Справа № 148/1742/24
Суддя: Штифурко Л. А.
Дата ухвалення: 2024-08-20 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 148/1742/24
Провадження №2-а/148/29/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2024 року Тульчинський районний суд Вінницької області

в складі: судді Штифурко Л.А.

секретаря Лиженко Є.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , який подано в його інтересах та від його імені представником, адвокатом Довганем Олегом Олексійовичем, до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправними та скасування постанов про притягнення до адміністративної відповідальності,

встановив:

Адвокат Довгань О.О. звернувся в суд в інтересах ОСОБА_1 з вказаним вище позовом. В обґрунтування позовних вимог послався на те, що позивач 19.07.2024 у додатку «Дія» отримав сповіщення про відкриття щодо нього виконавчих проваджень. Про будь-які факти, що могли призвести до виникнення зазначених обставин ОСОБА_1 не був обізнаний, а тому з метою захисту своїх прав 19.07.2024 звернувся за отриманням правничої допомоги.

Під час надання первинної консультації 22.07.2024 з використанням реєстраційного номера облікової картки платника податків ОСОБА_1 здійснено пошук у Єдиному реєстрі боржників, розміщеному за веб-адресою у мережі Інтернет: https://erb.minjust.gov.ua/ та виявлено, що у Тульчинському ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) наявні виконавчі провадження за № 75413927, № 75581190 щодо стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , штрафів у сфері безпеки дорожнього руху у справах про адміністративні правопорушення.

У зв`язку з зазначеним, невідкладно 22.07.2024 до Тульчинському ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ) подано адвокатський запит щодо надання копій документів, які стали підставою для відкриття виконавчих проваджень № 75413927, № 75581190 щодо ОСОБА_1 .

Під час звернення до Тульчинському ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м. Київ), з вказаним вище адвокатським запитом співробітниками відділу було в усній формі повідомлено, що стягувачем у виконавчих провадженнях № 75413927, №75581190 є Державна служба України з безпеки на транспорті.

У зв`язку з зазначеними обставинами, 22.07.2024 Державній службі з безпеки на транспорті засобами електронної пошти також надісланий адвокатський запит щодо надання у повному обсязі всіх копій документів, які стали підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

25.07.2024 Державна служба України з безпеки на транспорті, а згодом і Тульчинський ВДВС у Тульчинському районі Вінницької області ЦМУМЮ (м.Київ)- 29.07.2024 надали відповіді на адвокатські запити, надіславши копії постанов про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі серії АА №00018841 від 18.04.2024, серії АА № 00019684 від 14.05.2024 та інші документи.

Таким чином, про оскаржувані постанови ОСОБА_1 вперше дізнався 25.07.2024, оскільки, як йому було відомо, правил дорожнього руху не порушував та до адміністративної відповідальності не притягувався. Будь-яких документів з даного приводу у будь-який спосіб не отримував.

Крім того, відповідач не викликав ОСОБА_1 для участі у розгляді справ про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим, він також не знав про факт притягнення його до адміністративної відповідальності, а також був позбавлений надати свої пояснення і докази невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

На даний час ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_2 .

Жодних повідомлень про надсилання поштової кореспонденції ОСОБА_1 від відповідача не отримував ні по місцю реєстрації, ні по місцю фактичного проживання.

Крім того, ч. 7 ст. 279-5 КУпАП встановлено, що постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.132-1 КУпАП, може надсилатися за адресами у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі. Однак на адресу СТОВ «Довжок» будь-які документи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності також не надходили.

Згідно оскаржуваних постанов ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за те, що він, будучи відповідальною особою, допустив рух транспортного засобу Volvo FH, державний номерний знак НОМЕР_1 10.04.2023 о 20:06 год. за адресою: М-21, км 247+432, Вінницька область та 02.05.2023 о 08:40 год. за адресою: М-21, км 192+000, Житомирська область, із перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України.

Позивач не погоджується із даними постановами, оскільки інформація про вчинені нібито ним адміністративні правопорушення, не відповідає дійсності. Правопорушення він не вчиняв.

