Справа № 420/7317/24
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/7317/24

Перша інстанція: суддя Потоцька Н.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Одеського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського квартирно-експлуатаційного управління, третя особа ІНФОРМАЦІЯ_1 , про визнання дій протиправними, зобов`язання внести зміни до загальних списків обліку осіб, які набули право та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання щодо полковника запасу ОСОБА_1 для позачергового забезпечення надання жилого приміщення для постійного проживання з 02.01.2024, зобов`язання висвітити дані щодо полковника запасу ОСОБА_1 як особи, що потребує поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання з 02.01.2024 в зоні відповідальності, на офіційному сайті Міноборони,

В С Т А Н О В И В:

05.03.2024 позивач ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеського квартирно-експлуатаційного управління, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Одеського квартирно-експлуатаційного управління, зазначені в листі начальника Одеського квартирно-експлуатаційного управління від 30 січня 2024 р. (вихідний №418) на ім`я Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови внести зміни в узагальнені списки та повернення на доопрацювання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 документи полковника запасу ОСОБА_1 , рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02 січня 2024 р. (Протокол №1) щодо внесення зміни до облікової справи полковника запасу ОСОБА_1 для позачергового забезпечення надання жилого приміщення для постійного проживання, та запропонування зарахувати до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання полковника запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку отриманням інвалідності II групи, пов`язаної із захистом Батьківщини, та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 №4 Про зарахування особи до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання 03 січня 2024 р. про зарахування полковника запасу ОСОБА_1 до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання з 02.01.2024 року;

- зобов`язати Одеське квартирно-експлуатаційне управління внести зміни до загальних списків обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання щодо полковника запасу ОСОБА_1 для позачергового забезпечення надання жилого приміщення для постійного проживання з 02.01.2024 року;

- зобов`язати Одеське квартирно-експлуатаційне управління висвітити дані щодо полковника запасу ОСОБА_1 як особи, яка потребує поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання з 02.01.2024 року в зоні відповідальності, на офіційному веб-сайті Міноборони.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 30 січня 2024 р. начальник Одеського КЕУ направив листа (вихідний №418) на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якого вбачається, що «відсутні відомості розгляду житловою комісією виконання вимог наказу МОУ «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 31.07.2018 №380 розділ 6 п.13 (далі Інструкція) з урахуванням наказу ІНФОРМАЦІЯ_5 №236 від 24.08.2023. В зв`язку з тим, що не можливо внести зміни в узагальнені списки», тому повернуто «на доопрацювання житлової комісії документи полковника запасу ОСОБА_1 ».

Позивач вказував, що 19 лютого 2024 року його представник отримав на свою адресу електронної пошти відповідь на адвокатський запит від 13 лютого 2024 року, з якого вбачається, що на думку відповідача, позивач не має законних підстав для залишення на обліку для поліпшення житлових умов, оскільки на момент звільнення він не мав вислугу 20 років і відсутні були пільги щодо залишення (зарахування) в пільгові черги, що підтверджується копією відповіді.

З цих підстав відповідач вважає, що позивач не може перебувати на обліку в Одеському КЕУ як особа яка набула права та потребує поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання.

Позивач вважав, що відмова відповідача у зарахуванні його на облік як особу яка набула права та потребує поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, є протиправною, оскільки, якщо військовослужбовець звільнений з військової служби, та визнаний особою з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, то надання житла для постійного проживання не пов`язано з умовою мати вислугу 20 і більше років.

При цьому позивач посилався на приписи п. 18 частини першої ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», за якими особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги, зокрема, позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Також позивач вказував, що відповідно до п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» №1081 від 03 серпня 2006 р., військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Військовослужбовці, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та визнані в установленому законодавством порядку особами з інвалідністю внаслідок поранення,… забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання житлове приміщення з урахуванням пільг, установлених законами.

За наведеного законодавчого обґрунтування, позивач вважав, що передбачене забезпечення житлом саме військовослужбовців, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та визнані в установленому законодавством порядку особами з інвалідністю внаслідок поранення, і таке право не пов`язано із наявністю вислуги 20 років і більше.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26.04.2024, ухваленим в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження, задоволений позов ОСОБА_1 :

- визнані протиправними дії Одеського квартирно-експлуатаційного управління, зазначені в листі начальника Одеського квартирно-експлуатаційного управління від 30 січня 2024 р. (вихідний №418) на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо відмови внести зміни в узагальнені списки та повернення на доопрацювання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 документи полковника запасу ОСОБА_1 , рішення житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 від 02 січня 2024 р. (Протокол №1) щодо внесення зміни до облікової справи полковника запасу ОСОБА_1 для позачергового забезпечення надання жилого приміщення для постійного проживання, та запропонування зарахувати до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання полковника запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку отриманням інвалідності II групи, пов`язаної із захистом Батьківщини, та наказу начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 №4 Про зарахування особи до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання 03 січня 2024 р. про зарахування полковника запасу ОСОБА_1 до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання з 02.01.2024;

- зобов`язано Одеське квартирно-експлуатаційне управління внести зміни до загальних списків обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання щодо полковника запасу ОСОБА_1 для позачергового забезпечення надання жилого приміщення для постійного проживання з 02.01.2024;

- зобов`язано Одеське квартирно-експлуатаційне управління висвітити дані щодо полковника запасу ОСОБА_1 як особи, яка потребує поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання з 02.01.2024 в зоні відповідальності, на офіційному веб-сайті Міноборони.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, Одеське квартирно-експлуатаційне управління подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права.

Так, на думку апелянта, судом ухвалене рішення без урахування вимог п.9 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991; п.п.29, 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 N 1081; п. 19 розділ V1 наказу МОУ «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 31.07.2018 № 380.

Апелянт вказує, що за приписами п. 19 розділ V1 наказу МОУ «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 31.07.2018 № 380, на обліку залишаються військовослужбовці, у тому числі, які виключені зі списків особового складу військових частин, та члени їх сімей у разі:

відрядження до державних органів, підприємств, організацій, установ (у тому числі до військових прокуратур), а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі;

направлення до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, а також закордонних дипломатичних установ України;

направлення на навчання до військових навчальних закладів (на весь період навчання);

направлення військовослужбовця на лікування (реабілітацію) внаслідок поранень (контузії) або через хворобу;

захоплення в полон або заручником;

визнання особи безвісти відсутньою (до визнання її померлою).

Апелянт звертає увагу на те, що вище перелічене законодавство не передбачає підстав залишення після 24.08.2023 полковника запасу ОСОБА_1 вже на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, після звільнення з військової служби в запас за підпунктом "г" (через сімейні обставини) 24.08.2023 з вислугою менше 20 років до моменту отримання пільг.

На думку апелянта, суд першої інстанції не надав оцінку тому, що Одеське КЕУ не уповноважене тлумачити та порушувати вимоги нормативних актів, у тому числі щодо календарної вислуги у 20 років передбаченої ст.12 Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п.1 розділу V1 наказу МОУ «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 31.07.2018 № 380

Вказує апелянт і на те, що облік осіб які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання ведеться в житлових комісіях військових частин, військових комісаріатах та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району згідно п.3 розділу V1 наказу МОУ «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 31.07.2018 № 380, тому Одеське КЕУ уповноважене робити зауваження до облікової справи ОСОБА_1 . Якщо на момент звільнення за сімейними обставинами позивач не мав 20 років вислуги, то він повинен бути знятим з квартирного обліку після 24.08.2023, а те, що у позивача з`явилися пільги у жовтні 2023 та він заявив про них у грудні 2023 не є підставою залишення його на квартирному обліку з 24.08.2023 у Одеському КЕУ.

У доповненнях до апеляційної скарги, апелянт вказує на правомірність дій Одеського КЕУ після отримання від житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 пакету документів на розгляд та внесення змін до обліку поліпшення житлових умов полковника запасу ОСОБА_1 .

Так, апелянт вважає, що Одеське КЕУ виконало усі покладені на неї обов`язки щодо перевірки законності взяття та перебування на обліку полковника запасу ОСОБА_1 , та встановила, що Житлова комісія ІНФОРМАЦІЯ_4 порушила вимоги щодо законності перебування на обліку полковника запасу ОСОБА_1 , саме тому Одеським КЕУ не було вчинено неправових дій щодо облікової справи ОСОБА_1 .

