Справа № 401/1554/24
Суддя: Андріянова С. М.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 401/1554/24 Провадження № 2-а/401/49/24

03 вересня 2024 року місто Світловодськ

Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючий суддя - Андріянова С.М.

за участю секретаря - Філоненко Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в Світловодському міськрайонному суді Кіровоградської області, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), де третьою особою є Адміністрація державної прикордонної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

30 травня 2024 року представник позивача, ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Адміністрації Державної прикордонної служби України та Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 164058 від 20 травня 2024 року, винесену заступником начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » старшим лейтенантом ОСОБА_3 , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.

Ухвалою від 03 червня 2024 року адміністративний позов ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків.

17 червня 2024 року представник позивача ОСОБА_2 подав до суду заяву про усунення недоліків адміністративного позову надавши позовну заяву в новій редакції з відповідними додатками.

В обґрунтуванні позовних вимог посилається на те, що 20 травня 2024 року заступник начальника відділення інспекторів прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_5 » відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » старший лейтенант ОСОБА_3 склав протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 287895, згідно з яким 20 травня 2024 року о 13 год. 10 хв. МАПП « ІНФОРМАЦІЯ_6 » прикордонним нарядом, Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску на напрямку в`їзду в Україну був виявлений громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який порушив режим в ППр, а саме здійснював фото-відео зйомку, чим порушив вимоги п. 2.7 Наказу 15-ОД Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 21 січня 2022 року «Про встановлення режиму та зон прикордонного кордону у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах прикордонного Волинського загону», своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 202 КУпАП. Постановою про накладення адміністративного стягнення № 164058 від 20 травня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн. Позивач вказує, що зазначена постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки наказ 15-ОД Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 21 січня 2022 року «Про встановлення режиму та зон прикордонного кордону у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах прикордонного Волинського загону» не є нормативно-правовим актом, яким регулюється питання прикордонного режиму або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду виїзду. Зазначений наказ є виключно внутрішнім документом прикордонної служби, дія якого не поширюється на осіб, які перетинають державний кордон або перебувають в режимній зоні прикордонного контролю. Вищенаведене свідчить про відсутність події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП. Окрім того, ОСОБА_1 не роз`яснено та не реалізовано можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема правом скористатися юридичною допомогою.

Ухвалою від 18 червня 2024 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу надано строк для надання відзиву на позов.

24 червня 2024 року представник відповідача ОСОБА_5 подала до суду відзив, в якому просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 відмовити у повному обсязі. Обґрунтовує відсутність підстав для задоволення позову тим, що згідно з пунктом 2.1 Розділу ІІ наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 29 серпня 2011 року № 627 режим у пунктах пропуску для міжнародного та міждержавного сполучення встановлюється наказом начальника органу охорони державного кордону за погодженням з начальником митного органу та керівником підприємства, на території якого розміщено пункт пропуску через державний кордон. Режим у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг» встановлений наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 15-ОД від 21 січня 2022 року. Відповідно до п. 2.1 Наказу під час перебування на території пунктів пропуску положення наказу є обов`язковими для виконання всіма без винятку особами. Отже, режим у міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Устилуг» встановлений та діє на всій його території і є обов`язковим для дотримання. Відповідач вказує, що відповідно до вимог вищевказаного наказу, а саме п. 2.7, під час перебування у пунктах пропуску особам, які перетинають державний кордон забороняється вести фото відео зйомку здійснення перевірки паспортних документів, службових приміщень та документації з використанням будь-яких технічних засобів, вести приховану фото (кіно) - відео зйомку та використовувати засоби для негласного зняття інформації. Отже, здійснення фото відео зйомки є порушенням режиму у пункті пропуску, а саме порушення вимог Наказу № 15-ОД, Наказу № 627, а відповідні дії є правопорушенням, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 202 КУпАП. Оскаржувана постанова про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення винесена на основі протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 287895 від 25 травня 2024 року, що і є доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

