Справа № 320/45946/23
Суддя: Чаку Євген Васильович
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді: Чаку Є.В.,

суддів: Єгорової Н.М., Коротких А.Ю.

за участю секретаря Дудин А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування довідки та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправною та скасування довідки військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 16/689 від 20.09.2023 року; зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 повторно провести військово-лікарську комісію щодо ОСОБА_1 та врахувати всі наявні документи.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та прийняти нове, яким повністю задовольнити позов. Апелянт зазначив, що рішення є таким, що постановлене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Апелянт зазначив, що судом не враховано фактичних обставин справи та доводів позивача, викладених у адміністративному позові та не надано їм належної оцінки.

Разом з апеляційною скаргою позивач подав клопотання про призначення у справі судово-медичної експертизи. Клопотання мотивоване тим, що оскаржувана постанова відповідача щодо придатності позивача до військової служби винесена внаслідок неналежного медичного огляду, без врахування стану здоров`я позивача та без врахування поданої медичної документації. Позивач вважає, що для з`ясування обставин щодо дотримання вимог вказаного Положення № 402 при винесенні оспорюваної постанови військово-лікарської комісії необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, а саме: у медичній сфері.

У судовому засіданні представник позивача та позивача зазначити про неактуальність клопотання щодо призначення експертизи.

У зв`язку з наведеним колегія суддів протокольною ухвалою залишила без розгляду вказане клопотання позивача.

Відповідач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якій просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Позивач надав відповідь на відзив відповідача.

У свою чергу відповідач надав до суду заперечення на відповідь позивача на відзив.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно довідки районного військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_5 № 77/25/1315 від 19.04.2023 ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію, якою встановлено діагноз: дисгідротична екзема кистів. Також позивача визнано тимчасово непридатним до військової служби (а.с.13).

У довідці вказано, що вона діє з 19.04.2023 по 19.06.2023.

21.06.2023 ОСОБА_1 повторно пройшов військово-лікарську комісію. У довідці районного військового комісаріату ІНФОРМАЦІЯ_5 № 122/21/2254 від 21.06.2023 року зазначено діагноз позивача: мікробна екзема кистів в стадії ремісії, хронічний поліпозний синусит. Також позивача визнано придатним до військової служби (а.с.77).

Позивач подав скаргу в якій просив переглянути постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_6 від 21.06.2023 та визначити ступінь придатності до військової служби у воєнний час військовозобов`язаного ОСОБА_1 на підставі наданих медичних документів.

Листом від 16.08.2023 Центральна військово-лікарська комісія ЗСУ повідомила позивача про розгляд його скарги. В листі ІНФОРМАЦІЯ_12 запропоновано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 направити позивача на переогляд ступеня придатності до військової служби з урахування всіх наявних у нього медичних документів та результатів досліджень.

06.09.2023 ІНФОРМАЦІЯ_7 направлено на адресу позивача лист, у якому повідомлено останнього про необхідність у термін до 20.09.2023 прибути до відповідного ІНФОРМАЦІЯ_13 для проходження військово-лікарської комісії та визначення ступеню придатності до військової служби.

20.09.2023 ІНФОРМАЦІЯ_7 за результатами проходження позивачем ВЛК було складено довідку № 16/689 у якій вказано діагноз позивача: екзема кистей рук, хронічний поліпозний риносинусит. Також позивача визнано придатним до військової служби (а.с.17).

Позивач подав скаргу в якій просив переглянути постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 від 20.09.2023 та визначити ступінь придатності до військової служби у воєнний час військовозобов`язаного ОСОБА_1 на підставі наданих медичних документів.

Листом від 26.10.2023 Центральна військово-лікарська комісія ЗСУ повідомила позивача про розгляд його скарги. В листі ІНФОРМАЦІЯ_12 вказано, що за результатами розгляду наданих копій медичних документів, встановлено, що постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби при ІНФОРМАЦІЯ_9 прийнята вірно, згідно вимог Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ. Вказано, що підстав для переогляду та скасування постанови немає.