Так, події, описані у постановах серії АА № 00018841 від 18.04.2024, серії АА № 00019684 від 14.05.2024, мали місце 10.04.2023 о 20:06 год., 02.05.2023 о 08:40 год., за адресою: М-21, км 247+432, Вінницька область, та за адресою: М-21, км 192+000, Житомирська область. При цьому в оспорюваних постановах серії АА № 00018841 від 18.04.2024, серії АА № 00019684 від 14.05.2024, винесених відповідачем, вказано, що маса транспортного засобу з врахуванням похибки становила - 43155 кг, максимальне навантаження на вісь - 10250 кг (постанова серії АА № 00018841 від 18.04.2024), та 44415 кг, максимальне навантаження на вісь - 10300 кг (постанова серії АА № 00019684 від 14.05.2024).

Разом з тим, 05.04. 2024 та 10.04.2024 СТОВ «Довжок», керівником якого є позивач, отримало дозволи № 2024¬51 НГ строком дії з 05.04.2024 - 04.05.2024 та №2024-02 НГ строком дії з 10.04.2024 по 09.05.2024 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, зокрема щодо автомобіля Volvo, д.н.з. НОМЕР_2 , причіп TAD, д.н.з. НОМЕР_3 .

Зазначеними дозволами визначено маршрути руху та масово-габаритні параметри транспортного засобу з вантажем, зокрема: «... об`їзна Вінниці виїзд на М21 - М21 Привітне- М1 - об`їзна Вінниці... та в зворотному напрямку», а також «... об`їзна Вінниці виїзд на М21 - М21 виїзд на Н 02... та в зворотному напрямку», максимальна дозволена вага автопоїзду з вантажем - 52,00 тони, максимальне навантаження на вісь 11 тон.

Таким чином, транспортний засіб Volvo FH, д.н.з. НОМЕР_2 , 10.04.2024 та 02.05.2024 не допустив порушення жодного вагового параметру визначеного, дозволами №2024-02 НГ, № 2024-51 НГ.

Тобто, вина позивача у вчинені адміністративних правопорушень відсутня. А відповідачем не було вжито всіх заходів для повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справ, що мали значення для вирішення їх в точній відповідності з законом. У звязку з чим оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

У зв`язку з викладеним позивач просить визнати протиправними і скасувати постанови серії АА № 00018841 від 18.04.2024, серії АА № 00019684 від 14.05.2024, закрити провадження в справах про адміністративні правопорушення та стягнути з відповідача судові витрати, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 грн.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, хоча про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу без його участі та участі позивача. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити.

Представник відповідача Бахур В. в судове засідання не з`явилася. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі, доводи відзиву на позовну заяву від 16.08.2024 (а.с. 45-52) підтримує в повному обсязі.

Згідно відзиву оскаржуваною постановою серії АА № 00018841 від 18.04.2024 встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу VOLVO FH, державний номерний знак НОМЕР_4 на 7, 888 % (3, 155 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM13,13 - прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, автомобільна дорога М-21 км 247+432 Вінницька область. У звязку з чим на позивача накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

Згідно постанови АА №00019684 від 14.05.2024 встановлено перевищення загальної маси транспортного засобу VOLVO FH, державний номерний знак НОМЕР_4 на 11,038 % (4, 415 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40. Вищевказане правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM27, Q-FREE HI-TRAC ТМІ4 WIM, WIM 27 - прилад автоматичний для зважування дорожніх транспортних засобів у русі, автомобільна дорога М-21 км 192+000 Житомирська область. У звязку з чим на позивача накладено адмінстягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Також зазначила, що відповідно до п. 14 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 № 30 «Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами» встановлено, що водії великогабаритних та великовагових транспортних засобів зобов`язані: дотримуватися визначеного маршруту; вживати необхідних заходів для безперешкодного та безпечного проїзду зустрічних транспортних засобів; періодично зупинятися у зручних місцях з метою надання можливості для обгону транспортними засобами, що рухаються позаду; не створюкати перешкод для руху інших транспортних засобів.

Щодо дозволів, на які посилається позивач, зазначила, що в них визначено маршрут, якого повинен дотримуватись транспортний засіб.

Місцем перевірки була М-21, км 192+000, Житомирська область, однак у дозволі вказаний маршрут відсутній. Тому, вважає, що транспортний засіб VOLVO FH, державний номерний знак НОМЕР_4 не мав права пересування на М-21, км 192+000, Житомирська область, що стало підставою винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Також вважає, що позивачем не обгрунтовано та не надано розрахунків витрат, інших документів, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги.

З огляду на викладене просить відмовити у задоволені позову в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши представлені сторонами докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Згідно копії виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань судом встановлено, що ОСОБА_1 є керівником Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Довжок» з 21.06.2023 (а.с. 14).

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 власником спеціалізованого вантажного сідлового тягача марки VOLVO, номер шасі НОМЕР_6 , 2013 року випуску, червоного кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_7 , є СТОВ «Довжок» (а.с. 15).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 власником спеціалізованого напівпричіпа напівплатформи марки TAD, типу CLASSIC 30-3, номер шасі НОМЕР_9 , 2021 року випуску, синього кольору, державний реєстраційний номер НОМЕР_10 є СТОВ «Довжок» (а.с. 15 зв.бік).

Відповідно до роздруківки з інтернет - ресурсу Інформаційна карта ГВК за номером НОМЕР_7 , пост НОМЕР_11 , Виступовичі- Житомир-Могилів-Подільський (через м. Вінницю), км 247+432 (13), час 3024-04-10 20:06, порушення ГВК, вага/габарит: 47.95 (а.с. 18).

Згідно роздруківки з інтернет - ресурсу Інформаційна карта ГВК за номером НОМЕР_7 , пост М-21, км 192+ 000, Житомирська область (Wim 27), час 3024-05-02 08:40, порушення ГВК, вага/габарит: 49.35 (а.с. 18 зв. бік).

Як вбачається з копії постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовна особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 18.04.2024 серії АА №00018841, 10.04.2024 о 20:06 год., за адресою: М-21, км 247+432, Вінницька область, зафіксовано транспортний засіб Volvo FH, днз НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,888 % (3.155 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. За вказані дії ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 грн. (а.с. 23).

Згідно постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовна особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України від 14.05.2024 серії АА №00019684, 02.05.2024 о 08:40 год., за адресою: М-21, км 192+000, Житомирська область, зафіксовано транспортний засіб Volvo FH, днз НОМЕР_1 , відповідальна особа ОСОБА_1 допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 11.038 % (4.415 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон. За вказані дії ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34000 грн. (а.с. 24).

Відповідно до постанови державного виконавця Тульчинського РВ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 22.07.2024 відкрито виконавче провадження з виконання постанови №АА 00019684, виданої 14.05.2024 (а.с. 19).

Згідно постанови державного виконавця Тульчинського РВ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 22.07.2024 відкрито виконавче провадження з виконання постанови №АА 00018841, виданої 18.04.2024 (а.с. 20).

Також судом встановлено, що виконавче провадження з примусового виконання оскаржуваних постанов відкрито на підставі заяв №7731/3.7/14-24 від 18.06.2024 та №8259/3.7/14-24 від 11.07.2024 в.о. директора Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про примусове виконання постанов (а.с. 25, 25 зворотний бік).

Як вбачається з копії дозволу № 2024-51НГ від 05.04.2024 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого Департаментом патрульної поліції національної поліції України, в період з 05.04.2024 по 04.05.2024 транспортному засобу VOLVO АВ 3790 IB, причіп TAD, НОМЕР_10 , надано дозвіл для проїзду за маршрутом: "ПП "Старокозаче" - Р72 - виїзд на М15 - МІ5- виїзд М-28- М- 28- виїзди на М-05- виїзд на М-30- М30- об`їзна Немирова виїзд на Р08-Р08- виїзд на Т02-22- Капустяни - Т02-22 - виїзд на Р080-Р08 - об`їзна Немирова виїзд на М30- М30 об`їзна Вінниці виїзд М21 - М21- Привітне- М-21 - Об`їзна Вінниці виїзд на М30- М30 - об`їзна Немирова- М-30- виїзд на М05- М05 об`їзна Білої Церкви - міська смуга Києва, Ррух містом : просп. Академіка Глушкова, Одеська площа, вул. Академіка Заболотного, Столичне шосе, Наддріпрянське шосе, Дарницький міст, вул. Петра Радзіня, просп. Петра Григоренка, просп. М. Бажана, Харківська площа міська смуга Києва виїзд на М03-М03- виїзд на Р03-Р03- виїзд на М01- М01- виїзд на Т10-Т10-04 -Рудня Т10-04 виїзд на М01- М01 - виїзд на Р03- РОЗ, виїзд на М03- М030 міська смуга Києва, рух містом: Харківська площа, просп. М. Бажана, просп. Петра Григоренка, вул. Петра Радзіня, Дарницький міст , Наддніпрянське шосе, Столичне шосе, вул .Академіка Заболотного, Одеська площа, Кільцева дорога, міська смуга Києва виїзд на Т10-27-Т10-27- міська смуга Києва, рух містом : Кільцева дорога, просп. Берестейський, міська смуга Києва виїзд на М06- М06- обїзна Коростишева - М06 об`їзна Звягеля - М06- об`їзна Рівне- М-06 - Велика Омеляна та в зворотньому напрямку", загальна вага автопоїзду з вантажем - 52,00 тони, навантаження на найбільш навантажену вісь 11 тон (а.с. 16, 17 зворотний бік).

Відповідно до копії дозволу № 2024-02НГ від 10.04.2024 на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданого Департаментом патрульної поліції національної поліції України, строк дії з 10.04.2024 по 09.05.2024, транспортних засіб VOLVO АВ 3790 IB, причіп TAD, НОМЕР_10 , має право руху за маршрутом: "ПП "Старокозаче" - Р72 - виїзд на М15 - МІ5- виїзд М-28- М 28- виїзди на М-05- М05 - виїзд на М-30- М30- об`їзна Немирова виїзд на Р08-Р08- виїзд на Т02-22- Т02-22 - Капустяни - Т02-22 - виїзд на Р08-Р08 - об`їзна Немирова виїзд на М30- М30 об`їзна Вінниці виїзд на М21 - М21- виїзд на Н02-Н02- виїзд на Н25-Н25 - виїзд на Р77-Р77 - виїзд на М06-М06-обїздна Рівне - М06-міська смуга Рівне, рух містом: вул. Січових Стрільців, вул. Макарова, вул. Млинівська, міська смуга Рівне виїзд на н22-Н22 - виїзд на Т18-17-Т18-17 - Деражне та в зворотньому напрямку», загальна вага автопоїзду з вантажем - 52,00 тони, навантаження на найбільш навантажену вісь 11 тон (а.с. 16 зв. бік, 17).

Частиною 2 статті 132-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Примітка до даної статті визначає, що підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Відповідно ч. 1 ст. 14-3 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Відповідно до п. 16 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 27.12.2019 за № 1174, посадові особи Укртрансбезпеки, уповноважені розглядати справи про правопорушення, зафіксовані в автоматичному режимі, під час їх розгляду використовують інформаційні файли.

Згідно п. 2 вказаного Порядку, інформаційний файл - упорядкована сукупність відомостей про транспортний засіб, відповідальну особу, визначену статтею 14-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, наявність/відсутність документа, який підтверджує внесення плати за проїзд, або дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та метаданих, сформованих автоматичним пунктом.

За змістом ч. 2 ст. 258 КупАП України протокол про адміністративне правопорушення не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, адміністративних правопорушень, передбачених частиною другою статті 122-2, частинами другою, третьою статті 132-1, статтею 132-2 цього Кодексу, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису).

За змістом ч.1 ст. 299 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, зв`язані з порушенням правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту, правил користування автомобільним транспортом та електротранспортом (стаття 119, частина друга статті 122-2, частини друга, третя статті 132-1, стаття 132-2, частина п`ята статті 133, частини перша, друга, четверта, п`ята і сьома статті 133-1, стаття 133-2, частина друга статті 134, абзаци четвертий, шостий та восьмий статті 135) розглядають органи автомобільного транспорту та електротранспорту (тролейбус, трамвай).

