Справа № 300/5520/24
Суддя: Боршовський Т.І.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви в частині позовних вимог
"03" вересня 2024 р. справа № 300/5520/24
м. Івано-Франківськ
Суддя Івано-Франківського окружного адміністративного суду Боршовський Т.І., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення дій, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 15.07.2024 звернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 обмеження пенсії максимальним розміром; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.03.2022 року провести перерахунок та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення № 1891 від 23.11.2021, з урахуванням індексацій, індексацій передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168, постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185, надбавок, доплат, а також з урахуванням щомісячної надбавки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713, - без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.07.2024 позовну заяву залишено без руху через її невідповідність вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України та надано позивачу десятиденний строк з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення її недоліків у спосіб: подати до Івано-Франківського окружного адміністративного суду заяву про поновлення строку із зазначення причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом та надати докази поважності причин пропуску такого строку.
29.07.2024 через канцелярію Івано-Франківського окружного адміністративного суду надійшла заява представника позивача від 26.07.2024 на виконання вимог ухвали суду. Згідно вказаної заяви від 26.07.2024 представник позивача в обґрунтування дотримання строку звернення до суду з цим позовом зазначила, що початок перебігу строку звернення до суду з цим позовом необхідно відраховувати з моменту коли позивач отримав листа-відповіді ГУ ПФУ в Івано-Франківській області від 04.07.2024.
Досліджуючи обставини виконання позивачем вимог ухвали від 22.07.2024 щодо зазначення поважних причин пропуску строку звернення до суду в частині вищевказаних позовних вимог, суд вказує на таке:
За правилами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Частиною другою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до частини третьої статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
З аналізу зазначених положень процесуального закону, законодавець виходить не тільки з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, а й об`єктивної можливості цієї особи знати про такі факти.
Отже, у даній категорії справ процесуальний закон визнав строк в шість місяців достатнім для того, щоб особа, яка вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушено її права, свободи чи інтереси, визначилася, чи звертатиметься вона до суду з позовом за їх захистом.
Суд встановив, що позивач є пенсіонером, отримує пенсію на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб.
Натомість, представник позивача подала цей позов до Івано-Франківського окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» 12.07.2024 з позовними вимогами, які стосуються відновлення порушеного права на отримання пенсії без обмеження її максимальним розміром з 01.03.2022.
За вказаних обставин, позивач пропустив строк звернення до суду в частині позовних вимог за період з 01.03.2022 по 11.01.2024, що передує шестимісячному строку звернення до суду з цим позовом. При цьому, суд вважає, що отримання позивачем листів відповідача у відповідь на його звернення щодо виплати пенсії також не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду. Будь-яких поважних причин пропуску строку звернення до суду в частині позовних вимог за період з 01.03.2022 по 11.01.2024 представник позивача суду не навів.
Вирішуючи питання поважності причин пропуску строку звернення до суду, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.10.2020 у справі № 9901/32/20 вказала:
"...правовий інститут строків звернення до адміністративного суду за захистом свого порушеного права не містить вичерпного, детально описаного переліку причин чи критеріїв їх визначення. Натомість закон запроваджує оцінні, якісні параметри визначення таких причин - вони повинні бути поважними, реальними або, як згадано вище, непереборними і об`єктивно нездоланними на час плину строків звернення до суду. Ці причини (чи фактори об`єктивної дійсності) мають бути несумісними з обставинами, коли суб`єкт звернення до суду знав або не міг не знати про порушене право, ніщо правдиво йому не заважало звернутися до суду, але цього він не зробив і через власну недбалість, легковажність, байдужість, неорганізованість чи інші подібні за суттю ставлення до права на доступ до суду порушив ці строки.
Інакшого способу визначити, які причини належить віднести до поважних, ніж через зовнішню оцінку (кваліфікацію) змісту конкретних обставин, хронологію та послідовність дій суб`єкта правовідносин перед зверненням до суду за захистом свого права, немає. Під таку оцінку мають потрапляти певні явища, фактори та їх юридична природа; тривалість строку, який пропущений; те, чи могли і яким чином певні фактори завадити вчасно звернутися до суду, чи перебувають вони у причинному зв`язку із пропуском строку звернення до суду; яка була поведінка суб`єкта звернення протягом цього строку; які дії він вчиняв, і чи пов`язані вони з готуванням до звернення до суду".
Таким чином, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Отже, незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Так, в позовній заяві та в заяві від 26.07.2024 представник позивача не зазначила жодних обставин, які б перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до відповідача з метою отримання інформації про складові його пенсійного забезпечення.
Щодо висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 24.12.2020 у справі №510/1286/16-а, про те, що у спорах, що виникають з органами Пенсійного фонду України, особа може дізнатися, що її права порушені, зокрема, при отриманні від органу Пенсійного фонду України відповіді (листа-відповіді, листа-роз`яснення) на надісланий запит щодо розміру пенсії, нормативно-правових документів (про правильність/помилковість нарахування розміру пенсії, своєчасність/несвоєчасність її перерахунку), на підставі яких був здійснений саме такий розрахунок, то суд вказує на таке:
Пенсія є щомісячним періодичним платежем, а тому в будь-якому разі її розмір відомий особі, яка її отримує. Така особа має реальну, об`єктивну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації про рішення, на підставі якого було здійснено призначення пенсії чи був здійснений її перерахунок, з яких складових вона складається, як обрахована та на підставі яких нормативно-правових актів був здійснений саме такий її розрахунок чи розрахунок її складових. Отже, з дня отримання пенсійної виплати особою, якій призначена пенсія вона вважається такою, що повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи законних інтересів. Винятком з цього правила є випадок, коли така особа без зайвих зволікань, в розумний строк після отримання пенсійної виплати, демонструючи свою необізнаність щодо видів та розміру складових призначеної (перерахованої) їй пенсії звернулась до пенсійного органу із заявою про надання їй відповідної інформації. В такому випадку особа вважається такою, що дізналась про порушення її прав при отриманні від пенсійного органу відповіді на подану нею заяву.
Реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, нереалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.
Так, представник позивача зазначила, що про порушення права на виплату пенсії без обмеження максимальним розміром позивач дізнався з відповіді пенсійного органу від 04.07.2024, однак позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження відсутності об`єктивної можливості дізнатися про порушене право на отримання доплати до пенсії, а відтак звернутись до суду раніше.
Суд критично оцінює доводи позивача про те, що про порушення своїх прав та інтересів він не міг дізнатися до 04.07.2024. Такий висновок обґрунтований тим, що позивач не був обмежений у можливостях як письмового звернення до пенсійного органу, так і самостійного виявлення невиплати спірної суми, наприклад шляхом доступу до особистого електронного кабінету на офіційному сайті Пенсійного фонду України.
Таким чином, мотиви і аргументи, які вказані представником позивача в заяві від 26.07.2024 не можуть розцінюватися як поважні причини пропуску строку звернення до суду з позовом в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 обмеження пенсії максимальним розміром; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.03.2022 року провести перерахунок та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення № 1891 від 23.11.2021, з урахуванням індексацій, індексацій передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168, постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185, надбавок, доплат, а також з урахуванням щомісячної надбавки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713, - без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.03.2022 по 11.01.2024.
За таких обставин, позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в частині вищевказаних вимог підлягає поверненню на підставі частини другої статті 123, пункту 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись частиною другою статті 123, пунктом 1 частини четвертої статті 169, статтями 241, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо застосування до пенсії ОСОБА_1 обмеження пенсії максимальним розміром; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з 01.03.2022 року провести перерахунок та виплату пенсії, призначеної ОСОБА_1 на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення № 1891 від 23.11.2021, з урахуванням індексацій, індексацій передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118, постановою Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168, постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2024 №185, надбавок, доплат, а також з урахуванням щомісячної надбавки, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року № 713, - без обмеження пенсії максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум, за період з 01.03.2022 по 11.01.2024, - повернути позивачу.
Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до Івано-Франківського окружного адміністративного суду в порядку, встановленому законом.
Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя /підпис/ Боршовський Т.І.