Не погоджуючись з довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 16/689 від 20.09.2023 позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби регламентовано Законом України «Про військову службу і військовий обов`язок» від 25.03.1992 № 2232-XII (далі по тексту - Закон № 2232-XII, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до статті 1 цього Закону захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями (частини перша-третя статті 1 Закону).

Виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, таІНФОРМАЦІЯ_13 (частина сьома статті 1 Закону № 2232-XII).

Згідно з частиною дев`ятою статті 1 № 2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії:

- допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць;

- військовослужбовці - особи, які проходять військову службу;

- військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402).

Згідно п. 1.1 розділу І Положення № 402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів ( п. 1.2 розділу І Положення № 402)

Пунктом 2.1 розділу І Положення №402 передбачено, що для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.

Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Згідно п. 2.2 розділу І Положення № 402 штатні ВЛК є військово-медичними установами. Вони мають гербову печатку, кутовий штамп та утримуються за окремим штатом. До штатних ВЛК належать: Центральна військово-лікарська комісія (далі - ІНФОРМАЦІЯ_12); ВЛК регіону; ВЛК евакуаційного пункту; ВЛК пересувної госпітальної бази.

Штатні ВЛК комплектуються лікарями із клінічною підготовкою за однією з лікарських спеціальностей (терапія, хірургія, неврологія, психіатрія, оториноларингологія, офтальмологія, організація охорони здоров`я тощо), з досвідом роботи у військових частинах та лікувальних закладах.

Залучати особовий склад штатних ВЛК для вирішення питань та завдань, не пов`язаних із військово-лікарською експертизою, забороняється.

Відповідно до п. 2.4.4 п. 2.4 розділу ІІ Положення № 402 на ВЛК регіону покладаються, зокрема, обов`язки з організації військово-лікарської експертизи, керівництва підпорядкованими ВЛК, контролю за їхньою роботою та надання їм методичної і практичної допомоги в зоні відповідальності.

Згідно п.2.4.5 розділу І Положення № 402 ВЛК регіону має право, зокрема, оглядати військовослужбовців та інших осіб, зазначених у пункті 1.2 розділу I цього Положення; приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ІНФОРМАЦІЯ_12; направляти у військові лікувальні заклади на контрольне обстеження та медичний огляд військовослужбовців, членів їх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової служби), військовозобов`язаних, резервістів, працівників.

Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, до військової служби допризовників, призовників, військовозобов`язаних, резервістів (кандидатів у резервісти).

Постанови ВЛК приймаються на підставі Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби (далі - Розклад хвороб) (додаток 1), пояснень щодо застосування статей Розкладу хвороб (додаток 2) та таблиць додаткових вимог до стану здоров`я (далі - ТДВ) (додаток 3).

Відповідно до п. 1.2 розділу ІІ Положення № 402 розклад хвороб розроблений відповідно до вимог Міжнародної статистичної класифікації хвороб та споріднених проблем охорони здоров`я 10-го перегляду (далі - МКХ-10).

Відповідно до пункту 6.10 глави 6 розділу ІІ Положення № 402 медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії). Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

За змістом абзацу першого пункту 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення № 402, постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін - не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).

Після закінчення визначеного терміну перебування на безперервному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я військовослужбовці підлягають медичному огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. У разі визнання їх ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час вони можуть бути подані до звільнення з військової служби до виписки із військового (цивільного) лікувального закладу /пункт 6.14 глави 6 розділу ІІ Положення № 402.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, довідкою військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 16/689 від 20.09.2023 року позивача визнано придатним до військової служби.

Зазначене рішення відповідача стало предметом даного спору, у зв`язку з незгодою позивача з таким висновком, оскільки він не відповідає результатам проведених медичних обстежень та не відображає реальний стан його здоров`я.