При цьому, як слідує зі змісту ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Одночасно при розгляді справи про адміністративне правопорушення особі, яка притягується до адмінвідповідальності має бути забезпечено права, визначені ст. 268 КУпАП, а саме право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З досліджених доказів, суд доходить висновку про те, що вказаних вище вимог при розгляді справ про адміністративні правопорушення за ч.2 ст. 132-1 КУпАП посадовими особами відповідача не дотримано. Так, не було з`ясовано, чи мали місце адміністративні правопорушення 10.04.2024 та 02.05.2024, чи винен ОСОБА_1 у вчиненні вказаних правопорушень, чи підлягає він адміністративній відповідальності, чи є підстави для звільнення його від відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Так, при розгляді справи про притягнення відповідача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП уповноважена розглядати справи про адміністративні правопорушення особа, не прийняла до уваги, що згідно дозволів № 2024-51НГ від 05.04.2024 та № 2024-02НГ від 10.04.2024 транспортний засіб VOLVO АВ 3790 IB, причіп TAD, НОМЕР_10 , зареєстровані за СТОВ "Довжок", керівником якого являється ОСОБА_1 , мали право здійснювати рух за вказаними у дозволі маршрутами з 05.04.по 04.05.2024 та з 10.04.2024 по 09.05.2024 із загальною вагою автопоїзду з вантажем - 52,00 тонни. При цьому згідно постанови серії АА №00019684 його вага перевищила 40 тонн на 4,415 тон, а отже складала 44.415 тони, а згідно постанови АА №00018841 вага транспортного засобу перевищила 40 тонн на 3,155 тон. та склала 43155 тонни при загальній дозволеній вазі автопоїзда з вантажем 52 тонни.

Доводи представника відповідача у відзиві про те, що вказаний транспортний засіб не мав права руху з перевищенням габаритів, у місці перевірки, оскільки 192+000 км Житомитрської області відсутній у маршруті, вказаному у дозволі, безпідставні. Так, з оскаржуваних постанов вбачається, що місцем перевірки є автодорога М-21, а перевірка (зважування) транспортного засобу VOLVO АВ 3790 IB з причіпом TAD, НОМЕР_10 здійнювалось у двох точках (майданчиках WIM: НОМЕР_12 та WIM 27). Вказані майданчики знаходяться саме на автодорозі М-21, право проїзду якою з перевищеннями габаритів визначено у дозволах, наданих СТОВ «Довжок» для транспортного засобу VOLVO НОМЕР_7 з причіпом TAD, НОМЕР_10 . Так само безпідставні та нічим не підтверджені доводи представника відповідача про нібито відхилення вказаного транспортного засобу від маршруту, визначеного дозволами.

Статтею 7 КУпАП передбачено, зокрема, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 62 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно правового висновку Верховного Суду України, викладеного у Постанові від 11.10.2016 у справі № 816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування в спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

За змістом ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення, сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

Згідно ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Доводи позивача є обґрунтованими, такими, що знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.

Суд доходить висновку, що постанови №АА 00018841 від 18.04.2024 та №АА 00019684 від 14.05.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП винесені з порушенням норм чинного законодавства, є неправомірними. Жодних доказів, які б безперечно підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень до них не додано, а тому констатація факту вчинення ним адміністративного правопорушення в постанові є припущеннями, яке на доказах не ґрунтується, відповідачем на їх спростування не надано жодних належних та допустимих доказів. Тому вони підлягають скасуванню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За правилами ч.ч. 1, 2 ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 ст. 134 КАС України визначають для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно ч.ч. 5-7 ст. 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі № 910/12876/19.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також їх розрахунку є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та у постановах Верховного Суду від 23.01.2020 у справі № 300/941/19 та від 31.03.2020 у справі № 726/549/19.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн. адвокатом надано: копію ордеру серії АВ №1143209 від 22.07.2024 (а.с.10), виданого адвокатом Довганем О.О. на надання правничої допомоги ОСОБА_1 , копію договору про надання правничої допомоги б/н від 19.07.2004, укладеного між адвокатом Довганем О.О. та позивачем ОСОБА_1 , предметом якого є надання адвокатом Довганем О.О. правничої допомоги ОСОБА_1 , у справі щодо оскарження постанов про притягнення клієнта до адміністративної відповідальності винесених Держслужбою з безпеки на транспорті, а саме АА 00018841 від 18.04.2024 та №АА 00019684 від 14.05.2024 (а.с. 99), копію Додаткової угоди №1 до договору про надання правничої допомоги б/н від 19.07.2004, укладеної між адвокатом Довганем О.О. та позивачем ОСОБА_1 16.08.2024, згідно якої сторони погодились, що розмір гонорару становить 7000 грн. (а.с. 99 зв.бік), копію квитанції до прибуткового касового ордера №5 від 19.08.2024 на підтвердження отримання адвокатом Довганем О.О. та здійснення позивачем ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в сумі 7000 грн. (а.с. 100 зв. бік).

