику сторін (а.с.38).

20 травня 2024 року (вх. № 13176) до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнає та просить відмовити в їх задоволенні в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції відповідач зазначив, що Працівниками відділу приватизації, оренди майна та землі управління економіки, ресурсів та розвитку міста Світловодської міської ради було опрацьовано подану заяву та підготовлено проект рішення міської ради «Про відмову у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення та передачу у власність земельної ділянки для індивідуального садівництва громадянину України ОСОБА_1 », який було включено до порядку денного пленарних засідань на: 52-гу сесію 8 скликання Світловодської міської ради, що відбулося 19.03.2024, під пунктом 5.83порядку денного; 54-ту сесію 8 скликання Світловодської міської ради, що відбулося 07.05.2024, під пунктом 5.59 порядку денного. Проект рішення був опублікований на офіційному сайті Світловодської міської ради.

Проте рішення по даному питанню, не набрало достатньої кількості голосів, при необхідності 23 голосів, тому не було прийняте.На теперішній час Світловодська міська рада, як правонаступник, в межах своєї компетенція, розглядає заяву ОСОБА_1 за процедурою, передбаченою законодавством України про звернення громадян. Оскільки питання вирішується колегіально, то для його вирішення необхідно отримати згоду достатньої кількості народних обранців. Тобто, вирішення питання по заяві залежить не від конкретної посадової особи, а від голосування представників виборчого органу.

10 червня 2024 року (вх. № 100624) позивачем на адресу суду надано відповідь на відзив (а.с.56-59).

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

12 січня 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Світловодської міської ради з заявою про затвердження проєкту землеустрою та передачею у власність земельної ділянки з кадастровим номером: :50:024:024:0001 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з розташуванням на ній об`єкта нерухомого майна садового будинку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 109, що був набутий позивачем на підставі договору дарування від 26 серпня 2020 року (а.с.14-34).

Як слідує з письмових пояснень відповідача зазначених у відзиві на позовну заяву, рішення по даному питанню депутатами не прийнято та зазначено, що Світловодська міська рада, як правонаступник, в межах своєї компетенція, розглядає заяву ОСОБА_1 за процедурою, передбаченою законодавством України про звернення громадян.

Отже, суд зазначає, що Рішення сесії Світловодської міської ради за результатами розгляду заяви позивача не прийнято.

Стаття 14 Конституції України гарантує право власності на землю. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Законом, який регулює земельні правовідносини, є Земельний кодекс України (далі ЗК України), а також прийняті відповідно до Конституції України та цього Кодексу нормативно-правові акти.

Порядок безоплатної приватизації земельних ділянок громадянами України визначено у ст. 118 ЗК України. Відповідно до положень ч. 6 ст. 118 ЗК України громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства). У разі якщо земельна ділянка державної власності розташована за межами населених пунктів і не входить до складу певного району, заява подається до Ради міністрів Автономної Республіки Крим. Верховній Раді Автономної Республіки Крим, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, органам виконавчої влади або органам місцевого самоврядування, які передають земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, забороняється вимагати додаткові матеріали та документи, не передбачені цією статтею.

У ч. 7 ст. 118 ЗК України зазначено, що відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про землеустрій" (далі Закон № 858) документація із землеустрою розробляється в електронній та паперовій формах у вигляді схеми, проекту, робочого проекту або технічної документації.

Погодження і затвердження документації із землеустрою проводиться в порядку, встановленому Земельним кодексом України, цим Законом (ст. 30 Закону № 858).

Відповідно до п. 6 ч. 3 ст. 186 ЗК України проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок затверджуються Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу.

Згідно з п. 5 ч. 5 ст. 186 ЗК України технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) затверджується: у разі передачі на підставі такої документації земельної ділянки у власність та користування Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування - рішенням таких органів.

Підставою для відмови у погодженні та затвердженні документації із землеустрою може бути лише невідповідність її положень вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, документації із землеустрою або містобудівної документації (ч. 8 ст. 186 ЗК України).

Висновок (рішення) органу виконавчої влади, органу місцевого самоврядування, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, іншого суб`єкта, визначеного цією статтею, щодо відмови у погодженні або затвердженні документації із землеустрою має містити вичерпний перелік недоліків документації із землеустрою з описом змісту недоліку та посиланням на відповідні норми законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, затверджену документацію із землеустрою або містобудівну документацію. Повторна відмова у погодженні або затвердженні документації із землеустрою допускається лише у разі, якщо розробник не усунув недоліки, зазначені у попередньому висновку (рішенні), а також якщо підстава для відмови виникла після надання попереднього висновку (рішення). Повторна відмова у погодженні або затвердженні не позбавляє розробника документації із землеустрою права усунути недоліки такої документації та подати її на погодження або затвердження (ч. 10 ст. 186 ЗК України).

Жодних інших правових підстав для відмови у затвердженні проекту землеустрою ЗК України не містить. При цьому перевірка на відповідність проекту землеустрою вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів має здійснюватися саме на етапі погодження такого проекту.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.11.2020 р. по справі № 640/5615/19 та від 26.10.2021 р. по справі № 160/5982/19.

У світлі вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України така процедура є способом дій відповідного органу державної влади або органу місцевого самоврядування.

Вирішення відповідно до закону питань регулювання земельних відносин п. 34 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" відносить до виключної компетенції пленарних засідань сільської, селищної, міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 вказаного Закону рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

Таким чином, рішення про затвердження проекту землеустрою або про відмову в його затвердженні оформляється розпорядчим індивідуальним правовим актом рішенням відповідного органу місцевого самоврядування.

Відсутність належним чином оформленого рішення відповідача за наслідками розгляду заяв позивача свідчить про те, що орган не прийняв жодного рішення з числа тих, які він повинен ухвалити за законом. Отже, має місце протиправна бездіяльність.

Встановлені судом обставини є підставою для задоволення позову в цій частині.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності є визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Водночас, позовна вимога про зобов`язання прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою не належить задоволенню, оскільки суд не може підміняти орган, уповноважений приймати відповідне рішення. Відповідач не відмовляв позивачу в затвердженні проекту землеустрою та не визначав підстав для такої відмови.

Оскільки протиправна бездіяльність відповідача полягає у неприйнятті ним жодного з тих рішень, які передбачені у ст. 186 ЗК України, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання відповідача прийняти відповідне рішення, тобто рішення про затвердження проекту землеустрою або рішення про відмову в його затвердженні.

Повноваження суду при вирішенні адміністративної справи визначені ст. 245 КАС України, відповідно до п. 4 ч. 2 якої у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про зобов`язання відповідача вчинити певні дії.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні (ч. 4 ст. 245 КАС України).

Пункт 10 ч. 2 ст. 245 КАС України надає суду право прийняти іншу постанову, яка б гарантувала дотримання і захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що захист прав позивача буде забезпечено шляхом зобов`язання повторно розглянути заяву та прийняти відповідне рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивач надав квитанцію про сплату судового збору в сумі 968,96 грн, відтак стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягає 484,48 грн.

Керуючись ст. 2, 19, 241, 244, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) до Світловодської міської ради Кіровоградської області (, 27501, Кіровоградська область, Олександрійський район, м. Світловодщськ, вул. Героїів України, 14) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Світловодської міської ради Кіровоградської області стосовно не розгляду заяви ОСОБА_1 від 08.01.2024 року про затвердження проєкта землеустрою та передачею у власність земельної ділянки з кадастровим номером: :50:024:024:0001 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 .

Зобов`язати Світловодську міську раду Кіровоградської області повторно розглянути заяви ОСОБА_1 від 08.01.2024 року про затвердження проєкта землеустрою та передачею у власність земельної ділянки з кадастровим номером: :50:024:024:0001 для індивідуального садівництва за адресою: АДРЕСА_1 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Присудити на користь ОСОБА_1 та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Світловодської міської ради Кіровоградської області судовий збір у сумі 484,48 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду К.М. ПРИТУЛА