Справа № 420/26448/24
Суддя: Караван Р.В.
Дата ухвалення: 2024-09-06 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА
про повернення позовної заяви
06 вересня 2024 року м. Одеса
Суддя Одеського окружного адміністративного суду Караван Р.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ,) до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ; ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про визнання протиправними та скасування наказів,
ОСОБА_1 20.08.2024 засобами кур`єрської доставки звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (зареєстрований канцелярією суду 21.08.2024), у якому просить суд визнати протиправними накази командира військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України, а саме:
- наказ від 17.04.2024 р. №109, яким військовослужбовця ОСОБА_1 прийнято на посаду старшого кулеметника (бронеавтомобіля) 1-го відділення протитанкових керованих ракет взводу протитанкових керованих ракет роти вогневої підтримки батальйону оперативного призначення (ВОС -101837П);
- наказ від 08.05.2024 р. №133, яким військовослужбовця ОСОБА_1 прийнято на посаду старшого кулеметника 1-го відділення 3-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) батальйону оперативного призначення (ВОС-Ю1837П);
- наказ від 07.05.2024 р. №15/ос.
Ухвалою суду від 26.08.2024 позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів залишено без руху та надано позивачу термін для усунення недоліків - 10 днів з дня отримання копії ухвали.
В ухвалі від 26.08.2024 судом визначено спосіб усунення виявлених недоліків, а саме шляхом надання до суду уточненої позовної заяви з зазначенням поштового індексу місця проживання чи перебування позивача разом з її копією для відповідача та обґрунтованої заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та докази поважності причин його пропуску.
На виконання ухвали суду, 28.08.2024 представник позивача засобами кур`єрської служби надіслав на адресу суду заяву про виконання ухвали суду про залишення позову без руху, разом з уточненою позовною заявою та клопотанням про поновлення строку звернення до суду з додатками, яка зареєстрована канцелярією суду 29.08.2024.
В клопотанні про поновлення строку представником позивача зазначено, що оскаржувані накази позивачу не доводились, з ним він не ознайомлювався. Про існування наказів позивач дізнався наприкінці червня 2024 року зі слів командира роти. Лише після направлення адвокатського запиту від 10 липня 2024 року листом військової частини від 13 липня 2024 року № 3/56/12-2089 відповідач надав відповідь на запит та копії оскаржуваних наказів. Листом від 13 серпня 2024 року № 3/56/12-2460 військова частина НОМЕР_2 НГУ надала відповідь на запит, копію Службового розслідування з висновком, а також витяг з наказу від 28.03.2022р. Отримавши всі вище перелічені документи позивач та його представник отримали змогу вивчити спірні правовідносини сторін та сформувати свою правову позицію щодо оскарження незаконних наказів. До цього часу позивач був позбавлений можливості оскаржити накази, оскільки його не ознайомлювали з ними, відтак позивач не був обізнаний про порушення його прав протягом місяця з дати видання спірних наказів.
Щодо вказаної заяви суд зазначає наступне.
Суд зауважує, що частина 1 статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.
Відповідно до частин 1 та 2 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України, відповідно до частини третьої якої якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Отже, для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись". Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.
Суд зауважує, що в клопотанні про поновлення строку звернення до суду представником позивача зазначено, що листом військової частини від 13 липня 2024 року № 3/56/12-2089 відповідач надав відповідь на запит та копії оскаржуваних наказів, отже саме з вказаної дати розпочинається перебіг місячного строку на оскарження відповідних наказів, а тому строк звернення до суду сплив 13 серпня 2024 року.
Суд критично ставиться до наведених у клопотанні доводів представника позивача про те, що до отримання відповіді військової частини НОМЕР_2 НГУ від 13 серпня 2024 року № 3/56/12-2460 з копією службового розслідування з висновком, а також витягом з наказу від 28.03.2022р. позивач нібито був позбавлений можливості звернутись до суду.
За вказаних обставин, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позивачу було достеменно відомо про наявність кримінального провадження стосовно нього щодо самовільного залишення ним військової частини, а тому отримання відповіді військової частини НОМЕР_2 НГУ від 13 серпня 2024 року № 3/56/12-2460 не змінює час, коли позивачу стало відомо про протиправні на його думку дію відповідача, а саме з 13 липня 2024, коли ним було отримано оскаржувані накази.
Також суд зауважує, що позивач мав змогу оскаржити відповідні накази у передбачений частиною 5 статті 122 КАС України строк скориставшись положеннями частини 7 статті 161 КАС України та статей 79 та 80 КАС України.
Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом певного строку від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.
Разом з тим, з вказаним позовом позивач звернувся лише 20.08.2024, тобто з пропуском строку, встановленого частиною 5 статті 122 КАС України.
Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.
Ані зі змісту позовної заяви, ані зі змісту заяв про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, не встановлено судом, що позивач не мав реальної, об`єктивної можливості виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії щодо звернення до суду за захистом своїх прав у встановлений кодексом строк.
Представником позивача у заяві від 28.08.2024 не наведено достатніх та переконливих аргументів на підтвердження наявності об`єктивних, непереборних та істотних перешкод на звернення до адміністративного суду протягом встановленого законом строку та наведені позивачем обставини носять суб`єктивний характер та не є достатніми для висновку про наявність підстав для поновлення строку звернення до суду з позовом.
За викладених обставин, суд визнає наведені представником позивача у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду від 28.08.2024 підстави неповажними.
Про наявність інших підстав, які б свідчили про поважність причин пропуску позивачем строку звернення до суду з цим позовом протягом визначених в ухвалі суду від 26.08.2024 десятиденного строку представником позивача не повідомлено.
Відповідно до частини 2 статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Оскільки підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані неповажними, суд повертає позовну заяву позивачеві.
Відповідно до частини 6 статті 169 КАС України, про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу. Копія ухвали про залишення позовної заяви без руху або про повернення позовної заяви надсилається особі, яка подала позовну заяву, не пізніше наступного дня після її постановлення. Копія позовної заяви залишається в суді.
На підставі викладеного, керуючись статтями 123, 169, 248, 256, 294, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання протиправними та скасування наказів повернути позивачеві.
Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Роман КАРАВАН