Згідно з положеннями статті 59 Конституції України кожен має право на професійну правничу допомогу.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, у тому числі в рішенні від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії»(Lavents v. Latvia) за заявою № 58442/00 щодо судових витрат, зазначено що за статтею 41 Конвенції суд відшкодовує лише витрати, стосовно яких було встановлено, що вони справді були необхідними і становлять розумну суму (див., серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Ніколова проти Болгарії» та «Єчюс проти Литви», пункти 79 і 112 відповідно).

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (пункт 268).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі "Баришевський проти України", від 10 грудня 2009 року у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12 жовтня 2006 року у справі "Двойних проти України", від 30 березня 2004 року у справі "Меріт проти України", заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Законодавець пов`язує визначення розміру витрат на правничу допомогу з детальним описом робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги у кожному конкретному випадку.

З огляду на правову позицію Верховного Суду наведену у додатковій постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17 (провадження № К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, за наявності заперечень іншої сторонип, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірними у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі №755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) вказано, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Водночас, суд звертає на увагу на те, що представник відповідача в своїй заяві просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі в тому числі у задоволенні вимоги про стягнення судових витрат на користь позивача, пов`язаних з наданням правничої допомоги, посилаючись на те, що вони завищеними, належним чином необґрунтованими.

Вирішуючи питання щодо розподілу витрат на правничу допомогу, та виходячи із вказаних вище критеріїв, суд зазначає, що розгляд даної справи здійснювався у спрощеному провадженні, оскільки відповідно до ч. 6 ст. 12 КАС України дана категорія справи відноситься до справ незначної складності, участі в судових засіданнях представник позивача не брав.

Оцінка фактично вчинених адвокатом дій при надання правничої допомоги в даній справі вказує на їх невідповідність критеріям обґрунтованості та пропорційності до предмета спору у розумінні приписів ст. 134 КАС України. Так, суд враховує, що представником позивача надано консультації позивачу, підготовлено та надіслано адвокатські запити до Тульчинського РВ ДВС у Тульчинському районі Вінницької області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та Державної служби України з безпеки на транспорті, підготовлено та складено позовну заяву.

Разом з тим, на переконання суду, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7000 гривень, як заявлено позивачем, є неспівмірними з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи. Виходячи з засад розумного балансу між приватними і публічними засадами, реального часу, витраченого на представництво інтересів клієнта в суді, з урахуванням складності справи, характеру доказів у справі (відсутності експертиз, виклику свідків, тощо), кількості сторін, обсягу наданих адвокатом послуг, ціну позову і значення справи для сторін, беручи до уваги, що витрати позивача на професійну правничу допомогу підтвердженні доказами, суд вважає можливим стягнути з позивача на користь відповідача 4500 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Решту витрат слід залишити за позивачем.

Крім того, відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України на користь позивача слід стягнути сплачений ним судовий збір в сумі 1211.20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, який є суб`єктом владних повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 5-9, 77, 90, 94, 132, 134, 139, 229, 241-246, 250, 255, 286, 295КАС України, ст.ст. 7, 9, 14-3, 132-1, 251, 258, 280, 283, 284, 287-293 КУпАП, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати:

- постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, від 18.04.2024 серії АА №00018841 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Василенко Дарєю Ігорівною;

- постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки па автомобільному транспорті, зафіксованого в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України, від 14.05.2024 серії АА №00019684 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, винесену головним спеціалістом відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Державної служби України з безпеки на транспорті Василенко Дарєю Ігорівною;

Провадження в справах про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_13 , який проживає за адресою: АДРЕСА_3 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Державної служби України з безпеки на транспорті судовий збір в сумі 1211.20 грн. (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) та 4500 грн. (чотири тисячі пятсот гривень) витрат на правничу допомогу.

Відповідно до вимог ч.4 ст. 286 КАС України рішення суду може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подачі апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.А. Штифурко