Справа № 285/3139/24
Суддя: Сторчак В. Ю.
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 285/3139/24

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Мозговий В.Б.

Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю.

05 вересня 2024 року м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Сторчака В. Ю.

суддів: Сушка О.О. Граб Л.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 на рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 липня 2024 року адміністративний позов задоволено частково.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №445 від 04.06.2024 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, змінено в частині розміру адміністративного стягнення у вигляді штрафу з 17 000 грн на 3 400 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав, викладених у скарзі.

Сторони в судове засідання не з"явились.

Згідно з частиною 2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

За правилами п.3 ч.1 ст.311 КАС України, розгляд справи колегією суддів здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, зі змісту оскаржуваної постанови від 04.06.2024 №445 вбачається, що 24.04.2024 ОСОБА_1 отримав повістку про виклик до Звягельського РТЦКСП, що підтверджується розпискою, на 25.04.2024 р. о 9 год 00 хв для уточнення облікових даних. Проте, на вказану в повістці дату та час не з`явився без поважних причин, чим порушив вимоги ч.1 ст.22 Закону України «Про мобілізацію та мобілізаційну підготовку» (далі - Закон), у зв`язку з чим, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2ст.210-1 КУпАПі накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 17 000 гривень.

Позивач, звертаючись до суду з даним позовом, посилається на те, що спірна постанова винесена відповідачем з порушенням вимог законодавства та безпідставно. Також вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення було проведено з порушеннями норм КУпАП, а саме: без його участі; без складання протоколу; невірного застосування закону про відповідальність (щодо зворотньої дії закону у часі).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що з боку позивача мало місце порушення вимог ч.1 ст.22 Закону, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.210-1 КУпАП (в редакції чинній на день вчинення правопорушення), але накладений на нього штраф в розмірі 17 000 грн не відповідає вимогам закону чинному на день вчинення правопорушення, у зв`язку з чим розмір штрафу підлягає зміненню з 17 000 грн на 3 400 грн.

Даючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до вірно висновку щодо часткового задоволення позову

Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1ст. 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 2ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Як вірно вказав суд першої інстанції, визначальним для кваліфікації дій позивача в частині порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене під час дії особливого періоду, є факт неявки позивача до Звягельського РТЦКСП 25 квітня 2024 року о 09 годині 00 хвилин за повісткою від 24 квітня 2024 року. Відтак, саме 25 квітня 2024 року є датою вчинення адміністративного правопорушення.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта відносно того, що датою вчинення правопорушення потрібно вважати моментом з`ясування всіх обставин по справі, оскільки як вірно встановлено судом, передбачений Законом обов`язок позивача щодо явки до Звягельського РТЦКСП був визначений конкретним строком - 25.04.2024 року о 09 годині 00 хв.

Відповідно до ч.1 ст. 22 Закону під час мобілізації громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період (в редакції на день вчинення правопорушення).

Відповідно до ч. 2 ст.26 Закону громадяни за невиконання своїх обов`язків щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації несуть відповідальність згідно із законом.

Варто зазначити, що станом на 25.04.2024 частина друга статті 210-1 діяла в наступній редакції: «Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( тобто від 3400 до 5100 грн) і на посадових осіб від трьохсот до п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян»

В подальшому, згідно Закону № 3696-ІХ від 09.05.2024, що набрав чинності з 19 травня 2024 року, стаття 210-1 КУпАП була викладена в новій редакції, а саме: частина друга стала визначати відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від п`ятисот до семисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від однієї тисячі п`ятисот до двох тисяч неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Частиною третьою цієї статті передбачено відповідальність за вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період, що тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян ( тобто від 17000 грн. до 25500 грн.), і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Цим же законом зазнала змін іст.258 КУпАП, згідно частини п`ятої якої протоколи заст.210-1 КУпАПне складаються, в зв`язку з чим, відповідач не складаючи протокол діяв правомірно, а тому доводи позивача, що відповідач повинен був скласти протокол судом відхиляються.

Зважаючи на наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності факту порушення позивачем ч. 2 ст.210-1 КУпАП (в редакції чинній на день вчинення правопорушення).

Виходячи із встановлених обставин справи та враховуючи вимоги законодавства щодо дії законів у часі, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що відповідачем вірно кваліфіковано дії позивача за ч.2 ст.210-1 КУпАП (в редакції чинній на день вчинення правопорушення), але розмір адміністративного стягнення, якій було накладено на позивача, не відповідає санкції ч.2 ст.210-1 КУпАП (в редакції чинній на день вчинення правопорушення), в зв`язку з чим постанова в цій частині не відповідає вимогам закону.

Відповідно до вимогст.293 КУпАП при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення, орган, в тому числі і суд, може змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, щоб стягнення не було посилено.

Частина друга ст.210-1 КУпАП (в редакції чинній на день вчинення правопорушення) передбачала стягнення, у вигляді штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складало від 3400 грн до 5100 грн.

Виходячи з вище наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що з боку позивача мало місце порушення вимог ч.1 ст.22 Закону, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.210-1 КУпАП (в редакції чинній на день вчинення правопорушення), але накладений на нього штраф в розмірі 17 000 грн не відповідає вимогам закону чинному на день вчинення правопорушення, у зв`язку з чим розмір штрафу підлягає зміненню з 17 000 грн на 3 400 грн.

Оцінюючи доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з того, що судом першої інстанції було надано належну правову оцінку доводам сторін. Жодних нових доводів, які б вказували на порушення норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного судового рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Щодо інших доводів скаржника, зазначених у апеляційній скарзі, колегія суддів, згідно ч. 2 ст. 6 КАС України застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Зокрема, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити без задоволення, а рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 11 липня 2024 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Сторчак В. Ю.

Судді Сушко О.О. Граб Л.С.