Справа № 420/16153/24
Суддя: Поліщук Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-09-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

м. Вінниця

09 вересня 2024 р. Справа № 420/16153/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Поліщук Ірина Миколаївна, розглянувши матеріали позовної заяви за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, стягнення завданої шкоди

ВСТАНОВИВ:

24.05.2024 Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до ОСОБА_1 , в якій просить суд:

- визнати дії ОСОБА_1 протиправними щодо завдання збитків державі, в особі військової частини НОМЕР_1 під час проходження військової служби в частині нанесення шкоди по речовій службі на загальну суму 322242 (триста двадцять дві тисячі двісті сорок дві) гривні 58 копійок;

- стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 завдану шкоду в розмірі 322242 (триста двадцять дві тисячі двісті сорок дві) гривні 58 копійок по речовій службі, яка встановлена службовим розслідуванням, за результатом якого видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020 року №2555.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 передано адміністративну справу №420/16153/24 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання протиправними дії та стягнення завданої шкоди по речовій службі до Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.08.2024 матеріали даної справи №420/16153/24 передано на розгляд до Вінницького окружного адміністративного суду за територіальною підсудністю.

03.09.2024 матеріали справи №420/16153/24 за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, стягнення завданої шкоди надійшли на адресу Вінницького окружного адміністративного суду.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст.171 КАС України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

В даному ж випадку, враховуючи те, що ані Одеським окружним адміністративним судом, ані Дніпропетровським окружним адміністративним судом не вирішувалось питання про відкриття провадження у даній справі, вважаю за необхідне надати оцінку відповідності позовної заяви Військової частини НОМЕР_1 вимогам КАС України, як такій, що надійшла до Вінницького окружного адміністративного суду вперше.

Ознайомившись з позовною заявою та доданими матеріалами, вважаю, що зазначена позовна заява підлягає залишенню без руху з таких підстав.

Відповідно до п.п. 4, 5 ч. 5 ст. 160 КАС України, в позовній заяві зазначаються зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 4 КАС України, позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України "Про ринки капіталу та організовані товарні ринки", а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду.

В свою чергу, відповідач - суб`єкт владних повноважень, а у випадках, визначених законом, й інші особи, до яких звернена вимога позивача (п. 9 ч. 1 ст. 4 КАС України).

При цьому, положеннями ч. 5 ст. 46 КАС України визначено, що громадяни України, іноземці чи особи без громадянства, громадські об`єднання, юридичні особи, які не є суб`єктами владних повноважень, можуть бути відповідачами лише за адміністративним позовом суб`єкта владних повноважень:

1) про тимчасову заборону (зупинення) окремих видів або всієї діяльності громадського об`єднання;

2) про примусовий розпуск (ліквідацію) громадського об`єднання;

3) про затримання іноземця або особи без громадянства;

4) про встановлення обмежень щодо реалізації права на свободу мирних зібрань (збори, мітинги, походи, демонстрації тощо);

5) в інших випадках, коли право звернення до суду надано суб`єкту владних повноважень законом.

В даному ж випадку, в прохальній частині позовної заяви Військова частина НОМЕР_1 , окрім іншого, просить суд визнати протиправними дії ОСОБА_1 щодо завдання збитків державі, в особі військової частини НОМЕР_1 під час проходження військової служби в частині нанесення шкоди по речовій службі на загальну суму 322242 (триста двадцять дві тисячі двісті сорок дві) гривні 58 копійок.

Поряд із цим, позовна заява не містить жодного нормативно-правового обґрунтування підстав звернення Військової частини НОМЕР_1 до суду, як суб`єкта владних повноважень, із позовом з вимогами про визнання протиправними дій фізичної особи.

Крім того, в позовній заяві не зазначено на виконання яких саме повноважень подано даний позов до адміністративного суду із вимогою про визнання протиправними дій фізичної особи.

З огляду на викладене, позивачу слід навести нормативно-правове обґрунтування підстав звернення до суду з даним позовом із вимогою про визнання протиправними дій ОСОБА_1 , в тому числі шляхом зазначення на виконання яких саме повноважень подано даний позов із відповідною вимогою до адміністративного суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України "Про судовий збір".