Надаючи правову оцінку твердженням позивача про невідповідність висновків відповідача, вказаних у довідці військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 № 16/689 від 20.09.2023, колегія суддів зазначає, що Верховний Суд у постанові від 13 червня 2018 року у справі №806/526/16 зауважив, що у межах адміністративного процесу суд не вправі надавати оцінку професійним діям конкретних лікарів-членів ВЛК при застосуванні ними відповідних методів огляду позивача, дослідження медичної документації, визначенні діагнозів та відповідності їх конкретній статті Розкладу хвороб, оскільки це потребує спеціальних знань у медичній галузі.

Також згідно висновків Верховного Суду, наведених у постанові Верховного Суду від 12 червня 2020 року у справі №810/5009/18, надання оцінки діагнозу позивача на предмет того, чи підпадає він під дію статей Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступень придатності до військової служби, виходить за межі судового розгляду.

Питання визначення наявності або відсутності певного діагнозу у позивача та його придатності (непридатності) до військової служби за результатами медичного обстеження є дискреційними повноваженнями ВЛК, а тому суд не вправі перебирати на себе повноваження цього органу.

Розглядаючи по суті спори у справах щодо оскарження рішень ВЛК, суд вправі перевірити законність висновку ВЛК лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку. Однак суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки як попередньо зазначалося, суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суд в межах розгляду справи не вправі надавати власну оцінку на предмет наявності підстав для визнання позивача таким, що придатний до військової служби у мирний час.

Позивач не згідний з висновком Довідки ВЛК, оскільки вважає, що відповідач не врахував при медичному обстеженні всі обставини щодо його хвороб, про що позивач надав до суду ряд медичних документів.

Водночас позивач не наводить у позові і не доводить порушень відповідача щодо процедури прийняття висновку Довідки ВЛК, зокрема, наприклад, неприйняття тих чи інших медичних документів при медичному огляді, тому немає підстав для скасування цієї довідки.

Надання суду ряду медичних документів не спростовує цей висновок суду, адже суд не дає оцінку медичному висновку, оскільки він не є спеціалізованою установою в медичній сфері, а тому оцінка підставності висновку ВЛК виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права.

Пунктом 2.4.5 розділу І Положення №402 визначено, що ВЛК регіону має право: приймати постанови згідно з Положенням, контролювати, розглядати, затверджувати, за наявності підстав не затверджувати, переглядати або скасовувати постанови підпорядкованих ВЛК. Постанову про придатність до військової служби колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення зі Збройних Сил України має право приймати або переглядати тільки ІНФОРМАЦІЯ_12.

У разі незгоди з рішенням ВЛК регіону таке рішення може бути оскаржено до ІНФОРМАЦІЯ_12.

Згідно п. 2.3 розділу І Положення № 402, на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

В даному випадку позивачем було подано скаргу, в якій він просив переглянути постанову військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 від 20.09.2023 та визначити ступінь придатності до військової служби у воєнний час військовозобов`язаного ОСОБА_1 на підставі наданих медичних документів.

Центральна військово-лікарська комісія ЗСУ розглянула скаргу позивача та листом від 26.10.2023 повідомила, що за результатами розгляду наданих копій медичних документів, встановлено, що постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби при ІНФОРМАЦІЯ_9 прийнята вірно, згідно вимог Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ. Вказано, що підстав для переогляду та скасування постанови немає.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в контексті спірних правовідносин, станом на момент ухвалення судового рішення у даній справі судом не встановлено, а позивачем не доведено протиправності рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 , яке оформлене довідкою № 16/689 від 20.09.2023 року, яким позивача визнано придатним до військової служби.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у своїй постанові від 30.11.2021 у справі №826/17175/18.

Щодо долученого позивачем до матеріалів справи листа ІНФОРМАЦІЯ_12 від 03.04.2024 № 598/9/7142, колегія суддів зазначає наступне.

Так у листі від 03.04.2024 № 598/9/7142 зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_12 розглянуто скаргу позивача про перегляд постанови ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_1 від 20.09.2023 за №16/689 про ступінь придатності до військової служби. За результатом розгляду за встановленим діагнозом ОСОБА_1 підлягає медичному огляду за п. "б" статті 57 Розкладу хвороб. Запропоновано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 направити ОСОБА_1 на повторний медичний огляд ВЛК з метою встановлення ступеню придатності до військової служби, з урахуванням наданих результатів його медичного обстеження та оформити постанову ВЛК згідно вимог глави 22 розділу ІІ Положення.

Позивач вважає, що вказаний лист підтверджує його доводи в частині помилкового застосування відповідачем п. "в" ст.57 Розкладу хвороб.

У свою чергу відповідач у відзиві на апеляційну скаргу зазначив, що на момент винесення судом першої інстанції рішення у даній справі вищевказаного листа ІНФОРМАЦІЯ_12 України ще не існувало, а тому він не може бути прийнятий до уваги судом апеляційної інстанції.

Крім того, відповідачем було надано до суду лист від 24.08.2024 № 598/9/19039, в якому ІНФОРМАЦІЯ_12 зазначило, що 30.09.2023 на адресу ІНФОРМАЦІЯ_12 надійшла скарга від ОСОБА_1 на постанову ВЛК від 20.09.2023. Скаржником було додано копії медичних документів за 2021-2023 роки. Вказані медичні документи не вказували на необґрунтованість оскаржуваної постанови ВЛК від 20.09.2023 та не підтверджували порушення процедури проходження медичного огляду ВЛК, у зв`язку з чим було прийнято рішення, оформлене листом від 21.10.2023 про обґрунтованість оскаржуваної постанови ВЛК. В подальшому, а саме 28.03.2024 надійшла повторна скарга ОСОБА_1 про перегляд постанови ВЛК. До скарги додано виписки з карти медичного та стаціонарного хворого за 2023-2024 роки, які отримано скаржником після проведення медичного огляду ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 20.09.2023. З урахуванням наведеного ІНФОРМАЦІЯ_12 прийнято рішення не скасовувати постанову ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_11, оформлену довідкою від 20.09.2023, оскільки на момент проведення медичного огляду ВЛК захворювань, які могли б змінювати ступінь придатності до військової служби ОСОБА_1 , діагностовано не було, порушення процедури проведення медичного огляду ВЛК скаржником не доведено, а отже постанову від 20.09.2023 прийнято вірно. При цьому листом ІНФОРМАЦІЯ_12 від 03.04.2024 запропоновано начальнику ІНФОРМАЦІЯ_2 направити ОСОБА_1 на повторний медичний огляд ВЛК з огляду на стаціонарно діагностовані йому захворювання за 2023-2024 роки(після проходження медичного огляду ВЛК про ІНФОРМАЦІЯ_10 ), які станом на дату надання відповіді на повторну скаргу можуть вплинути на ступінь придатності до військової служби.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.1, 5 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

В даному випадку вказаний позивачем лист від 03.04.2024 не був підставою позову у даній справі та не існував на момент постановлення судом першої інстанції рішення по суті позовних вимог, в той час, як суд апеляційної інстанції здійснює перевірку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції на момент його постановлення, переглядаючи справу за наявними у ній і додатково поданими доказами.

При цьому навіть за умови прийняття судом до уваги вказаного листа, останній не спростовує правильність рішення військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 , яке оформлене довідкою № 16/689 від 20.09.2023 року, яким позивача визнано придатним до військової служби, оскільки вказаний лист було прийнято на підставі нових медичних документів за 2023-2024 роки, які отримано скаржником після проведення медичного огляду ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_2 20.09.2023.

Колегія суддів наголошує, що апеляційна скарга позивача не спростовує викладену у рішенні суду правову позицію.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів суду апеляційної інстанції дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Решта доводів учасників справи висновків суду не спростовують, оскільки ґрунтуються на невірному трактуванні фактичних обставин та норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Повноваження суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення встановлені статтею 315 КАС.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 315 КАС за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

За змістом частини першої статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 04.09.2024.

Головуючий суддя: Є.В. Чаку

Судді: Н.М. Єгорова

А.Ю. Коротких