Справа № 343/1545/24
Суддя: Скригун В. В.
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №343/1545/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2024 року м. Болехів Болехівський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Скригун В. В.

при секретарі Ганчар Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з адміністративним позовом, в якому просить скасувати постанову поліцейського відділення поліції №1 (м.Свалява) Мукачівського районного управління поліції в Закарпатській області серії ЕНА № 2596337 від 13 липня 2024 року про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що постановою серії ЕНА № 2596337 від 13 липня 2024 року поліцейського ВП №1 (м.Свалява) Мукачівського

районного управління поліції в Закарпатській області рядовим поліції Штуглинцем М.Ф.

останню притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. за ч. 2 ст.122 КУпАП за те, що 13 липня 2024 року о 11:07 год. керувала транспортним засобом Opel Astra Н, д.н.з. НОМЕР_1 трасі МО6 Київ-Чоп 750 км, без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушила вимоги п.9.8

в ПДР України.

Вважає, що вищевказана постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем були заповнені поля, де вказується загальна інформація про водія, дані про транспортний засіб, яким керувала, місце вчинення правопорушення та інша інформація, однак п. 7 «До постанови додається» не заповнений. Інші пункти постанови так само не містять жодної інформації про відомості щодо долучення до постанови про адміністративне правопорушення будь-яких доказів, а саме відеозапису, фото тощо.

Окрім того наголошує, що при розгляді справи її не було ознайомлено з жодними результатами фото або відеофіксації, де було б зафіксовано факт вчинення нею адміністративного правопорушення, відмовлено в праві ознайомитись з матеріалами адміністративного правопорушення.

Більше того, оскаржувана постанова є неналежним чином обгрунтованою, оскільки матеріали справи не містять жодних доказів, які б підтверджували факт керування нею транспортним засобом за межами населеного пункту без ввімкненого ближнього світла фар.

Пунктом 9.8 Правил дорожнього руху передбачено, що під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, ще рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутам: транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8 5.8 «Дорога і смугою для руху маршрутних транспортних засобів» назустріч загальному поток; транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; г) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях. На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що не буде засліплювати інших водіїв.

Разом з цим, як вбачається з оскаржуваної постанови, чітко встановити місце вчинення правопорушення неможливо, оскільки доказів про те, що нею було здійснено рух на «трасі МО6 Київ-Чоп 750 км», що знаходиться поза населеним пунктом, матеріали справи не містять.

Більше того, транспортний засіб працівниками поліції було зупинено саме в населеному пункті Свалява, на що вона звернула увагу, при в`їзді в даний населений пункт.

Разом з тим, будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження вини в розумінні ст. 251 КУпАП відповідачем не надано.

Таким чином відповідач не виконав обов`язку доведення правомірності прийнятого ним рішення, матеріали адміністративної справи на час винесення постанови не містять доказів фіксації вчиненого нею правопорушення, в матеріалах справи відсутні й інші докази.

Відповідачем не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факт порушення ПДР України. Сама постанова без обґрунтування її доказами не дає підстав для висновку про скоєння адміністративного правопорушення.

За таких підстав, не погоджуюсь із зазначеним рішенням поліцейського, вважає постанову серії ЕНА № 2596337 від 13 липня 2024 року необгрунтованою та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповними з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків поліцейського фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального чи процесуального права.

25 липня 2024 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

07 серпня 2024 року представником відповідача ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити повністю у задоволенні позову.

В обґрунтуванням відзиву вказує, що позивач 13 липня 2024 року о 11:11 год., рухаючись по трасі Київ-Чоп 750 км., керувала транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушила п.9.8. ПДР та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Постановою серії ЕНА № 2596337 від 13 липня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 гривень.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306. Згідно пункту 1.9.ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством. За приписами пункту 9.8.ПДР України, на всіх механічних транспортних засобів, які рухаються поза населеними пунктами, обов`язково повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

Оскільки позивача було зупинено на трасі М-06, Київ-Чоп 750 км без ввімкнення ближнього світла фар, відповідно було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП. В умовах недостатньої видимості на механічних транспортних засобах можна ввімкнути дальнє світло фар або додатково протитуманні фари за умови, що це не буде засліплювати інших водіїв.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень. Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених деякими статтями КУпАП, у тому числі і ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відповідно до п. 2 розділу ІІІ цієї Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч.2 ст.122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч. 2 ст. 122 КУпАП, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, поліцейським ВП №1 Мукачівського РУП ГУНП в Закарпатській області рядовим поліції ОСОБА_3 , було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії ЕНА № 2596337 та притягнуто останню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП.