Позивач своїм процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд встановив, що наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 24 серпня 2023 року №236 (по стройовій частині), зокрема пунктом третім, полковник ОСОБА_1 , начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнений у запас за підпунктом «г» (через сімейні обставини або інші поважні причини), на підставі наказу командувача Сухопутних військ Збройних Сил України №746 (по особовому складу) від 15 серпня 2023 року та з 24 серпня 2023 року виключений із списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 , вислуга на час звільнення складає 19 років 7 місяців 20 днів, забезпечений службовим житлом, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . (т. 1 а.с. 38-39).

Відповідно до довідки до акту огляду МСЕК від 18.09.2023 ОСОБА_1 встановлена друга група інвалідності по захворюванню пов`язаному із захистом Батьківщини (т. 1 а.с. 14, 51). Також матеріали справи містять витяг з протоколу №3490 від 01.09.2023 засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв (т. 1 а.с. 180

13 жовтня 2023 року позивачу видане посвідченням серії НОМЕР_1 на підтвердження статусу ветерана війни - особи з інвалідністю другої групи внаслідок війни (т. 1 а.с. 19, 47).

Також матеріали справи містять копію довідки Малиновського районного військово комісаріату від 06.02.2018 (т. 1 а.с. 25), про безпосередню участь позивача в період з 15.11.2017 до 19.01.2018 в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захист незалежності , суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в м. Волноваха Волноваського району Донецької області. Довідка є підставою для надання особі статусу учасника бойових дій.

22.11.2023 року ОСОБА_1 видано пенсійне посвідчення № НОМЕР_2 , вид пенсії: по інвалідності, 2 гр., інвалідність внаслідок війни (т. 1 а.с. 17, 49).

05.12.2023 позивач на ім`я начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 та Голови житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 подав рапорт (т. 1 а.с. 21), в якому просив у зв`язку з отриманням статусу ветерана війни особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи, внести зміни до облікової справи для позачергового забезпечення надання жилого приміщення для постійного проживання. До рапорту позивач додав копію посвідчення ветерана війни особи з інвалідністю внаслідок війни другої групи, копію пенсійного посвідчення, копію довідки про безпосередню участь в АТО, забезпечення її проведення і захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, витяг з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_8 №236 від 24.08.2023, витяг з послужного списку, довідки Ф-5 та Ф-7, копію паспорту та ідентифікаційного коду, копію довідки про реєстрацію місця проживання.

Відповідно до протоколу №1 засідання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 від 02.01.2024 року, був розглянутий рапорт ОСОБА_1 та прийняте рішення про зарахування до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання полковника запасу ОСОБА_1 з 02.01.2024 року на підставі п. 18 ст. 13 ЗУ Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та абз. 2 п. 3 ст. 12 ЗУ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (т. 1 а.с. 22-24).

Відповідно до витягу з наказу начальна ІНФОРМАЦІЯ_2 №4 від 03.01.2024 «Про зарахування особи до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання» наказано Голові житлової комісії підполковнику ОСОБА_2 зарахувати до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання, згідно з п. 18 ст. 13 ЗУ «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» та абз. 2 п. 3 ст. 12 ЗУ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Наказу Міністерства оборони України від 31.07.2018 №380 «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями», протоколу засідання житлової комісії №1 від 02.01.2024, полковника запасу ОСОБА_1 з 02.01.2024 року (т. 1 а.с. 36-37).

05.01.2024 листом №138 ІНФОРМАЦІЯ_9 направив до Одеського квартирно-експлуатаційного управління Командування сил логістики ЗСУ пакет документів щодо змін квартирного обліку полковника запасу ОСОБА_1 .

Листом Одеського квартирно-експлуатаційного управління ІНФОРМАЦІЯ_10 від 30.01.2024 за вих №418 повідомлено начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 проте, що при ознайомлені з пакетом документів щодо змін квартирного обліку полковника запасу ОСОБА_1 , виявлено, що відсутні відомості розгляду житловою комісією виконання вимог наказу МОУ від 31.07.2018 року №380 розділ 6 п. 13 з урахуванням наказу ІНФОРМАЦІЯ_8 №236 від 24.08.2023.

