Справа № 260/11115/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/11115/23 пров. № А/857/10213/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Шевчук С. М., Ільчишин Н. В.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі № 260/11115/23 (головуючий суддя Луцович М. М., м. Ужгород) за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування листа,-

ВСТАНОВИВ:

25 грудня 2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання протиправним та скасування листа Пенсійного фонду України від 04.10.2023 року №36991-38917/С-03/8-2800/23.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року у справі №260/622/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити, починаючи з 21 січня 2020 року, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум. Позивач неодноразово звертався по пенсійного органу щодо невиконання рішення суду у справі №260/622/23, однак відповідач листом від 04.10.2023 року №36991-38917/С-03/8-2800/23 повідомив позивача, що роз`яснення з питання виконання рішення суду від 21.03.2023 у справі №260/622/23 було надано листом від 24.08.2023 №32159-33479/С-03/8-2800/23 та що підлягають виплаті без обмеження максимальним розміром пенсії, призначені з 12.04.2023 особам, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року. Позивач вказує, що оскаржуваний лист є індивідуальним актом суб`єкта владних повноважень, є протиправним та підлягає скасуванню.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у позові відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивачем - ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано ті самі доводи, що і в обгрунтування позовних вимог.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Закарпатській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року у справі №260/622/23 (набрало законної сили 20.04.2023) зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області здійснити, починаючи з 21 січня 2020 року, перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум.

06 вересня 2023 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України через урядову «гарячу лінію» зі скаргою на ПФ Закарпатської області щодо невиконання судового рішення №260/622/23 та просив виконати вказане судове рішення.

11 вересня 2023 року позивач звернувся до Пенсійного фонду України та просив «застосувати важелі впливу до підлеглого Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо невідкладного виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року у справі №260/622/23».

Розглянувши звернення позивача від 06.09.2023 та від 11.09.2023 Пенсійний фонд України листом №36991-38917/С-03/8-2800/23 від 04.10.2023 надав відповідь, згідно якої: роз`яснення з питання виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №260/622/23 надано позивачу листом Пенсійного фонду України від 24.08.2023 № 32159-33479/С-03/8-2800/23. З урахуванням роз`яснень, наданих Міністерством соціальної політики України, підлягають виплаті без обмеження максимальним розміром пенсії, призначені з 12.04.2023 особам, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року. Враховуючи викладене, пенсію позивачу обчислено відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням рішень судів, ухвалених на його користь.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України та норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим. Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (вказаний висновок сформований у постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 у справі № 800/301/16).

Згідно ч.1 ст. 44 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058 призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про звернення громадян» громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про звернення громадян» під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.

Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо.

Скарга - звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Статтею 4 Закону України «Про звернення громадян» встановлено, що до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Відповідно до частини першою статті 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Статтею 18 Закону України «Про звернення громадян» передбачено, що громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги.

Згідно пункту 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2014 № 280 (далі- Положення №280), Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Відповідно до підпункту 17 пункту 4 Положення № 280 Пенсійний фонд України здійснює розгляд звернень громадян з питань, пов`язаних з діяльністю Пенсійного фонду України, його територіальних органів, а також підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Пенсійного фонду України.

Встановлено, що до Пенсійного фонду України надійшли звернення позивача від 11.09.2023 та від 06.09.2023. В зазначених зверненнях позивач висловлював незгоду з невиконанням Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області рішення суду у справі № 260/622/23, а також просив надати відповіді на поставлені запитання.

Розглянувши звернення позивача від 06.09.2023 та від 11.09.2023 Пенсійний фонд України листом №36991-38917/С-03/8-2800/23 від 04.10.2023 надав позивачу відповідь, згідно якої роз`яснення з питання виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21.03.2023 у справі №260/622/23 надано позивачу листом Пенсійного фонду України від 24.08.2023 №32159-33479/С-03/8-2800/23. З урахуванням роз`яснень, наданих Міністерством соціальної політики України, підлягають виплаті без обмеження максимальним розміром пенсії, призначені з 12.04.2023 особам, які під час служби збройно захищали суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії російської федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року. Враховуючи викладене, пенсію позивачу обчислено відповідно до вимог чинного законодавства та з урахуванням рішень судів, ухвалених на його користь.

Верховний Суд в постанові від 13.02.2020 у справі № 520/3571/17 зазначив, що звернення вважається розглянутим, якщо розглянуто по суті всі порушені у ньому питання.

Верховний Суд в постанові від 05.10.2020 у справі № 755/12736/17 зазначив, що за змістом ч. 1 ст. 4 КАС України рішення суб`єкта владних повноважень є нормативно-правовим або індивідуальним актом.

Нормативно-правовий акт - це акт управління (рішення) суб`єкта владних повноважень, який встановлює, змінює, припиняє (скасовує) загальні правила регулювання однотипних відносин, і який розрахований на довгострокове та неодноразове застосування.

Індивідуальний акт - це акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк

Верховний Суд зазначив, що якщо рішення суб`єкта владних повноважень не приймалося з метою реалізації положень нормативного акту, не містить обов`язкових правил поведінки та безпосередньо не породжує правових наслідків для позивача, не є обов`язковим для виконання без прийняття відповідного рішення, воно не є рішенням суб`єкта владних повноважень у розумінні статті 4 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що звернення позивача не були заявами про перерахунок пенсії, а надана Пенсійним фондом України відповідь не є рішенням суб`єкта владних повноважень в розумінні ст. 5 КАС України, яке може бути оскарженим до суду.

Відповідач надав позивачу відповідь на сформований позивачем запит щодо виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 20 березня 2023 року у справі №260/622/23.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що звернення позивача з позовом в даній справі про скасування листа від 04.10.2023 року №36991-38917/С-03/8-2800/23 обумовлено саме неналежним виконанням, на думку позивача, рішення суду у справі №260/622/23.

Таким чином, позивач звернувся до суду з приводу неповного виконання судового рішення.

З цього приводі слід зазначити, що у КАС України є спеціальні норми, а саме: ст. 382, ст. 383 КАС України, спрямовані на забезпечення належного виконання судового рішення, що виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо, і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження та КАС України.

Незгода позивача з листом-відповіддю Пенсійного фонду України №36991-38917/С-03/8-2800/23 від 04.10.2023 не свідчить про вчинення протиправних дій стосовно нього, так як вказана відповідь не породжує правових наслідків для позивача та така не є рішенням суб`єкта владних повноважень на виконання публічно-управлінських функцій.

Враховуючи дані обставини колегія суддів вважає, що винесене судом першої інстанції рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, є вірним.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 21 березня 2024 року у справі № 260/11115/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді С. М. Шевчук
Н. В. Ільчишин