Справа № 280/5801/24
Суддя: Калашник Юлія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

02 вересня 2024 року (09:10)Справа № 280/5801/24 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Калашник Ю.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10002, м. Житомир, вул. Ольжича, 7, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

20.06.2024 через підсистему «Електронний суд» до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі відповідач), в якій позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №20 від 20.03.2024 про відмову у призначення позивачу пенсії за віком;

зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком та зарахувати до страхового стажу позивача всі періоди роботи згідно записів у дублікаті трудової книжки НОМЕР_2 від 03.07.2001, в т.ч. щодо його навчання у період 01.09.1984 по 27.07.1987 у Чубарівському ПТУ-58.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що у встановленому порядку звернувся до органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком. Проте, рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області №20 від 20.03.2024 відмовлено у призначенні пенсії за віком. Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що відповідач відмовив у зарахуванні трудового стажу період його роботи, зазначеної в дублікаті трудової книжки НОМЕР_3 від 03.07.2001, оскільки трудова книжка є дублікатом. При цьому, будь-яких недоліків щодо заповнення дублікату трудової книжки, або наявність описок чи виправлень за якими відповідач не бажає зараховувати до загального страхового стажу, взагалі не зазначає. Також відповідачем не враховано період навчання позивача, оскільки відомості щодо терміну навчання надані зі слів заступника директора з НВР, та робота в колгоспі. Позивач зауважує, що оскільки йому вже виповнилося 55 років, а його загальний страховий стаж становить більше 35 років, то відповідно він має право на отримання пенсії. Таким чином, відмова у зарахуванні спірних періодів стажу несумісна з принципами верховенства права та належного урядування. Беручи до уваги вищезазначене просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 25.06.2024 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

04.07.2024 до суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 31270), в якому останній проти задоволення позовних вимог заперечує у повному обсязі. Зокрема зазначає, що за даними документами до страхового стажу не зараховано: періоди трудової діяльності зазначені в трудовій книжці НОМЕР_3 від 03.07.2001, оскільки трудова книжка дублікат; період навчання з 01.09.1987 по 26.06.1993 відповідно до наданого диплому УВ № НОМЕР_4 , оскільки вищезазначений період роботи перетинається з періодом проходження строкової служби; період навчання з 01.09.1984 по 27.07.1987 відповідно до наданої довідки №75 від 06.02.2023, оскільки відомості щодо терміну навчання надані зі слів заступника директора з НВР; період роботи в колгоспі відповідно до архівної довідки № 05- 07/С-325 від 22.02.2024, оскільки відсутні відомості щодо встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі у колгоспі. Довідка щодо встановленого та виробленого мінімуму трудової участі у колгоспі відсутня. Архівна довідка № 05-07/С-326 від 22.02.2024, не взята до уваги, оскільки відсутні відомості встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі у колгоспі, не зазначено ПІБ особи в протоколі на прийняття від 17 березня 1994. Врахування вищезазначеного періоду роботи відповідно до наданої архівної довідки буде можливим після підтвердження первинними документами. Згідно реєстру застрахованих осіб враховано всі періоди трудової діяльності, зокрема, з 01.01.1999. За поданими документами та даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку страховий стаж становить 23 роки 06 місяців 28 днів. Особа матиме право на пенсійну виплату при набутті необхідного страхового стажу. Враховуючи принцип екстериторіальності, розгляд заяви та наданих документів щодо призначення пенсії за віком згідно пункту 4 частини першої статті 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», здійснено структурним підрозділом ГУ ПФУ в Житомирській області - 20.03.2024, винесено рішення №20 про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Згідно зі ст. 258 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно з ч. 4 ст. 243 КАС України, судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, суд визнав за доцільне вирішити справу за наявними в ній матеріалами, в порядку письмового провадження.

У період часу з 01.08.2024 по 30.08.2024 суддя Калашник Ю.В. була відсутня на роботі, що підтверджується довідкою Запорізького окружного адміністративного суду від 30.08.2024 № 02-35/24/68, яка міститься в матеріалах справи, у зв`язку із чим рішення у повному обсязі складено та підписано у перший робочий день.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини.

12.03.2024 позивач звернувся до ГУ ПФУ в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до п.4 ч.1 ст.115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням ГУ ПФУ в Житомирській області №20 від 20.03.2024 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу 25 років (а.с.66).

У рішенні зазначено, що пенсійний вік визначений статтею 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 55 років. Вік заявника на дату звернення 55 років. Необхідний страховий стаж визначений статтею 115 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 25 років. Страховий стаж особи становить: 23 роки 06 місяців 28 днів. За доданими документами до страхового стажу не враховані періоди трудової діяльності зазначені в трудовій книжці НОМЕР_3 від 03.07.2001, оскільки трудова книжка дублікат. До страхового стажу не врахований період навчання з 01.09.1987 по 26.06.1993 відповідно до наданого диплому УВ № НОМЕР_4 , оскільки вищезазначений період роботи перетинається з періодом проходження строкової служби. Не врахований період навчання з 01.09.1984 по 27.07.1987 відповідно до наданої довідки № 75 від 06.02.2023, оскільки відомості щодо терміну навчання надані зі слів заступника директора з НВР. Для зарахування до страхового стажу періоду навчання необхідно документи що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання що передбачено пунктом 8 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637. Не врахований період роботи в колгоспі відповідно до архівної довідки № 05-07/С-325 від 22.02.2024, оскільки відсутні відомості щодо встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі у колгоспі. Довідка щодо встановленого та виробленого мінімуму трудової участі у колгоспі відсутня. Архівна довідка № 05-07/С-326 від 22.02.2024, не взята до уваги, оскільки відсутні відомості встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі у колгоспі, не зазначено ПІБ особи в протоколі на прийняття від 17 березня 1994. Врахування вищезазначеного періоду роботи відповідно до наданої архівної довідки буде можливим після підтвердження первинними документами. Страховий стаж особи врахований за даними реєстру застрахованих осіб з 01.01.1999. Для зарахування до страхового стажу періодів трудової діяльності зазначених в вищевказаній трудовій книжці необхідно надати: довідки про зміну назви організації, уточнюючі довідки, виписки з наказів, особові рахунки, відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи що передбачено Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутністю трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637.

Вважаючи рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії за віком протиправним, позивач звернувся до суду із вимогами про його скасування та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу спірні періоди.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Спеціальним законом, що визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду є Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058 (далі - Закон №1058), яким визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Згідно з частинами 1-3 статті 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Приписами статті 115 Закону №1058-IV визначено порядок на умови призначення пенсій за віком окремих категорій громадян.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 115 Закону №1058-IV, право на призначення дострокової пенсії за віком мають: військовослужбовці, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейські, особи начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які брали участь у бойових діях, в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, а також ті, яким встановлено інвалідність внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час захисту Батьківщини або під час виконання інших обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки військовослужбовців, осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських, осіб начальницького і рядового складу Державного бюро розслідувань, які померли (загинули) у період проходження військової служби (виконання службових обов`язків) чи після звільнення із служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, отриманих під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи, виконанням інтернаціонального обов`язку чи безпосередньою участю в антитерористичній операції в районах її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в районах їх здійснення та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, особи, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пунктів 20 і 21 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пунктів 12 та 13 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особи з числа резервістів, військовозобов`язаних і осіб, які входили до складу добровольчого формування територіальної громади, яким надано статус учасника бойових дій відповідно до пункту 19 статті 6, особи з інвалідністю внаслідок війни відповідно до пункту 11 статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", дружини (чоловіки), якщо вони не взяли повторний шлюб, і батьки, яким надано статус сім`ї загиблих (померлих) Захисників і Захисниць України відповідно до абзаців четвертого і п`ятого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону, а також абзацу шостого частини першої статті 10-1 зазначеного Закону з числа членів сімей резервістів і військовозобов`язаних, - після досягнення чоловіками 55 років, жінками - 50 років та за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок.

Відповідно до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, що затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка працівника.

Вказаний висновок узгоджується із правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 05.12.2019 у справі №235/805/17, від 06.12.2019 у справі №663/686/16-а, від 06.12.2019 у справі №500/1561/17, від 05.12.2019 у справі №242/2536/16-а.

У спірному рішенні №20 від 20.03.2024 відповідач вказує, що до страхового стажу позивача не зараховано, зокрема, періоди трудової діяльності зазначені в трудовій книжці НОМЕР_3 від 03.07.2001, оскільки трудова книжка дублікат.

Так, судом встановлено що згідно записів дубліката трудової книжки від 03.07.2001 НОМЕР_3 (а.с.84-88) позивач працював у періоди:

рішенням загальних зборів КСП «України» від 15.08.1984 ОСОБА_2 прийнято у члени колгоспу та направлено на навчання до Чубарівського ПТУ-58 (запис №1);

01.09.1984 - 27.07.1987 позивач навчався у вищевказаному ПТУ (запис №2);

01.07.1987-10.08.1987 робота трактористом в КСП «Україна» (записи № № 3-4);

19.03.1990 - 16.09.1996 робота у колгоспі «Комунар», в КСП «Україна, який в подальшому реорганізований в ПП «Агрофірма «Україна» (записи №№ 6-9);

17.09.1996 - 11.06.2001 робота майстром поточного ремонту у Пологівському ПУПСКХ» (записи № № 10-11);

12.07.2001 - 25.02.2002 призначена виплата допомоги по безробіттю від Пологівського РЦЗ Запорізької області (записи № №12-13);

25.02.2002 - 08.10.2002 робота інженером-механіком в ЗАТ «Колос-97» (записи №№14-15);

09.10.2002 - 28.01.2003 робота налагоджувальником устаткування ЦТОТУ ЗАТ «Пологівський ОЕЗ» (записи № № 16-18).

17.09.2003- 20.09.2003 робота підсобним працівником у виробничому цеху коагулянтів у ВАТ Пологівський хімзавод «КОАГУЛЯНТ» (записи №№ 19-20);

14.12.2003 - 31.12.2003 робота сторожем у парковій зоні в КП «Пологівське ВУЖКГ» (записи № № 21-22).

Відповідно до Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з п.5.1, 5.2 Інструкції №58 особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

Пунктом 5.3 Інструкції № 58 визначено, що якщо працівник до влаштування на це підприємство вже працював, то при заповненні дубліката трудової книжки в розділ "Відомості про роботу" у графу 3 спочатку вноситься запис про загальний стаж його роботи до влаштування на це підприємство, який підтверджується документами.

Загальний стаж роботи записується сумарно, тобто зазначається загальна кількість років, місяців, днів роботи без уточнення, на якому підприємстві, в які періоди часу і на яких посадах працював у минулому власник трудової книжки.

Після цього загальний стаж, підтверджений належно оформленими документами, записується по окремих періодах роботи в такому порядку: у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу; у графі 3 пишеться найменування підприємства, де працював працівник, а також цех (відділ) і посада (робота), на яку було прийнято працівника. Запис у дублікаті трудової книжки відомостей про роботу за сумісництвом та за суміщенням професій провадиться за бажанням працівника.

Якщо з поданих документів видно, що працівник переводився на іншу постійну роботу на тому ж самому підприємстві, то про це робиться відповідний запис.

Після цього у графі 2 записується дата звільнення, а у графі 3 - причина звільнення, якщо у поданому працівником документі є такі дані.

У тому разі, коли документи не містять повністю зазначених вище даних про роботу у минулому, в дублікат трудової книжки вносяться тільки ті дані, що є у документах.

У графі 4 зазначаються найменування, дата і номер документа, на підставі якого проведено відповідні записи у дублікаті. Документи, що підтверджують стаж роботи, повертаються їх власнику. Власник або уповноважений ним орган зобов`язаний сприяти працівникові в одержанні документів, які підтверджують стаж його роботи, що передував влаштуванню на це підприємство.

Отже, внесення до дублікату записів про минулі періоди роботи працівника вносяться при наявності належно оформлених документів у хронологічному порядку, а тому дата видачі дублікату може бути пізнішою, ніж вказані у ньому періоди роботи працівника.

Записи про періоди роботи у дублікаті трудовій книжці позивача не містять недопустимих (таких, що внесені в супереч Інструкції) перекреслень, виправлень чи дописок, які б змінювали суть записів або перекручували б їх зміст, містить печатки.

Так, судом встановлено, що дата заповнення трудової книжки (03.07.2001), зазначена на титульному аркуші дублікату, значно пізніше за початок роботи (01.07.1987), однак такий недолік дубліката трудової книжки позивача не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист з огляду на те, що позивач жодним чином не впливав на дотримання роботодавцем порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі її недоліки, а підставою для призначення пенсії є наявність страхового стажу необхідного розміру, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні дубліката трудової книжки.

З огляду на вищенаведене, такі мотиви щодо відмови у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу суд оцінює критично, оскільки такі недоліки заповнення трудової книжки позивача при дотриманні усіх інших вимог щодо порядку оформлення записів, що містять відомості про роботу (прийняття на роботу, звільнення з роботи, номери наказів та їх дати, посаду на якій позивач працював, завірені підписом відповідальної особи) скріплені однією печаткою під записом про звільнення, не є достатньою підставою для не зарахування спірних періодів робіт особи до страхового стажу, адже визначальним є підтвердження факту виконання роботи, а не правильність заповнення трудової книжки.

Разом з цим, в оскаржуваному рішення зазначене, що відповідачем архівна довідка №05-07/С-326 від 22.02.2024, не взята до уваги, оскільки відсутні відомості встановленого та відпрацьованого мінімуму трудової участі у колгоспі.

Так, в архівній довідці Державного архіву Запорізької області №05-07/С-326 від 22.02.2024 зазначено, що у протоколах засідань правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу (з 1993 року КСП) «Комунар» Пологівського району Запорізької області за 1990 - 1996 pp. значиться « ОСОБА_3 , ОСОБА_3 » (так у документах російською мовою). Документи з особового складу колгоспу «Комунар» Пологівського району Запорізької області за 1990-1996 pp. на зберігання до Державного архіву Запорізької області не надходили, у зв`язку з чим надати довідку про заробітну плату та кількість фактично відпрацьованих вихододнів ОСОБА_1 немає можливості (а.с.65 зворот).

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

За таких обставин, відповідач необґрунтовано та безпідставно не врахував до загального трудового стажу роботи позивача період роботи у колгоспі з 19.03.1990 - 16.09.1996, ГУ ПФУ в Житомирській області не врахувало, що не усі недоліки архівних довідок можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах. Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а та від 10 грудня 2020 року у справі №195/851/17 (2-а/195/161/17).

Крім того, архівні довідки були видані на підставі первинних документів обліку, за складання яких працівник не відповідає, тому на особу не може перекладатись тягар доведення повноти та чіткості даних, що зазначені у цих документах.

Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу ОСОБА_1 буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки, інших документів.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови позивачу у зарахуванні до загального трудового стажу періоду його роботи у колгоспі є неправомірними.

Суд зазначає, що дублікат трудової книжки від 03.07.2001 НОМЕР_3 позивача є належним та достатнім доказом для підтвердження роботи позивача у спірному періоді.

Щодо зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу згідно записів дублікату трудової книжки від 03.07.2001 НОМЕР_3 період навчання у Чубарівському ПТУ-58 з 01.09.1984 по 27.07.1987, суд зазначає наступне.

Пунктом "д" частини 3 статті 56 Закону №1788-XII передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Таким чином, законодавством передбачена можливість зарахування часу навчання у професійно-технічних закладах, які не є вищими навчальними закладами, до трудового стажу, що дає право на пільги при призначенні пенсії.

Частиною другою статті 38 Закону України «Про професійну (професійно-технічну) освіту» визначено, що час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до пункту 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Під час навчання позивача діяли норми Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162, пункт 2.15 якої передбачав, що студентам, учням, аспірантам та клінічним ординаторам, які мають трудові книжки, навчальний заклад (науковий заклад) вносить записи про час навчання у денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих та середніх спеціальних навчальних закладів, у партійних школах та школах просування. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукового закладу) про зарахування на навчання та відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів клінічних ординаторів.

Підпунктом "в" пункту 2.17 Інструкції від 20.06.1974 №162 передбачено, що у трудові книжки за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів наступні записи: про час навчання у вищих та середніх спеціальних навчальних закладах (включаючи і час роботи у студентських загонах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики), партійних школах, школах профруху та про час перебування в аспірантурі клінічної ординатури, крім випадків , зазначених у п. 2.15 цієї Інструкції.

Отже, запис у трудову книжку в період навчання вносився лише студентам, які навчались за денною формою навчання.

Оскаржуваним рішенням до страхового стажу позивача не зараховано період навчання з 01.09.1984 по 27.07.1987 у Чубарівському ПТУ-58 відповідно до наданої довідки №75 від 06.02.2023, оскільки відомості щодо терміну навчання надані зі слів заступника директора з НВР.

Так, відповідно до довідки №75 від 06.02.2023, яка видана дирекцією Федорівського центру професійної освіти, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно навчався в центрі (Чубарівське ПТУ №58) з 01 вересня 1984 року до 27 липня 1987 року (по закінченню навчання отримав диплом НОМЕР_5 ). Інформація надана зі слів заступника директора з НВР ОСОБА_4 , директора ОСОБА_5 , старшого майстра ОСОБА_6 , які у вказаний період працювали в училищі. У зв`язку з терміновою евакуацією закладу книги наказів з особового складу здобувачів освіти залишилися на окупованій території, тому накази про зарахування та відрахування ОСОБА_7 не має можливості надати - документи знаходяться на окупованій території (а.с.22 зворот).

Суд зауважує, що документи з особового складу здобувачів освіти наразі знаходяться на окупованій території Запорізької області, тому позивач позбавлений можливості отримати будь-які додаткові довідки про період його навчання.

Разом з цим, факт навчання ОСОБА_1 , у період з 01.09.1984 по 27.07.1987 у Чубарівському ПТУ-58 підтверджується записом №2 у дублікаті трудової книжки від 03.07.2001 НОМЕР_3 .

Тому, з огляду на викладене, враховуючи те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, як вже було зазначено згідно Закону України «Про пенсійне забезпечення» та Порядку №637, вказаний період має бути зараховано до страхового стажу позивача, який дає право на пенсію за віком.

Водночас, відповідно до розрахунку стажу позивача форми РС-право, сформованого органом Пенсійного фонду України судом встановлено, що період роботи позивача відповідно до записів дублікату трудової книжки від 03.07.2001 НОМЕР_3 вибірково було зараховано відповідачем до страхового стажу позивача.

Таким чином, відповідач безпідставно не зарахував ОСОБА_1 до страхового стажу періоди його роботи відповідно до записів дублікату трудової книжки від 03.07.2001 НОМЕР_3 (за виключенням зарахованого періоду), а відтак оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Житомирській області №20 від 20.03.2024 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Частинами 1, 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є частково обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (ч.1 ст.143 КАС України). Оскільки позивачем, в силу положень Закону України «Про судовий збір», судовий збір не сплачувався, то відповідно розподіл судових витрат на підставі статті 139 КАС України не проводиться.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 243-246 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10002, м. Житомир, вул. Ольжича, 7, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову у призначенні пенсії за віком №20 від 20.03.2024.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 всі періоди роботи відповідно до записів дублікату трудової книжки від 03.07.2001 НОМЕР_3 (з урахуванням вже зарахованого періоду), у тому числі період навчання з 01.09.1984 по 27.07.1987 у Чубарівському ПТУ-58 та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком від 12.03.2024.

В іншій частині позовних вимог, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 02.09.2024.

Суддя Ю.В. Калашник