Також повідомлено, що у зв`язку із тим, що неможливо внести зміни в узагальнені списки, Одеське квартирно-експлуатаційне управління ІНФОРМАЦІЯ_10 повертає на доопрацювання житловій комісії документи полковника запасу ОСОБА_1 (т. 1 а.с. 20).

Вирішуючи спір та задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що у Одеського квартирно-експлуатаційно управління відсутні дискреційні повноваження, передбачені законом, щодо повернення на доопрацювання документів від житлових комісій та, як наслідок, дискреційне повноваження здійснено відповідачем не у межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Основним Законом України є Конституція.

За приписами статті третьої Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права (частина перша статті 8 Конституції України).

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей (частина п`ята ст. 17 Конституції України).

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга ст. 19 Конституції України).

Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані (частина друга статті 22 Конституції України).

Відповідно до частин першої та другої ст. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Закон України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ, відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» до осіб з інвалідністю внаслідок війни належать також особи з інвалідністю з числа осіб, які стали особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення у складі добровольчих формувань, що були утворені або самоорганізувалися для захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, за умови, що в подальшому такі добровольчі формування були включені до складу Збройних Сил України, Міністерства внутрішніх справ України, Національної поліції, Національної гвардії України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів;

Відповідно до абзацу четвертого частини першої, абзацу другого частини третьої статті 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»:

« 1. Держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

…Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

…Особам, звільненим з військової служби і визнаним особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, або захворювання, одержаного під час проходження військової служби, жилі приміщення в населених пунктах, обраних ними для проживання з урахуванням встановленого порядку, надаються позачергово за рахунок військових формувань або органів виконавчої влади, в яких вони перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов».

Отже, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що у разі, якщо військовослужбовець звільнений з військової служби, та визнаний особою з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних під час виконання обов`язків військової служби, то надання житла для постійного проживання не пов`язано з умовою мати вислугу 20 і більше років. Доводи апеляційної скарги таких висновків суду першої інстанції не спростовують.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист» від 22.10.1993 №3551-ХІІ, визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Так, відповідно до пункту 18 частини першої ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захист» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються такі пільги, як позачергове забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року.

Отже, законом встановлений обов`язок не тільки забезпечити житлом таку особу за рахунок Міністерства Оборони України, а й встановлений строк у два роки з дня взяття такої особи на квартирний облік.

Громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті (ч. 1 ст. 40 ЖК України).

Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України (п. 3 ч. 2 ст. 40 ЖК України).

Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень затверджуються Кабінетом Міністрів України і Українською республіканською радою професійних спілок (ст. 60 ЖК України).

Таким іншим актом законодавства України є Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені Постановою Ради Міністрів Української РСР і Українська республіканська рада професійних спілок №470 від 11 грудня 1984 р.

Відповідно до п. 10, 29 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджені Постановою Ради Міністрів Української РСР і Українська республіканська рада професійних спілок №470 від 11 грудня 1984 р, громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації (пункт 10). Право громадянина перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи зберігається у випадках виходу на пенсію (п.п. 1 п. 10).

Як підтверджено матеріалами справи, позивач вийшов на пенсію у зв`язку із інвалідністю внаслідок війни, а тому, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що за позивачем зберігається право перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої служби. За вказаних підстав апеляційний суд відхиляє доводи апелянта про те, що після звільнення позивача з військової служби, він підлягав зняттю з квартирного обліку.

Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями затверджений постановою КМУ №1081 від 03.08.2006.

Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, розвідувальних органів, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Абзацом першим пункту 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ №1081 від 03.08.2006, встановлено, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Абзацом другим пункту 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою КМУ №1081 від 03.08.2006, встановлено, що військовослужбовці, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та визнані в установленому законодавством порядку особами з інвалідністю внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків), пов`язаних з безпосередньою участю в антитерористичній операції, забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та члени сімей військовослужбовців, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, та загинули (пропали безвісти), померли внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, одержаних під час безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції в період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, у забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та в період здійснення зазначених заходів, забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання, що збудовані (придбані) за рахунок коштів державного бюджету та інших передбачених законодавством джерел, чи грошовою компенсацією за належне їм для отримання житлове приміщення з урахуванням пільг, установлених законами.