Так, п. 1 ч. 3 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до адміністративного суду позову майнового характеру ставка судового збору для суб`єкта владних повноважень становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 10 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, ставка судового збору за подання адміністративного позову із майновою вимогою (стягнення 322242,58 грн.) становить 4833,63 грн.

Втім, до матеріалів позовної заяви позивачем не додано доказів сплати судового збору.

З огляду на викладене, позивачу слід надати докази сплати судового збору в сумі 4833,63 грн.

Крім того, відповідно до частини 1 статті 122 КАС України,позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з абзацом 2 частини 2 статті 122 КАС України для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень встановлюється тримісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня виникнення підстав, що дають суб`єкту владних повноважень право на пред`явлення визначених законом вимог. Цим Кодексом та іншими законами можуть також встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду суб`єкта владних повноважень.

Варто зазначити, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Як слідує із прохальної частини позовної заяви, в межах даного позову позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь військової частини НОМЕР_1 завдану шкоду в розмірі 322242 (триста двадцять дві тисячі двісті сорок дві) гривні 58 копійок по речовій службі, яка встановлена службовим розслідуванням, за результатом якого видано наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020 року №2555.

Із наведеного слідує, що відповідача притягнуто до матеріальної відповідальності наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 15.12.2020 року №2555.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі", у разі звільнення особи, притягнутої до матеріальної відповідальності, зі служби або у разі, якщо рішення про притягнення до матеріальної відповідальності особи не прийнято до її звільнення зі служби, відшкодування завданої шкоди здійснюється в судовому порядку в разі відмови особи від її добровільного відшкодування або в іншому встановленому законом порядку.

З огляду на наведені вище положення Закону України "Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі" початок перебігу строку звернення до суду із вимогами щодо відшкодування завданої шкоди слід пов`язувати саме із звільненням військовослужбовця.

В даному ж випадку, із матеріалів позовної заяви вбачається, що відповідача виключено зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з 29.12.2021 (наказ №332 від 29.12.2021).

Поряд із цим, до суду з даним позовом Військова частина НОМЕР_1 звернулась лише 24.05.2024, тобто із значним пропуском тримісячного строку звернення до суду.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

При цьому враховано, що до матеріалів позовної заяви представником позивача долучено клопотання про поновлення строку звернення до суду. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку звернення до суду, представник позивача зазначив, що особовий склад та представники юридичної служби військової частини НОМЕР_1 постійно залучались для здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ в Донецькій та Луганській областях, внаслідок чого із об`єктивних причин не було можливості належним чином організовувати позовну роботу в інтересах військової частини НОМЕР_1 в у строки, визначені КАС України, перебуваючи не у пункті постійної дислокації частини, без можливості доступу до всіх необхідних документів, які б потрібні були для обґрунтування позовних вимог. Також, однією із причин пропуску строків звернення до суду представник позивача зазначив неналежне виконання попередніми начальниками юридичної служби військової частини НОМЕР_1 своїх функціональних обов`язків в частині організації та ведення претензійної і позовної роботи, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2021 року № 1092, виданого за результатами проведеного службового розслідування. Також вказав, що повномасштабне російське вторгнення на територію України 24 лютого 2022 року та введення воєнного стану, який було продовжено низкою указів Президента України, зумовило розосередження особового складу військової частини НОМЕР_1 за межами території для облаштування оборонних позицій на стратегічних напрямках, на тривалий проміжок часу, зокрема, військовослужбовців юридичної на фінансово-економічної служб.

Поряд із цим, варто зазначити, що неналежне виконання посадовими особами військової частини своїх обов`язків також не може вважатися поважною причиною для пропуску строку звернення до суду.

Крім того, відповідно до частини 2 статті 9 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", в умовах воєнного стану Кабінет Міністрів України, інші органи державної влади, військове командування, військові адміністрації, Верховна Рада Автономної Республіки Крим, Рада міністрів Автономної Республіки Крим, органи місцевого самоврядування здійснюють повноваження, надані їм Конституцією України, цим та іншими законами України.

У постанові від 10.11.2022 року у справі № 990/115/22 Велика Палата Верховного Суду вказала, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку.

Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

За усталеною практикою Верховного Суду введення воєнного стану може бути визнано судом поважною причиною пропуску відповідного процесуального строку або його продовження за умови, якщо пропуск строку знаходиться в прямому причинному зв`язку з такою обставиною. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку, а тому це питання має вирішуватися в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Натомість, позивачем у вказаній заяві не наведено обставин та не надано доказів, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій, пов`язаних з введенням на території України воєнного стану, а також не надано жодних доказів на підтвердження вказаних обставин.

Верховний Суд вирішуючи питання про поновлення строку на касаційне провадження з посиланням на воєнний стан виклав правову позицію (ухвала від 04.05.2022 року справа №420/18244/21) відповідно до якої саме лише посилання на введення воєнного стану на території України не може бути поважною причиною для поновлення строку на подання касаційної скарги для органу державної влади без зазначення конкретних обставин, які вплинули на своєчасність звернення до Верховного Суду та без надання відповідних доказів того, як саме введення військового стану вплинуло на роботу цього державного органу, що в свою чергу обумовило пропуск строку на подання касаційної скарги.

Таким чином, неможливість участі в адміністративному процесі суб`єкта владних повноважень під час воєнного стану повинно бути пов`язано з наявністю об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному здійсненню відповідних процесуальних дій.

В даному ж випадку, жодних доказів на підтвердження існування об`єктивно непереборних обставин, які б перешкоджали своєчасному зверненню Військової частини НОМЕР_1 до суду з даним позовом матеріали позовної заяви не містять.

Відтак, подане позивачем клопотання про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню.

Поряд із цим, слід враховувати, що частина 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється "право на суд", яке відповідно до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) включає не тільки право ініціювати провадження, але й право отримати "вирішення" спору судом.

З огляду на викладене, вважаю за можливе надати позивачу можливість подати обґрунтоване клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших причин поважності його пропуску (в разі існування таких причин).

Зазначені вище недоліки свідчать про невідповідність поданої позивачем позовної заяви вимогам, встановленим статтею 160 цього Кодексу.

За правилами, визначеними частиною 1 статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 статті 169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на викладене вважаю, що дану позовну заяву необхідно залишити без руху, надавши особі, яка її подала, строк для усунення недоліків шляхом:

- зазначення нормативно-правового обґрунтування підстав звернення до суду з даним позовом із вимогою про визнання протиправними дій ОСОБА_1 , в тому числі шляхом зазначення на виконання яких саме повноважень подано даний позов із відповідною вимогою, скерованою до фізичної особи чи/або уточнити зміст заявлених позовних вимог.

- надання доказів сплати судового збору в розмірі 4833,63 грн. за наступними реквізитами: одержувач: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд;

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших причин поважності його пропуску (в разі існування таких причин).

Керуючись ст.ст. 18, 160, 161, 169, 171, 256, 293, 294 КАС України, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про визнання дій протиправними, стягнення завданої шкоди залишити без руху.

2. Запропонувати представнику позивача у 5-денний строк з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви, зазначені в мотивувальній частині ухвали суду шляхом:

- зазначення нормативно-правового обґрунтування підстав звернення до суду з даним позовом із вимогою про визнання протиправними дій ОСОБА_1 , в тому числі шляхом зазначення на виконання яких саме повноважень подано даний позов із відповідною вимогою, скерованою до фізичної особи чи/або уточнити зміст заявлених позовних вимог.

- надання доказів сплати судового збору в розмірі 4833,63 грн. за наступними реквізитами: одержувач: ГУК у Він, обл./м.Вінниця/22030101, , банк: Казначейство України (ЕАП), рахунок: UA4002856, призначення платежу: судовий збір, за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Вінницький окружний адміністративний суд;

- надання обґрунтованого клопотання про поновлення строку звернення до суду із зазначенням інших причин поважності його пропуску (в разі існування таких причин).

3. Копію ухвали надіслати позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Суддя Поліщук Ірина Миколаївна