Окрім того, звертає увагу суду, що оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню (а.с.32-38).

08 серпня 2024 року позивач подала відповідь на відзив, в якому вказує, що зі змісту оскаржуваної постанови серії ЕНА №2596337 від 13 липня 2024 року вбачається те, що 13 липня 2024 року о 11:07 год. позивач керувала т/з на трасі МО6 Київ-Чоп 750 км без ввімкненого світла фар поза населеним пунктом, чим порушила вимоги п.9.8 ПДР України.

Однак, саме у населеному пункті м.Свалява її безпідставно було зупинено працівником патрульної поліції, на що остання звернула увагу, при в`їзді в даний населений пункт, що суперечить вимогам п.9.8 ПДР, якими передбачено, що з 1 жовтня по 1 травня на всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу ближнє світло фар.

Разом з тим з оскаржуваної постанови чітко встановити місце вчинення адміністративного правопорушення не можливо, оскільки доказів того, що нею було здійснено рух саме на трасі МО6 Київ-Чоп 750 км, що знаходиться поза населеним пунктом, матеріали справи не містять.

Також при винесенні даного рішення поліцейським позивачу було відмовлено у праві на ознайомлення з матеріалами адміністративного правопорушення. Усі її заперечення та доводи щодо незгоди із прийнятим рішенням, інспектором не були заслухані, а лише відхилені.

У поданому відзиві на позовну заяву відповідачем наведено лише заперечення щодо позовної заяви, які зводяться в основному щодо правомірності винесеного ним рішення про накладення адміністративного стягнення.

Разом з тим, будь яких доказів вчинення нею правопорушення як до оскаржуваної постанови, так і до відзиву на позовну заяву, не надано.

Таким чином, відповідачем не доведено правомірності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення є необгрунтованою через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с.39-41).

14 серпня 2024 року ухвалою суду запропоновано відповідачу надати докази (відео фіксацію) по справі.

20 серпня 2024 року представник відповідача надав копію відеофіксації з місця вчинення правопорушення ОСОБА_1

22 серпня 2024 року позивач надала додаткові пояснення по справі, в яких зазначає, що ознайомившись із наданими відеозаписами в системі «Електронний суд», вважає, що вони не містять належних і допустимих доказів здійснення нею руху поза межами населеного пункту без ввімкненого світла фар, оскільки на жодному із відеоматеріалів зафіксовано власне рух її транспортного засобу без ввімкненого світла фар поза населеним пунктом.

З переглянутого відеозапису під назвою « ОСОБА_4 » вбачається як поліцейський підходить до вже припаркованого на узбіччі дороги транспортного засобу марки «Opel Astra Н», д.н.з. НОМЕР_1 під її керуванням та повідомляє про нібито здійснення нею руху транспортного засобу без ввімкненого світла фар поза населеним пунктом. Однак самого факту фіксування здійснення руху вказаним транспортним засобом без ввімкнення світла фар поза населеним пунктом відеозапис не містить.

На відеозаписі під назвою «Павлюк 2» зафіксовано лише процедуру оформлення оскаржуваної постанови, натомість факту ознайомлення її працівниками поліції і даною постановою відеозапис не містить, як і не містить факту вручення її постанови та її підписання.

Більше того, поліцейським не надано для ознайомлення доказів здійснення фіксування руху її транспортного засобу без ввімкненого світла фар поза населеним пунктом.

Таким чином, у порушення вимог ч. 2 ст. 77 КАС України, відповідачем не надано суду жодних належних, допустимих, достовірних і достатніх доказів на підтвердження порушення нею пункту 9.8 ПДР України.

Крім того надані стороною відповідача відеозаписи не містять покликання відповідача в спірній постанові про вчинення нею порушення поза межами населеного пункту, що є ключовим для вирішення питання щодо порушення правил користування попереджувальними сигналами.

Натомість зафіксовані відеоматеріали, надані стороною відповідача, викликають обгрунтований сумнів в тому, що ОСОБА_1 допустила порушення правил користування попереджувальними сигналами поза межами дії дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту», 5.50 «Кінець населеного пункту».

Зокрема, будь-якого підтвердження розташування на ділянці автодороги на трасі МО6 Київ-Чоп 750 км, що знаходиться в межах населеного пункту м.Свалява, вказаних дорожніх знаків відповідач не надав.

Представлені два відеозаписи не містять інформації щодо місця розташування дорожніх знаків 5.49 «Початок населеного пункту», 5.50 «Кінець населеного пункту» та зони їхньої дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги.

Також в спірній постанові є відсутніми покликання на докази місцезнаходження вказаних дорожніх знаків та зони їхньої дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги, що надало б можливість встановити фактичні обставини вчинення розгляду правопорушення.

Враховуючи, що постанова серії ЕНА №2596337 від 13 липня 2024 року, якою позивача притягнуто до відповідальності, не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис, як і не містить посилання про інформацію щодо долучений до постанови будь-яких доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, а саме відеозапису чи фото, тому долучений відповідачем відеозапис з бодікамери поліцейського не може вважатись належним доказом порушення правил дорожнього руху.

Матеріали відеозапису містять лише в основному нав`язлеве переконання поліцейського про здійснення нею руху транспортного засобу без увімкненого ближнього світла фар, натомість будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження даної обставини, відеозапис не містить, як і не містить оскаржувана постанова.

На її переконання поліцейським протиправно притягнуто її до адміністративної відповідальності за недотримання вимог п.9.8 ПДР, а відтак складену поліцейським постанову за наведених обставин не можна вважати належним і допустимим доказом по справі (а.с.53-55).

26 серпня 2024 року ухвалою суду запропоновано надати письмові пояснення щодо точної дати та місця вчинення адміністративного правопорушення гр. ОСОБА_1 п.9.8 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.2 ст.122 КУпАП. із зазначенням інформації щодо місця розташування дорожніх знаків 5.49 «Початок населеного пункту», 5.50 «Кінець населеного пункту» та зони їхньої дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги та відеозапис руху автомобіля під керуванням позивача.

06 вересня 2024 року представником відповідача подано заяву на виконання ухвали суду від 28 серпня 2024 року, в якому вказує, що 13 липня 2024 року о 11:11 год. ОСОБА_1 по трасі Київ-Чоп 750 км керувала транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушила п.9.8. ПДР та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП. Зазначають, що дана подія трапилася поза межами населеного пункту на 750 км автодороги М-06 Київ-Чоп, що знаходиться між населеними пунктами с.Неліпино дорожній знак 5.50 «Кінець населеного пункту» встановлений на 745 км + 470 м автодороги М-06 траси Київ-Чоп, та с. Сусково дорожній знак 5.49 «Початок населеного пункту» котрий знаходиться на 743 км. автодороги М-06 Київ-Чоп. Крім того, зазначає, що надати відеозапис фіксації порушення ПДР не можуть у зв`язку з його відсутністю (а.с. 65).

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, позові вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Такі дії позивача не суперечать вимогам ст.194 КАС України, за якою учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Представник відповідача, подавши відзив на позов, в судові засідання не з`явився повторно, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи в установленому законом порядку.

Як зазначено в ч.3 ст. 268 КАСУ, не прибуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи в суді.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕНА № 2596337 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі 13 липня 2024 року, винесеної поліцейським відділення поліції №1 (м.Свалява) Мукачівського районного управління поліції в Закарпатській області Штуглицем М.Ф., 13 липня 2024 року о 11:07 год. по трасі МО6 Київ-Чоп 750 750 км ОСОБА_1 керувала транспортним засобом Opel Astra Н, д.н.з. НОМЕР_1 без ввімкненого ближнього світла фар поза населеним пунктом, чим порушила п.9.8. ПДР України.

На підставі наведеного, поліцейським визнано позивача винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч.2 ст.122 КУпАП, і накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. (а.с.5).

Вирішуючи питання про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п.9.1 ПДР, затв. постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001р., попереджувальними сигналами є: а) сигнали, що подаються світловими покажчиками повороту або рукою; б) звукові сигнали; в) перемикання світла фар; г) увімкнення ближнього світла фар у світлу пору доби; ґ) увімкнення аварійної сигналізації, сигналів гальмування, ліхтаря заднього ходу, розпізнавального знака автопоїзда; д) увімкнення проблискового маячка оранжевого кольору.

Згідно з п.9.8 ПДР під час руху механічних транспортних засобів у світлу пору доби з метою позначення транспортного засобу, що рухається, ближнє світло фар повинно бути увімкнене: а) у колоні; б) на маршрутних транспортних засобах, що рухаються по смузі, позначеній дорожнім знаком 5.8, назустріч загальному потоку транспортних засобів; в) на автобусах (мікроавтобусах), що здійснюють перевезення організованих груп дітей; г) на великовагових, великогабаритних транспортних засобах, сільськогосподарській техніці, ширина якої перевищує 2,6 м, та транспортних засобах, що здійснюють дорожнє перевезення небезпечних вантажів; ґ) на транспортному засобі, що буксирує; д) у тунелях.

На всіх механічних транспортних засобах поза населеними пунктами повинні бути ввімкнені денні ходові вогні, а в разі їх відсутності в конструкції транспортного засобу - ближнє світло фар.

В частині притягнення позивача до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, спірна постанова серії ЕНА № 2596337 від 13 липня 2024 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, не відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Із змісту вказаної норми слідує, що обставини вчинення адміністративного правопорушення, які викладені у постанові, мають встановлюватись на підставі оцінених органом (посадовою особою) доказів, що є допустимими, тобто зібраними у встановленому КУпАП порядку.

Разом з тим, вказана постанова не містить посилання на єдиний доказ вчинення позивачем згаданого адміністративного порушення відеозапис з відеокамери.

Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Стосовно правильності оцінки наявних у справі доказів відеозапису, суд виходить з того, що відповідно до приписів КУпАП: ст.222 - органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 441, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина третя статті 114, частина перша статті 115, стаття 116-2, частина друга статті 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята і шоста статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша, друга і третя статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1 - 126, частини перша, друга і третя статті 127, статті 128 - 129, стаття 132-1, частини перша, друга та п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, частина друга статті 135, стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, статті 161, 164-4, статтею 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статтями 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 184, 189-2, 192, 194, 195).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Уповноваженими працівниками підрозділів Національної поліції штраф може стягуватися на місці вчинення адміністративного правопорушення незалежно від розміру виключно за допомогою безготівкових платіжних пристроїв. ст.258 - протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису) (ч.2).

У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу або залишається повідомлення про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил зупинки, стоянки або паркування транспортних засобів у разі їх фіксації у режимі фотозйомки (відеозапису), крім випадків фіксації в автоматичному режимі правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (ч.4).

Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення (ч.5).

Відповідно до п.4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затв. наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р. (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 152-1 КУпАП.

Згідно п.10 розділу ІІІ вказаної Інструкції поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Посилання на жоден із цих доказів, які передбачені ст.251 КУпАП, у винесеній постанові є відсутніми. Візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції не може бути доказом у справі.

Статтею 254 КУпАП визначено, що така фіксація відбувається шляхом складання протоколу про адміністративне правопорушення, у якому відповідно до ст.256 КУпАП, крім іншого, зазначається місце час і суть адміністративного порушення, виявленого уповноваженою особою, прізвища адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Отже, системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, що якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Такі ж вимоги містяться у відомчому нормативному акті в Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, яка затверджена наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015р. (остання не поширюється на правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, однак враховується судом в системному аналізі з іншими актами законодавства).

Зокрема, згідно п.3 розділу ІІ цієї Інструкції якщо під час винесення постанови по справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення й адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа органу поліції зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до ст.256 КУпАП, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 КУпАП.

В іншому випадку застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень. Така позиція суду ґрунтується на правових висновках, які зроблені Конституційним Судом України у своєму Рішенні у справі № 23-рп/2010 від 22.12.2010р.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України №580-VIII від 02.07.2015р. «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно з ст.31 цього Закону поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 вказаного Закону встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно вимог ч.2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Частиною 2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, довести правомірність своїх дій чи бездіяльності відповідно до принципу офіційності в адміністративному судочинстві зобов`язаний суб`єкт владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідачем не надано суду будь-яких належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові.

Так, відповідачем на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, надано два диски під назвою «Павлюк», з яких вбачається, що на відеозаписі « ОСОБА_4 » зафіксовано, як поліцейський підходить до вже припаркованого на узбіччі дороги транспортного засобу марки «Opel Astra Н», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та повідомляє про нібито здійснення нею руху транспортного засобу без ввімкненого світла фар поза населеним пунктом. Однак, самого факту фіксування здійснення руху вказаним транспортним засобом без ввімкнення світла фар поза населеним пунктом відеозапис не містить.

На відеозаписі під назвою «Павлюк 2» зафіксовано лише процедуру оформлення оскаржуваної постанови, натомість факту ознайомлення її працівниками поліції і даною постановою відеозапис не містить, як і не містить факту вручення її постанови та її підписання.

Таким чином, відповідачем неправомірно притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та помилково накладено на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Крім того зафіксовані представленим доказом обставини викликають обґрунтований сумнів в тому, що позивач допустив порушення правил користування попереджувальними сигналами поза межами дії дорожнього знаку 5.49 «Початок населеного пункту», 5.50 «Кінець населеного пункту».

Зокрема, будь-якого підтвердження розташування на ділянці автодороги М-06 Київ Чоп між населеними пунктами с.Неліпино та с.Сусково вказаних дорожніх знаків відповідач не надав.

Представлений відеозапис не містить інформації щодо місця розташування дорожніх знаків 5.49 «Початок населеного пункту», 5.50 «Кінець населеного пункту» та зони їхньої дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги.

Також в спірній постанові є відсутніми покликання на докази місце вчинення, місцезнаходження вказаних дорожніх знаків та зони їхньої дії в кілометровій відмітці зазначеної автодороги, що надало б можливість встановити фактичні обставини вчинення розглядуваного правопорушення.

Оцінюючи в сукупності вищевикладені обставини, суд приходить до переконливого висновку про те, що належних доказів вчинення позивачем правопорушення, встановленого ч.2 ст.122 КУпАП, відповідачем не представлено.

Відповідно до ст.77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, суд приходить до переконливого висновку про протиправність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за недотримання вимог п.9.8 ПДР України. Також складену поліцейським постанову за наведених обставин не можна вважати належним і допустимим доказом по справі.

Звідси, заявлений позов є підставним та обґрунтованим, через що підлягає до задоволення, з вищевикладених мотивів.

Згідно вимог ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, вказаною нормою процесуального закону передбачені повноваження суду щодо скасування рішення суб`єкта владних повноважень та одночасного вирішення питання про закриття справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини1 статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною 1,7 ст.139 КАС України, встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Суд дійшов до висновку, що у зв`язку з задоволенням позову ОСОБА_1 , необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 605,60 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 9, 77, 132, 139, 205, 242-244, 246, 250, 255, 286, 292- 293, 295, 297 КАС України,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задоволити.

Скасувати постанову ЕНА № 2596337 від 13 липня 2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн., а провадження по справі закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області понесені нею витрати по сплаті судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Долинським РС УДМС України в Івано-Франківській області, 11 квітня 2013 року, реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .

Відповідач:

Головне управління Національної поліції в Закарпатській області місце знаходження вул. Ференца Ракоці, буд.13 м.Ужгород Закарпатської області, код ЄДРПОУ 40108913.

Суддя Скригун В. В.