Отже, як правильно вказав суд першої інстанції та не спростовано доводами апеляційної скарги, Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою КМУ №1081 від 03.08.2006, передбачено забезпечення житлом, окрім іншого, саме військовослужбовців, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України та визнані в установленому законодавством порядку особами з інвалідністю внаслідок поранення.

При цьому таке забезпечення не пов`язано із наявністю вислуги 20 років і більше.

Апеляційний суд зазначає, що наявність вислуги 20 років і більше є окремою самостійною підставою для надання житла для постійного проживання. За вказаних підстав апеляційний суд відхиляє доводи апелянта щодо відсутності у позивача вислуги 20 років і більше.

Наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.09.2018 за №1020/32472, затверджена Інструкція з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями (надалі Інструкція №380 в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Ця Інструкція визначає зміст та методику забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців Збройних Сил України (крім військовослужбовців строкової служби), а також осіб, звільнених в запас або відставку, що залишилися перебувати після звільнення з військової служби на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (далі - військовослужбовці), та членів їх сімей, у тому числі членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), зникли безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов (далі - члени їх сімей).

Питання, пов`язані із забезпеченням житлом військовослужбовців та членів їх сімей, вирішуються за місцем проходження військової служби та перебування їх на обліку (п. 7 розділу І Інструкції №380).

Питання обліку осіб які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання врегульоване розділом VІ Інструкції №380.

Так, житловими приміщеннями для постійного проживання забезпечуються військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» набули права та не забезпечувалися постійним житлом протягом усього часу проходження військової служби і мають календарну вислугу на військовій службі 20 років і більше, зареєстровані в населеному пункті дислокації військової частини, в якій військовослужбовець проходить службу та перебуває на відповідному обліку (пункт 1 розділу VІ Інструкції №380).

Військовослужбовці та члени їх сімей визнаються такими, що потребують поліпшення житлових умов, відповідно до статті 34 Житлового кодексу Української УРСР Потребуючими поліпшення житлових умов також визнаються: військовослужбовці з числа осіб з інвалідністю внаслідок війни, визначених у пунктах 11, 12 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та члени їх сімей (пункт 2 розділу VІ Інструкції №380).

Облік ведеться в житлових комісіях військових частин (об`єднаних житлових комісіях), військових комісаріатах та КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району (абзац 1 пункту 3 розділу VІ Інструкції №380).

За результатами розгляду житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про зарахування військовослужбовця та членів його сім`ї на облік або відмовляє у зарахуванні на облік із зазначенням обґрунтування такої відмови з посиланням на відповідні норми законодавства (абзац 3 пункту 6 розділу VІ Інструкції №380).

Рішення житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) затверджується командиром військової частини та оголошується в наказі про зарахування військовослужбовця та членів його сім`ї на облік із зазначенням дати зарахування на облік, складу сім`ї, підстави для зарахування на облік, а також підстави включення до списків осіб, які користуються правом першочергового або позачергового одержання жилих приміщень (пункт 8 розділу VІ Інструкції №380).

Відповідно до пункту 9 розділу VІ Інструкції №380, військовослужбовці, зараховані на облік, реєструються в Книзі обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання (додаток 6). Датою зарахування військовослужбовця на облік є дата прийняття житловою комісією військової частини (об`єднаною житловою комісією) рішення про зарахування військовослужбовця на облік але не пізніше місяця з дня реєстрації рапорту військовослужбовця.

Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) інформує про прийняте рішення військовослужбовця та направляє до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району витяг з наказу командира військової частини для здійснення обліку (пункт 10 розділу VІ Інструкції №380).

На кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформлюється облікова справа (додаток 20) (пункт 11 розділу VІ Інструкції №380).

Відповідно до пункту 13 розділу VІ Інструкції №380, у разі зміни у військовослужбовця складу сім`ї, набуття права на отримання житла в першочерговому чи позачерговому порядку, поліпшення житлових умов тощо військовослужбовець доповідає про це командиру військової частини письмовим рапортом та надає копії відповідних документів.

Особи, звільнені з військової служби, про зміну складу сім`ї письмово повідомляють (інформують) командира (начальника) за місцем перебування на обліку.

Житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) розглядає надані документи та приймає рішення про внесення змін до облікової справи.

