Справа № 580/7193/24
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

м. Черкаси

05 вересня 2024 року Справа № 580/7193/24

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Гаращенко В.В., розглянувши заяву про забезпечення позову представника позивача в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною бездіяльності, скасування наказів та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій просить:

- визнати бездіяльність НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України щодо не звільнення громадянина України ОСОБА_1 з військової служби в зв`язку з закінченням строку Контракту, що був укладений на підставі наказу від 01.06.2023 за 768-ос і набрав чинності 01.08.2023, та його небажанням продовжувати військову службу на підставі підпункту «ж» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» протиправною;

- визнати протиправним та скасувати наказ Голови Державної прикордонної служби України від 17.05.2024 року №857-ос в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Голови Державної прикордонної служби України від 21.05.2024 року №876-ос в частині, що стосується ОСОБА_1 ;

- зобов`язати НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України звільнити громадянина України ОСОБА_1 з військової, служби в зв`язку з закінченням строку Контракту, що був укладений на підставі наказу від 01.06.2023 за 768-ос і набрав чинності 01.08.2023, та його небажанням продовжувати військову службу на підставі, підпункту «ж» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Представник позивача подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити адміністративний позов шляхом заборони НОМЕР_1 мобільному прикордонному загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України в особі його посадових осіб та Адміністрації Державної прикордонної служби України вчиняти будь-які дії щодо переведення та/ або переміщення ОСОБА_1 (П-003605) до інших структурних підрозділів Державної прикордонної служби України до моменту набрання відповідним рішенням суду законної сили.

В обґрунтування вимог заяви про забезпечення позову представник позивача зазначає, що під час розгляду адміністративної справи за вказаним позовом позивачу стало відомо, що відповідачем-1 в особі безпосереднього командування та відділу кадрів, здійснюються заходи, направлені на переведення позивача в іншу військову частину, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ). Зазначене підтверджується листом НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону (військової частини НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України №08/11338-24-Вих від 27.08.2024 адресованого, в тому числі, в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 (копія листа додається).

На думку заявника, службовими особами НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України та Адміністрацією Державної прикордонної служби України, створюються умисні перешкоди, що можуть суттєво вплинути на хід судового провадження в адміністративній справі, та в перспективі, взагалі унеможливлять виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог позивача.

Розглянувши подані документи і матеріали, судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу, у військовому званні підполковник та з 20 червня 2023 року займає посаду начальника групи організації повсякденної діяльності 1-го відділу організаційно-мобілізаційної роботи та повсякденної діяльності НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України.

12 травня 2023 року ОСОБА_1 підписав контракт про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу. Зазначений контракт набрав чинності з 01.08.2023 року.

Згідно п. 3 Контракту про проходження громадянами України військової служби в Державній прикордонній службі України на посадах осіб офіцерського складу за погодженням сторін він укладений на 1 (один) рік з 01 серпня 2023 року по 31 липня 2024 року.

21 червня 2024 року ОСОБА_1 подав рапорт про звільнення з військової служби в зв`язку з закінченням строку контракту, що був укладений на підставі наказу від 01.06.2023 за №768-ос і набрав чинності 01.08.2023, та його небажанням продовжувати військову службу на підставі підпункту «ж» пункту 3 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Вважаючи, що НОМЕР_1 мобільний прикордонний загін (військова частина НОМЕР_2 ) Державної прикордонної служби України не вжив належних заходів щодо звільнення позивача зі служби, останній звернувся до суду за захистом порушених прав.

При вирішенні заяви представника позивача про забезпечення позову суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною 1 статті 150 КАС України суд за заявою учасника справи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Частиною 2 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1)невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2)очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Частина 1 статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види забезпечення позову, згідно з якою позов може бути забезпечено: зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; забороною відповідачу вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

З урахуванням зазначеного, необхідною умовою забезпечення даного позову є доведення обставин, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі.

При цьому, заходи забезпечення позову повинні стосуватись предмета спору та бути з ним безпосередньо пов`язаними.

Згідно з пунктом 242 Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (далі Положення), вказано, що після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направлено на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим, і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Пунктом 270 Положення, передбачено, що звільнення військовослужбовців з військової служби з підстав, передбачених частинами другою - шостою статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", здійснюється: 1) начальниками органів охорони державного кордону, загонів Морської охорони, навчальних центрів, науково-дослідних установ, а також органів забезпечення, які мають право видання наказів по особовому складу, - усіх військовослужбовців, у військових званнях до майора (капітана 3 рангу) включно, які проходять військову службу в цих органах Держприкордонслужби; 2)начальниками регіональних управлінь, розвідувального органу Адміністрації Держприкордонслужби, ректором вищого військового навчального закладу Держприкордонслужби - військовослужбовців, зазначених у підпункті 1 цього пункту, а також усіх військовослужбовців у військових званнях до підполковника (капітана 2 рангу) включно, які проходять службу у структурних підрозділах регіонального управління та підпорядкованих йому органах, розвідувальному органі, вищому військовому навчальному закладі відповідно; 3) Головою Державної прикордонної служби України - військовослужбовців, зазначених у підпунктах 1 та 2 цього пункту, а також усіх військовослужбовців у військових званнях до генерал-лейтенанта (віце-адмірала) включно; 4)Президентом України - військовослужбовців у військовому званні генерала (адмірала).

Матеріалами справи встановлено, що позивач має військове звання «підполковник», тому у відповідності до підпункту 2 пункту 270 Положення, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні документи, які підтверджують проходження позивачем служби у структурних підрозділах регіонального управління та підпорядкованих йому органах, чи розвідувальному органі, натомість контракт про проходження військової служби від 12.05.2023 підписаний між позивачем та головою Державної прикордонної служби України, відповідно і рішення про звільнення позивача з військової служби має право приймати голова Державної прикордонної служби України.

За таких обставин, враховуючи, що питання про звільнення позивача з військової служби не вирішується керівництвом НОМЕР_1 мобільного прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), тому переміщення позивача до іншого структурного підрозділу Державної прикордонної служби України жодним чином не спливає на вирішення цього питання головою Державної прикордонної служби України.

В контексті наведеного, суд звертає увагу, що позивач не підтвердив, що існує очевидна небезпека заподіяння шкоди його правам, свободам та інтересам до ухвалення рішення в адміністративній справі, або захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат.

Таким чином, розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача про вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.

Керуючись ст.ст. 77, 78, 90, 150-154, 241, 243, 248, 256, 294, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Оскарження ухвали не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО