Справа № 440/9712/23
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 р.Справа № 440/9712/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Спаскіна О.А. , Присяжнюк О.В. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду та в режимі відеоконференції адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01.05.2024, головуючий суддя І інстанції: Н.Ю. Алєксєєва, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі №440/9712/23

за позовом ОСОБА_2

до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_2 , апелянт) до Управління Державної міграційної служби України в Полтавській області (надалі відповідач, УДМС України в Полтавській області) задоволено.

Визнано протиправною відмову УДМС України в Полтавській області у прийнятті у ОСОБА_2 декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації.

Зобов`язано УДМС України в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_2 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації із врахуванням висновків суду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань УДМС України в Полтавській області на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн.

06.03.2024 окремою ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду визнано протиправними дії УДМС України в Полтавській області, вчинені при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі №440/9712/23, в частині відмови ОСОБА_1 у прийнятті декларації про відмову від іноземного громадянства з тих самих підстав без урахування висновків суду.

Зобов`язано УДМС України в Полтавській області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню пункту 9 частини 1 статті 129, статті 129-1 Конституції України, статті 370 КАС України при виконанні рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 у справі №440/9712/23 та розгляду звернення ОСОБА_1 щодо подання декларації про відмову від іноземного громадянства.

Про вжиті заходи зобов`язано повідомити Полтавський окружний адміністративний суд протягом місяця з дня отримання окремої ухвали.

26.04.2024 представником позивача до суду подано клопотання про встановлення судового контролю за виконанням окремої ухвали суду у справі №440/9712/23, шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення - Окремої ухвали.

01.05.2024 ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду в задоволенні клопотання представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням окремої ухвали суду у справі № 440/9712/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УДМС України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та норм процесуального права, просив скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року та ухвалити постанову якою застосувати заходи судового контролю, передбачені статтею 382 КАС України.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначив, що позивачеві втретє відмовили у прийнятті декларації про відмову від громадянства рф. Вважає, що суд першої інстанції мав встановити судовий контроль за виконанням окремої ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2024.

Відповідач не погодився з доводами апеляційної скарги та подав відзив на неї, в якому просив відмовити у її задоволенні та залишити ухвалу суду першої інстанції без змін. Вказав, на належне виконання ним судових рішень по цій справі.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та відзиві на неї, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви позивача суд першої інстанції виходив з того, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 15.08.2023 по адміністративній справі № 440/9712/23 про зобов`язання УДМС України в Полтавській області повторно розглянути звернення ОСОБА_1 щодо прийому у нього декларації про відмову від іноземного громадянства замість документа про припинення громадянства російської федерації із врахуванням висновків суду виконано.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з такого.

Відповідно до ст. 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Згідно зі ст. 241 КАС України судовими рішеннями є: 1) ухвали; 2) рішення; 3) постанови. Процедурні питання, пов`язані з рухом справи в суді першої інстанції, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвал. Судовий розгляд в суді першої інстанції закінчується ухваленням рішення суду. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови. У випадках, визначених цим Кодексом, судовий розгляд закінчується постановленням ухвали.

Згідно зі статтею 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз наведених приписів процесуального закону у сукупності дає підстави для висновку про те, що суди мають можливість встановити судовий контроль лише стосовно виконання судових рішень по суті спору тобто судових рішень у формі Рішення суду або Постанови суду.

Натомість, у цій справі позивач просив встановити судовий контроль не за виконанням судового рішення по суті спору (рішення або постанови), а за виконанням процесуального рішення суду першої інстанції у формі окремої ухвали, що не відповідає меті інституту судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, передбаченого ст. 382 КАС України.

Вказане є підставою для відмови у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю за виконанням окремої ухвали Полтавського окружного адміністративного суду від 06.03.2024.

Таким чином, суд першої інстанції не надавши оцінку наявності у позивача права звернення з такою заявою, передчасно надав їй оцінку по суті звернення.

Ухвалюючи це судове рішення колегія суддів керується ст.322 КАС України,ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно з п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала суду першої інстанції підлягає зміні в частині визначення підстав для відмови у задоволенні заяви позивача про встановлення судового контролю в редакції цієї постанови.

Керуючись ст. 150, 151, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 01 травня 2024 року по справі №440/9712/23 змінити, виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.А. Спаскін О.В. Присяжнюк
Повний текст постанови складено 04.09.2024.