Розгляд питання про внесення відомостей до облікової справи щодо членів сім`ї військовослужбовця здійснюється після внесення відомостей у встановленому порядку до особової справи військовослужбовця.

Про внесення відомостей до облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) інформує у встановленому порядку КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

Відповідно до пункту 14 розділу VІ Інструкції №380, на підставі даних книг обліку у військових частинах щороку складаються списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання. Такі списки підлягають періодичному уточненню.

Списки осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання, розміщуються у загальнодоступному місці військової частини для ознайомлення.

Відповідно до пункту 15 розділу VІ Інструкції №380, КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району щороку до 01 лютого забезпечують висвітлення даних щодо осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання в зоні відповідальності, на офіційному веб-сайті Міноборони із додержанням вимог щодо захисту їх персональних даних.

Отже, як правильно встановив суд першої інстанції та це не спростовано доводами апеляційної скарги, єдиним органом, уповноваженим законодавством вирішувати питання щодо обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, є житлові комісії та командири частин за місцем проходження військової служби. Про прийняте ними рішення апелянт (КЕУ) тільки повідомляється.

Як вказано у листі Одеського квартирно-експлуатаційного управління від 30.012.024 №418, апелянт зазначає про відсутність у поданих документах «відомостей розгляду житловою комісією виконання вимог наказу МОУ від 31.07.2018 року №380 розділ 6 п. 13 з урахуванням наказу ІНФОРМАЦІЯ_8 №236 від 24.08.2023

Апеляційний суд зазначає, що наказом ІНФОРМАЦІЯ_8 №236 від 24.08.2023 позивач з 24.08.2023 виключений зі списків особового складу та всіх видів забезпечення ІНФОРМАЦІЯ_7 .

При цьому, як зазначено раніше, відповідно до пункту 13 розділу VІ Інструкції №380, затвердженої наказом МОУ від 31.07.2018 року №380, у разі зміни у військовослужбовця складу сім`ї, набуття права на отримання житла в першочерговому чи позачерговому порядку, поліпшення житлових умов тощо військовослужбовець доповідає про це командиру військової частини письмовим рапортом та надає копії відповідних документів.

Особи, звільнені з військової служби, про зміну складу сім`ї письмово повідомляють (інформують) командира (начальника) за місцем перебування на обліку.

Житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) розглядає надані документи та приймає рішення про внесення змін до облікової справи.

Розгляд питання про внесення відомостей до облікової справи щодо членів сім`ї військовослужбовця здійснюється після внесення відомостей у встановленому порядку до особової справи військовослужбовця.

Про внесення відомостей до облікової справи житлова комісія військової частини (об`єднаної житлової комісії) інформує у встановленому порядку КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що позивач віднесений до осіб з інвалідністю внаслідок війни відповідно до п. 12 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», звільнений з військової служби та вийшов на пенсію у зв`язку із інвалідністю внаслідок війни, отже, є таким за яким зберігається право перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої служби, та таким, що набув право та потребує поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання у позачерговому порядку. Вказані фактичні обставин підтверджені матеріалами справи та не спростовані доводами апеляційної скарги.

При цьому, єдиним органом, уповноваженим законодавством вирішувати питання щодо обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, є житлові комісії та командири частин за місцем проходження військової служби. Та саме таким органом житловою комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 прийняте рішення (протокол №1 від 02.1.2024) про зарахування до позачергової черги на отримання жилого приміщення для постійного проживання полковника запасу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з отриманням інвалідності другої групи пов`язаної із захистом Батьківщини. Таке рішення затверджене наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №4 від 03.01.2024.

Про прийняте єдиним органом, уповноваженим законодавством вирішувати питання щодо обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання, рішення апелянт (КЕУ) тільки повідомляється. І таким повідомленням був лист ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05.01.2024 №138 з відповідним пакетом документів щодо змін квартирного обліку полковника запасу ОСОБА_1 .