01 липня 2024 року від представника позивача адвоката Кермач А.І. до суду надійшла відповідь на відзив в якій вказує, що наказ начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 15 ОД від 21 січня 2022 року «Про встановлення режиму та зон прикордонного контролю у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах ІНФОРМАЦІЯ_8 » не може діяти на всій території України і не є обов`язковим для дотримання, оскільки, не доведений до відома населенню у порядку встановленому законом, а відтак для позивача є нечинним. Режим у пунктах пропуску через державний кордон України, який може визначатися нормативно-правовими актами не може обмежувати конституційне право кожного збирати інформацію у будь-який спосіб на свій вибір, зокрема шляхом фото- відео зйомки. За таких обставин норми наказу № 15-ОД від 21 січня 2022 року та Положення про прикордонний режим, затверджене постановою КМУ від 27 липня 1998 року № 1147 в частині, в якій забороняється здійснення фото відео зйомки суперечить ст. 34 Конституції України та не підлягають застосуванню до спірних відносин. На підставі викладеного просить суд позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Окрім того, 08 серпня 2024 року представником позивача ОСОБА_7 подано до суду заяву про розрахунок судових витрат в якій просить суд стягнути з держави Україна за рахунок коштів Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі в розмірі 80 605 грн. 60 коп.

12 серпня 2024 року представник позивача подав до суду додаткові письмові пояснення в яких просить суд відмовити у задоволенні клопотання військової частини про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Того ж дня, представник відповідача ОСОБА_5 подала до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги.

Дослідивши письмові докази у справі, надані сторонами у справі, суд приходить до слідуючих висновків.

Судом встановлено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ЗхРУ №287895, 20 травня 2024 року о 13 год. 10 хв. в МАПП «Устилуг» прикордонним нарядом, Старший прикордонних нарядів в пункті пропуску на напрямку в`їзду в Україну був виявлений громадянин України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який порушив режим в ППр, а саме здійснював фото-відео зйомку, чим порушив вимоги п. 2.7 Наказу 15-ОД Начальника НОМЕР_2 прикордонного загону від 21 січня 2022 року «Про встановлення режиму та зон прикордонного кордону у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах прикордонного Волинського загону», своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 202 КУпАП.(а.с.76,77)

Постановою про накладення адміністративного стягнення № 164058 від 20 травня 2024 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 202 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1700 грн.(а.с.33,34)

Позивач не погодився з винесеною відносно нього постановою, вказуючи, що режим у пунктах пропуску через державний кордон України, який може визначатися нормативно-правовими актами не може обмежувати конституційне право кожного збирати інформацію у будь-який спосіб на свій вибір, зокрема шляхом фото- відео зйомки.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Положеннями ст. 9, 77 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як встановлено вище, позивачу поставлено в провину порушення ним режиму в пункті пропуску через державний кордон України, тобто вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП України визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 202 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення прикордонного режиму, режиму в пунктах пропуску через державний кордон України або режимних правил у контрольних пунктах в`їзду - виїзду.

Згідно зі ст. 26 Закону України «Про державний кордон України», режим у пунктах пропуску через державний кордон України - порядок перебування і пересування всіх осіб і транспортних засобів у межах території прикордонних залізничних і автомобільних станцій, морських і річкових портів, аеропортів і аеродромів, відкритих для міжнародного сполучення, а також здійснення іншої діяльності, пов`язаної з пропуском через державний кордон України осіб, транспортних засобів, вантажів, - визначається згідно з законодавством України Державною прикордонною службою України разом з компетентними органами. У приміщеннях і місцях, де здійснюється прикордонний контроль, Державна прикордонна служба України встановлює додаткові режимні правила, що регламентують порядок допуску в них осіб, які беруть участь у контролі та обслуговуванні пасажирів і транспортних засобів закордонного прямування, відправленні з пунктів пропуску транспортних засобів, що вибувають за кордон і прибувають в Україну, а також інші обмеження для запобігання незаконному перетинанню державного кордону України.

Державні органи, громадські об`єднання, посадові особи, а також громадяни зобов`язані додержуватись режиму державного кордону України, виконувати вимоги прикордонного режиму та режиму в пунктах пропуску через державний кордон України (ст. 34 Закону України «Про державний кордон України»).

Відповідно до положень ст. 35 Закону України «Про державний кордон України», особи, винні в порушенні або спробі порушення режиму державного кордону України, прикордонного режиму або режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, а також в інших порушеннях законодавства про державний кордон України, несуть кримінальну, адміністративну або іншу відповідальність згідно з законодавством України.

Закон України «Про прикордонний контроль» визначає правові основи здійснення прикордонного контролю, порядок його здійснення, умови перетинання державного кордону України.

Відповідно до п. 1 ч. 5 ст. 2 вказаного Закону, прикордонний контроль забезпечується шляхом установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон та здійснення контролю за його додержанням.

Згідно із п. 19 ст. 1 Закону України «Про прикордонний контроль», режим у пунктах пропуску через державний кордон, а також здійснення іншої діяльності, пов`язаної з пропуском через державний кордон осіб, транспортних засобів та вантажів, встановлюється наказом начальника органу охорони державного кордону, погодженим з керівником митного органу та керівником підприємства, на території якого розміщено пункт пропуску через державний кордон.

Відповідно до п. 2.1 Порядку дій посадових осіб органів охорони державного кордону Державної прикордонної служби України щодо установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон, здійснення контролю за його додержанням, а також організації і забезпечення взаємодії та координації контрольних органів і служб, що здійснюють різні види контролю або беруть участь у забезпеченні режиму в пунктах пропуску через державний кордон, затвердженого наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 29 серпня 2011 року № 627, режим у пунктах пропуску для міжнародного та міждержавного сполучення встановлюється наказом начальника органу охорони державного кордону за погодженням з начальником митного органу та керівником підприємства, на території якого розміщено пункт пропуску через державний кордон.

Тобто вищевказаними нормативними актами регламентовано установлення режиму в пунктах пропуску через державний кордон та здійснення контролю за його додержанням. Громадяни в свою чергу зобов`язані додержуватись режиму в пунктах пропуску через державний кордон України.

Режим та зони прикордонного контролю у міжнародних та міждержавних пунктах пропуску для автомобільного сполучення в межах 6 прикордонного Волинського загону встановлений Наказом начальника НОМЕР_2 прикордонного загону № 15-ОД від 21 січня 2022 року.

Відповідно до п. 2.7 Наказу під час перебування у пунктах пропуску особам, які перетинають державний кордон, забороняється вести фото (кіно) відео зйомку здійснення перевірки паспортних документів, службових приміщень та документації з використанням будь-яких технічних засобів, вести приховану фото (кіно) відео зйомку та використовувати засоби для негласного зняття інформації (за винятком випадків, передбачених законодавством України).

Відповідно до п. 2.1 Наказу під час перебування на території пунктів пропуску положення наказу є обов`язковими для виконання всіма без винятку особами.

Суд враховує і те, що згідно зі статтею 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір. Здійснення цих прав може бути обмежене законом в інтересах національної безпеки, територіальної цілісності або громадського порядку з метою запобігання заворушенням чи злочинам, для охорони здоров`я населення, для захисту репутації або прав інших людей, для запобігання розголошенню інформації, одержаної конфіденційно, або для підтримання авторитету і неупередженості правосуддя.

Вимогами ст. 5 Закону України «Про інформацію» визначено, що кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів.

Однак, реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.

Проведення фото (кіно) відео зйомки на мобільний телефон, здійснення якого не заперечував позивач та підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 287895, є фіксуванням інформації, яка може бути оприлюднена, передана або розповсюджена будь-яким способом.

Враховуючи вищевказане, дійсно, кожен може вільно збирати інформацію у будь-який спосіб, однак суд зазначає, що таке право може бути обмежене у певних випадках.

Так, Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який затверджений Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX. В подальшому воєнний стан був неодноразово продовжений Указами Президента України та діє і на даний час.

Пунктом 3 Указу № 64/2022 визначено, що у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені ст. 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Зважаючи на введення воєнного стану в Україні, посягання на територіальну цілісність держави, з огляду на покладання на Державну прикордонну службу України завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні, відомості, що стосуються діяльності, пов`язаної з охороною державного кордону України є особливо важливими для держави в даний період, а тому обмеження щодо будь-якого збирання інформації є виправданим втручанням у права особи.

Системний аналіз вищенаведених вимог нормативних актів в сукупності з наданими суду документами дає підстави для висновку про те, що віде-, кіно-, фотознімання чи інше збирання інформації у пункті пропуску «Устилуг» можливе лише після отримання відповідного дозволу начальника прикордонного загону та у супроводі відповідних посадових осіб. Інформація про необхідність дотримання такої процедури є в загальному доступі, нормативні акти, які регулюють порядок отримання такого дозволу, опубліковані у встановленому законом порядку, а тому посилання позивача на відсутність можливості ознайомлення з відомчими документами, не звільняють його від обов`язку дотримуватися тих норм, які мають вищу юридичну силу.

Отже, відповідачем належними та допустимими доказами доведено факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 202 КУпАП, оскільки він порушив режим в пункті пропуску через державний кордон України, натомість, доказів, які б спростовували факт вчинення позивачем вказаного правопорушення, суду не надано.

Згідно зі ст. 222-1 КУпАП, до компетенції уповноважених посадових осіб органів Державної прикордонної служби України віднесено розгляд адміністративних порушень, передбачених ст. 202 КУпАП.

Відповідно до ст.246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення встановлено ст. 279 КУпАП.

Як визначено ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі, яка в силу приписів ст. 285 КУпАП, оголошується негайно після закінчення розгляду справи, а її копія вручається під розписку.

Відповідно до п. 1 Розділу III Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, затвердженої наказом МВС України від 18 березня 2013 № 898, щодо кожного факту вчинення адміністративного правопорушення, протидію якому віднесено до компетенції Держприкордонслужби, невідкладно, але не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення в пункті пропуску через державний кордон України, або контрольному пункті в`їзду-виїзду, або контрольованому прикордонному районі особи, яка вчинила правопорушення, складається протокол про адміністративне правопорушення, за винятком випадків, передбачених статтею 258 КУпАП.

Згідно з п. 5, 6 Розділу III згаданої Інструкції, уповноважена посадова особа зобов`язана роз`яснити особі, стосовно якої складається протокол, її права, передбачені статтею 268 КУпАП, та зміст статті 63 Конституції України, про що робиться відмітка в протоколі, яка засвідчується підписом зазначеної особи.

Особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, пропонується надати письмові пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які викладаються в протоколі і засвідчуються її підписом. Письмові пояснення можуть додаватися до протоколу окремо, про що робиться відповідний запис у протоколі.

Відповідно до п. 8, 9 Розділу III вищевказаної Інструкції, протокол підписується уповноваженою посадовою особою та особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, потерпілими (за їх наявності).

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати письмові пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, де може викласти мотиви своєї відмови від його підписання чи отримання. Пояснення та зауваження додаються до протоколу.

До протоколу за наявності долучаються матеріали, що підтверджують факт учинення адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами п. 3, 5, 7 Розділу IV Інструкції з оформлення посадовими особами Державної прикордонної служби України матеріалів справ про адміністративні правопорушення, справа розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Постанова про накладення адміністративного стягнення оформляється відповідно до вимог, установлених статтею 283КУпАП.

Постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Як вбачається з матеріалів справи, протокол та оскаржувану постанову відповідно складено, винесено та підписано уповноваженою особою. Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення позивачу було роз`яснено суть правопорушення, його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, надано можливість надати свої пояснення, які він виклав письмово, ознайомлено зі змістом складених документів та вручено їх копії, про що свідчить його власноручний підпис у постанові про накладення адміністративного стягнення № 164058 від 20 травня 2024 року. При накладенні стягнення враховано характер правопорушення, особу правопорушника, обставини, які обтяжують та пом`якшують відповідальність.

Враховуючи вищевикладене у сукупності у призмі нормативних актів, які визначають режим в пунктах пропуску через державний кордон, який є особливо важливими для функціонування та безпеки держави, та обмеження, які застосовуються на ньому у мирний час та посилюються у зв`язку з введенням в Україні воєнного стану, зважаючи на доведеність здійснення позивачем запису, який є способом збору інформації, під час пропускної операції на мобільний телефон, що є порушенням режиму в пунктах пропуску через державний кордон України, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 202 КУпАП, дотримання процедури притягнення до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог ОСОБА_1 .

Оскаржувана постанова винесена уповноваженою на те особою, відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства, та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому постанова скасуванню не підлягає.

Відповідно до вимог пункту 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановленні обставини справи, оцінюючи в сукупності наявні у справі докази, суд приходить до переконання, що підстав для задоволення позовних вимог позивача ОСОБА_1 не має, а постанова по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 202 КУпАП № 164058 винесена у відповідності до вимог чинного законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

Відповідно до ст.139 КАС України, понесені витрати позивачем на оплату судового збору та витрати на професійну правничу допомогу, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст.2, 9, 72-77, 194, 241-246, 250, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), де третьою особою є Адміністрація державної прикордонної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 164058 від 20 травня 2024 року відмовити повністю за безпідставністю вимог.

Судові витрати у справі віднести за рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги. Відмову у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Третя особа: Адміністрація державної прикордонної служби України, вул. Володимирська, 26, м. Київ, .

Суддя Світловодського міськрайонного

суду Кіровоградської області С.М. Андріянова