Справа № 580/6475/24
Суддя: Василь ГАВРИЛЮК
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року справа № 580/6475/24

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Гаврилюка В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними та скасування рішення і зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) подав позов до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі Головне управління, відповідач), в якому, з урахуванням редакції позову від 08.07.2024, просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення № 24 від 29.05.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком за загальним правилом передбаченим статтею 26 Закону № 1058-IV, по досягненню віку 62 роки, за наявності розміру страхового стажу 35 років;

- зобов`язати відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком за загальним правилом передбаченим статтею 26 Закону № 1058-IV, по досягненню віку 62 роки, за наявності розміру страхового стажу 35 років, та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, зазначених у цьому рішенні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що отримував пенсію за віком зі зменшенням пенсійного віку відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. У травні 2024 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з письмовою заявою про здійснення перерахунку та призначення розміру пенсії за віком на загальних підставах з урахуванням досягнення ним віку 62 роки та наявністю трудового стажу, що перевищує 31 рік, в якій просив виконати переведення з одного виду пенсії на інший шляхом зміни правової підстави призначення пенсії, однак відповідач прийняв рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Ухвалою від 15.07.2024 суддя Черкаського окружного адміністративного суду прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у адміністративній справі, вирішив розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

09.08.2024 до суду надійшов письмовий відзив на адміністративний позов, в якому представниця відповідача просила в задоволенні позову відмовити повністю, зазначивши при цьому, що позивач отримує пенсію за віком, яка йому призначена зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ. Особи, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення в питаннях пенсійного забезпечення мають пільгу, яка виражається у зниженні пенсійного віку, проте вид пенсії, що їм призначається це пенсія за віком, яка призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону № 1058-IV, у зв`язку із чим у спірних правовідносинах відсутнє переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком, надана зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, є різновидом пенсії за віком, але зі зменшенням загального пенсійного віку, що унеможливлює призначення пенсії за віком повторно та, відповідно, застосування при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки.

Розгляд справи по суті відповідно до частини 3 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) розпочато через п`ятнадцять днів з дня відкриття провадження у справі.

Розглянувши матеріали адміністративної справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов до такого висновку.

Суд встановив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримує пенсію за віком, призначену зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Після призначення пенсії позивач продовжив працювати, у зв`язку із чим, за заявою позивача, відповідач здійснив перерахунок його пенсії з 01.09.2023 з урахуванням додатково набутого страхового стажу (підтверджується протоколом перерахунку пенсії від 31.08.2023).

21.05.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою, в якій просив здійснити переведення на пенсію за віком згідно ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач прийняв рішення № 24 від 29.05.2024, яким відмовив у здійсненні перерахунку, зазначивши, що на дату звернення заявник одержує пенсію за віком згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Рішення Головного управління щодо відмови у призначенні пенсії за віком за загальним правилом, передбаченим статтею 26 Закону № 1058-IV позивач вважає протиправним, а тому за захистом своїх прав, свобод та інтересів звернувся до суду з цим позовом.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Нормами статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються, зокрема, Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Відповідно до частини першої статті 9 Закону 1058 за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з частинами другою, четвертою статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до частини 4 статті 42 Закону № 1058-IV у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії.

У разі якщо застрахована особа після призначення (перерахунку) пенсії має менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок пенсії проводиться не раніше ніж через два роки після призначення (попереднього перерахунку) з урахуванням страхового стажу після її призначення (попереднього перерахунку) та заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Якщо пенсіонер, який продовжував працювати, набув стажу, достатнього для обчислення пенсії відповідно до частини першої статті 28 цього Закону, за його заявою проводиться відповідний перерахунок пенсії незалежно від того, скільки часу минуло після призначення (попереднього перерахунку) пенсії, з урахуванням заробітної плати, з якої призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Механізм проведення перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, щороку з 01 квітня без додаткового звернення осіб, які після призначення (попереднього перерахунку) пенсії продовжували працювати визначає Порядок проведення перерахунку пенсії без додаткового звернення особи відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України від 18 травня 2018 року № 10-1 (далі Порядок № 10-1).

Підпунктом 1 пункту 3 Порядку № 10-1 встановлено, що перерахунок пенсії проводиться пенсіонеру, який після призначення (перерахунку) пенсії продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію або із заробітної плати за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону, за даними реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) пенсії;

Перерахунок проводиться з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Відповідно до пункту 4 Порядку № 10-1 перерахунок проводиться тим особам, які станом на 01 березня року, в якому здійснюється перерахунок, набули право на проведення перерахунку, передбачене пунктом 3 цього Порядку, на найбільш вигідних умовах.

Аналіз вказаних положень вказує, що обчислення пенсії здійснюється із урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. У разі якщо, після призначення (перерахунку) пенсії, пенсіонер продовжував працювати та має не менш як 24 місяці страхового стажу, перерахунок здійснюється з урахуванням страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) та із заробітної плати (доходу), з якої (якого) призначено (попередньо перераховано) пенсію.

Як вище встановив суд, позивачу призначена пенсія за віком відповідно до Закону № 1058-IV з 02.06.2017 зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ. Після призначення пенсії позивач продовжував працювати, у зв`язку із чим пенсію позивача відповідач перерахував з 01.09.2023 з урахуванням додатково набутого страхового стажу, що підтверджується протоколом перерахунку пенсії від 31.08.2023.

Законом України від 03.10.2017 № 2148-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій (далі Закон № 2148-VIII) було передбачено перерахунок всіх раніше призначених пенсій (осучаснення пенсій) з 01.10.2017 з використанням середньої заробітної плати за останні три роки (2014, 2015, 2016) у розмірі 3764,40 грн.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах відбувся перерахунок пенсії в межах одного закону, позивач продовжує отримувати той самий вид пенсії з моменту її призначення. Суд врахував, що особи, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення мають пільгу у формі зниження пенсійного віку, що передбачена ст. 55 Закону № 796, проте вид пенсії, що їм призначається це пенсія за віком, яка призначається, перераховуються та виплачується у відповідності з положеннями Закону № 1058-IV.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про неможливість здійснення у спірних правовідносинах переведення з одного виду пенсії на інший, оскільки пенсія за віком, яка вже призначена позивачеві зі зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ, не змінює вид пенсії (за віком), натомість лише передбачає пільгове обчислення віку, що у свою чергу унеможливлює призначення пенсії за віком повторно із застосуванням при обчисленні пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за три останні роки перед зверненням.

З урахуванням зазначеного, наявні у матеріалах справи докази вказують про відсутність підстав для перерахунку пенсії позивача згідно його заяви 02.05.2024 № 1190.

Згідно частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є необґрунтованими, а вимоги такими, у задоволенні яких слід відмовити.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує таке.

Згідно статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Відповідно до частини 1 статті 139 вказаного Кодексу при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зважаючи на те, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, то підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 9, 14, 73-77, 139, 242 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Учасники справи:

1) позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 );

2) відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, ).

Рішення складене у повному обсязі та підписане 02.09.2024.

Суддя Василь ГАВРИЛЮК