Апеляційний суд, як і суд першої інстанції, зазначає, що відповідно до листа апелянта від 19.02.2024 за вих №734 (т. 1 а.с. 26-29), наданого на адвокатський запит від 13.02.2024 (т. 1 а.с. 30-33), апелянт посилався на те, що відповідно Положення про Одеське квартирно-експлуатаційне управління, затвердженого Наказом командувача Сил логістики Збройних Сил України від 27.10.2023 №364:

- Основними завданнями Одеського КЕУ є: ...організація ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та забезпечення їх житловими приміщеннями, виплати компенсації за належне для отримання жиле приміщення, контроль за правомірністю використання житлового фонду Міністерства оборони України у гарнізонах Збройних Сил України в зоні відповідальності;

- Основними функціями Одеського КЕУ щодо організації роботи з документами, що надходять від житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) щодо забезпечення житлом та виплати грошової компенсації за належне для отримання житла військовослужбовцям, особам звільненим з військової служби в запас або відставку та членам їх сімей, здійснення приватизації державного житлового фонду Міністерства оборони України, є:

ведення обліку житлового фонду Міністерства оборони України у межах визначеної зони відповідальності;

контроль використання житлового фонду Міністерства оборони України у військових гарнізонах, у межах визначеної зони відповідальності;

взаємодія з житловими комісіями органів військового управління, військових частин, закладів, установ та організацій Міністерства оборони і Збройних Сил України (Об`єднаними житловими комісіями) щодо забезпечення житлом військовослужбовців осіб звільнених з військової служби в запас або відставку та членів їх сімей, виплати їм грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;

узагальнення та надання звітності від житлових комісії органів військового управління, військових частин, військово-навчальних закладів, установ Міністерства оборони України і Збройних Сил України щодо обліку військовослужбовців ЗС України, осіб звільнених з військової служби в запас або відставку та членів їх сімей які потребують поліпшення житлових умов;

- Одеське КЕУ для здійснення визначених повноважень та виконання завдань має право:

отримувати від житлових комісій військових частин Міністерства оборони України і Збройних Сил України (об`єднаних житлових комісій) інформацію та документи щодо обліку військовослужбовців ЗС України, осіб звільнених з військової служби в запас або відставку та членів їх сімей які потребують поліпшення житлових умов...

Отже, суд першої інстанції, відповідач наполягав, що для організації ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов та забезпечення їх житловими приміщеннями, здійснення контролю, узагальнення та надання звітності, Одеське КЕУ взаємодіє з житловими комісіями військових частин (об`єднаними житловими комісіями) та в разі неможливості внесення змін в узагальнені списки, невідповідності (недотримання, суперечливості) прийнятих рішень житловими комісіями до вимог Законодавства України - Одеське КЕУ повідомляє житлову комісію та повертає документи.

У доповненнях до апеляційної скарги Одеське КЕУ вказує на те, що воно виконало усі покладенні на неї обов`язки щодо перевірки законності взяття та перебування на обліку полковника запасу ОСОБА_1 , посилаючись при цьому на ч. 2 ст. 19 Конституції України, на ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», на постанову КМУ від 11.03.2011 №238, на Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджену Наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018, на Положення про Одеське КЕУ від 29.05.2024.

При цьому апелянт у доповненнях до апеляційної скарги наводить певний перелік обов`язків та відповідальності начальника житлової групи (п. 9.10 Положення про Одеське квартирно-експлуатаційне управлення, затвердженого наказом Командувача сил логістики ЗСУ №174 від 29.05.2024), а також основні завдання житлових комісій військових частин ( об`єднаних житлових комісій) перелічені у розділі ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджену Наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018.

Апеляційний суд відхиляє такі посилання апелянта з огляду на те, що Положення про Одеське квартирно-експлуатаційне управлення на приписи якого посилається апелянт, було затверджене наказом Командувача сил логістики ЗСУ №174 від 29.05.2024, тобто майже через чотири місяці після виникнення спірних правовідносин. А посилання на приписи розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затверджену Наказом Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018, не стосуються спірних правовідносин в цій справі, враховуючи, що протокол житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №1 від 02.1.2024 та наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №4 від 03.01.2024 не є предметом спору в цій справі. До апеляційної скарги не надано доказів щодо скасування у встановленому законом порядку, зокрема у судовому порядку, протоколу житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_4 №1 від 02.1.2024 та наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 №4 від 03.01.2024.

З огляду на вказане, апеляційний суд погоджується із застосуванням судом першої інстанції до спірних правовідносин приписів Закону України «Про адміністративну процедуру» №2073-ІХ від 17.02.2022, який набрав чинності з 15.12.2023 (надалі Закон №2073-ІХ).

Закон №2073-ІХ регулює відносини органів виконавчої влади, органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, інших суб`єктів, які відповідно до закону уповноважені здійснювати функції публічної адміністрації, з фізичними та юридичними особами щодо розгляду і вирішення адміністративних справ шляхом прийняття та виконання адміністративних актів.

За визначенням, наведеним у статті 2 Закону №2073-ІХ, адміністративний акт - рішення або юридично значуща дія індивідуального характеру, прийняте (вчинена) адміністративним органом для вирішення конкретної справи та спрямоване (спрямована) на набуття, зміну, припинення чи реалізацію прав та/або обов`язків окремої особи (осіб); адміністративне провадження - сукупність процедурних дій, що вчиняються адміністративним органом, і прийнятих процедурних рішень з розгляду та вирішення справи, що завершується прийняттям і, в необхідних випадках, виконанням адміністративного акта.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 4 Закону №2073-IX, принципами адміністративної процедури є, зокрема верховенство права, у тому числі законності та юридичної визначеності.

Частиною третьою статті 6 Закону №2073-IX встановлено, що здійснення адміністративним органом дискреційного повноваження вважається законним у разі дотримання таких умов:

1) дискреційне повноваження передбачено законом;

2) дискреційне повноваження здійснюється у межах та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом;

3) правомірний вибір здійснено адміністративним органом для досягнення мети, з якою йому надано дискреційне повноваження, і відповідає принципам адміністративної процедури, визначеним цим Законом;

4) вибір рішення адміністративного органу здійснюється без відступлення від попередніх рішень, прийнятих тим самим адміністративним органом в однакових чи подібних справах, крім обґрунтованих випадків.

Частиною другою статті 11 Закону №2073-IX передбачено, що адміністративний акт повинен прийматися з дотриманням необхідного балансу між несприятливими наслідками для права, свободи чи законного інтересу особи і цілями, на досягнення яких спрямований адміністративний акт. Негативні наслідки для особи та публічних інтересів повинні бути найменшими.

З огляду на фактичні обставини справи, правове регулювання спірних правовідносин, апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що у Одеського квартирно-експлуатаційно управління відсутні дискреційні повноваження, передбачені законом, щодо повернення на доопрацювання документів від житлових комісій та, як наслідок, таке дискреційне повноваження здійснено не у межах та не у спосіб, що передбачені Конституцією України та законом.

Отже, дії відповідача щодо відмови внести зміни в узагальнені списки та повернення на доопрацювання житлової комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 документи полковника запасу ОСОБА_1 є протиправними. Такий висновок суду першої інстанції не спростований доводами апеляційної скарги та доповненнями до апеляційної скарги.

Відповідно до вимог Закону №2073-IX, адміністративний орган зобов`язаний діяти добросовісно для досягнення мети, визначеної законом (ч.1 ст.10). Якщо судовим рішенням, що набрало законної сили, або рішенням суб`єкта розгляду скарги адміністративний орган зобов`язано прийняти адміністративний акт певного змісту, повторний розгляд справи не проводиться (ч.3 ст.69).

Отже, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Одеського квартирно-експлуатаційного управління внести зміни до загальних списків обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання щодо полковника запасу ОСОБА_1 для позачергового забезпечення надання жилого приміщення для постійного проживання з 02.01.2024 року та зобов`язання Одеського квартирно-експлуатаційного управління висвітити дані щодо полковника запасу ОСОБА_1 як особи, яка потребує поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання з 02.01.2024 року в зоні відповідальності, підлягають задоволенню.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки зводяться до незгоди з оскаржуваним судовим рішенням. Доводи апеляційної скарги не містять належних та обґрунтованих міркувань, які б спростовували висновки суду першої інстанції. У ній також не наведено інших міркувань, які б не були предметом перевірки судом першої інстанції та щодо яких не наведено мотивів відхилення наведеного аргументу.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а оскаржуване судове рішення суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. ст. 2-12, 71-78, 242, 257, 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеського квартирно-експлуатаційного управління залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 квітня 2024 року у справі № 420/7317/24 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 03.09.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький