Справа № 500/7360/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/7360/23 пров. № А/857/10864/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Шевчук С. М., Коваля Р. Й.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі № 500/7360/23 (головуюча суддя Дерех Н. В., м. Тернопіль, повний текст судового рішення складено 19.03.2024) за позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,-

ВСТАНОВИВ:

10 листопада 2023 року Тернопільським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті, Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови начальника відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті №027619 від 03.10.2023, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу за порушення ст.48 Закону України «Про автомобільний транспорт» (згідно акту проведення перевірки від 15.08.2023 №024139).

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що оскаржувана постанова є незаконною і винесеною із порушеннями чинного законодавства. При розгляді справи про адміністративне правопорушення не було повно і всебічно з`ясовано всі обставини, не взято до уваги долучені позивачем докази, а також проігноровано надання позивачем пояснень. Так, на відеозаписі який був зроблений працівником Укртрансбезпеки чітко видно, що ним не було дотримано встановлених норм поведінки під час зупинення автомобільного транспорту, а також чути як він називає особу-водія по імені, що спростовує факт ненадання документів, про що зазначено у акті. Надане свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу дійсно підтверджує, що даний транспортний засіб належить позивачу, проте не свідчить, що він був в даному випадку автомобільним перевізником. Відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовується до автомобільних перевізників, а не до власників/користувачів транспортного засобу, яким перевозиться вантаж. Автомобільний перевізник не може визначатися тільки на підставі реєстраційних документів на транспортний засіб, оскільки автомобільним перевізником є той, хто за умовами договору про перевезення вантажу надає відповідну послугу.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року в позові відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивачем - Фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано ті самі доводи, що і в обгрунтування позовних вимог.

Крім того, в апеляційній скарзі заявлено клопотання про витребування у Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті відеозапис зупинення транспортного засобу позивача.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи наявний відеозапис розмови працівника Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті з водієм транспортного засобу позивача. Даний відеозапис, долучений позивачем до позовної заяви, виключає необхідність витребування ще одного відеозапису тої самої розмови між водієм позивача та працівником Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті.

Відповідачем надіслано до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу, в якому висловлено прохання відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що на підставі направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) №012885 від 14.08.2023 та щотижневого графіку проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Укртрансбезпеки у період з 14.08.2023 по 20.08.2023, проведено рейдову перевірку (перевірку на дорозі) транспортних засобів зони габаритно-вагового контролю: а/д М-19 км 345+580, М-30 км 191+380, М-09 км 34+800, Н-18 км 33+800, М-19 км 237+20 а також доріг загального користування.

За результатами проведеної перевірки складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом №024139 від 15.08.2023, яким зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч.1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, а саме: ТТН, оформленого посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, протоколу перевірки та адаптації тахографа, протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.

В даному Акті у графі «Пояснення водія про причини порушень» зазначено «відмовився від підпису та пояснень».

В подальшому, позивачу направлено повідомлення від 16.08.2023 «Про розгляд матеріалів справи про порушення законодавства», яким запропоновано позивачу прибути на розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт, що відбудеться 03.10.2023.

Після цього, Відділом Державного нагляду (контролю) у Тернопільській області складено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу №027619 від 03.10.2023, якою за порушення абз. 3 ч. 1 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за відсутність на момент перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону, постановлено накласти на ФОП ОСОБА_1 адміністративно-господарський штраф у сумі 17000 грн.

Також, на адресу позивача надіслано повідомлення від 05.10.2023, яким позивачу запропоновано, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, добровільно сплатити вищезазначений адміністративно-господарський штраф в 15-денний термін з дня отримання постанови.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закон України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 №2344-III (далі - Закон України №2344-III) рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Згідно частини 11 статті 6 Закону України №2344-III державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Відповідно до абзацу 4 статті 6 Закону України №2344 реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно статті 1 Закону України №2344 автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Відповідно до частини другої статті 48 Закону України №2344 документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством; для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Частина перша статті 60 Закону України №2344 визначає, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України №2344 передбачено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Встановлено, що згідно Акту, складеного за результатами проведеної перевірки, автомобіль DAF номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ).

Як в позовній заяві так і у апеляційній скарзі позивач стверджує, що не є автомобільним перевізником, позаяк не здійснювала жодних вантажних перевезень. В позивачки відсутній КВЕД необхідний для надання транспортних послуг. На даний час позивач здійснює діяльність, яка передбачена КВЕД 47.11 - роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями, тютюновими виробами, що підтверджується випискою з ЄДРЮОФОП та ГО. Апелянт вказує, що надала автомобіль DAF номерний знак НОМЕР_1 своєму чоловіку для поїздки у м. Рівне з метою здійснення купівлі продуктів.

Згідно результатів проведеної перевірки уповноваженими особами Укртрансбезпеки зафіксовано порушення, відповідальність за яке передбачена абз. 3 ч.1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» - перевезення вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст. 48 цього Закону. Так, під час перевірки водій не надав: ТТН, оформлене посвідчення водія відповідної категорії, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, протокол перевірки та адаптації тахографа, протокол перевірки технічного стану транспортного засобу.

В Акті перевірки №024139 від 15.08.2023 у графі «Пояснення водія про причини порушень» зазначено «відмовився від підпису та пояснень».

Згідно абз.4 п.16 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388 (далі - Порядок № 1388) за бажанням власника транспортного засобу - фізичної особи надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження транспортними засобами, сервісний центр МВС видає за зверненням такого власника тимчасовий реєстраційний талон на строк, зазначений у його заяві, або документах, які підтверджують право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Таким чином, тимчасовий реєстраційний талон видається сервісним центром МВС за бажанням власника транспортного засобу надати право керування таким засобом іншій фізичній особі чи за бажанням фізичної або юридичної особи, якій власник транспортного засобу передав у встановленому порядку право користування, - за зверненням власника транспортного засобу.

Відповідно до п.6.2 Інструкції про порядок здійснення підрозділами Державтоінспекції МВС державної реєстрації, перереєстрації та обліку транспортних засобів (далі - ТЗ), оформлення і видачі реєстраційних документів, номерних знаків на них, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 11.08.2010 №379 (далі - Інструкція №379) за письмовою заявою власника ТЗ - фізичної особи, зразок якої наведено в додатку 14 до цієї Інструкції, про надання права керування цим ТЗ іншій фізичній особі (за умови пред`явлення документів, що посвідчують особу власника та цю особу) працівниками Центру оформляється та видається тимчасовий реєстраційний талон на термін, зазначений у заяві. Заява подається власником ТЗ особисто або уповноваженою ним особою.

Згідно п.6.3 Інструкції №379, якщо власник ТЗ передав у встановленому порядку право користування і (або) розпорядження ТЗ іншій фізичній або юридичній особі (особам), то їм за письмовою заявою (додатки 1 і 2), поданою ними особисто або уповноваженим представником (за винятком випадків, коли в Центрі наявна інформація про анулювання таких повноважень), працівниками Центру оформляється і видається тимчасовий реєстраційний талон на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження ТЗ.

Наведені норми законодавства дають підстави вважати, що у разі передачі права користування транспортним засобом фізичній або юридичній особі, на підставі відповідного договору, у межах господарських відносин, власник або орендар має звернутися до центру надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів за оформленням і видачею тимчасового реєстраційного документа на період дії документа, який підтверджує право користування і (або) розпорядження транспортним засобом.

Згідно висновку Верховного Суду, що викладений у постанові від 20.12.2018 у справі №804/8740/16, попри те, що наведені положення пункту 6.3 Інструкції № 379 та пункту 16 Порядку №1388 передбачають видачу тимчасового реєстраційного талона на транспортний засіб за зверненням користувача транспортного засобу, тобто як вважає позивач не містять імперативної вказівки на отримання такого документа, все ж його наявність, відповідно і необхідність звернутися про його отримання, встановлена Законом України «Про автомобільний транспорт».

Апеляційним судом не здобуто доказів та учасниками справи суду таких не подано, що передаючи транспортний засіб у користування іншій особі (як зазначає позивач, її чоловіку), позивач оформила у передбачений законом спосіб відповідний договір, що підтверджує право користування транспортним засобом, тимчасовий реєстраційний талон.

У спірному випадку позивачем не оспорюється факт ненадання до перевірки ТТН, протоколу перевірки та адаптації тахографа, протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу.

Апеляційний судом було досліджено відео, надане позивачем, на якому зафіксовано розмову працівника Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області Державної служби України з безпеки на транспорті з водієм транспортного засобу позивача.

На даному відео відсутнє надання до перевірки водієм ТТН, протоколу перевірки та адаптації тахографа, протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу. Отже, дане відео жодним чином не спростовує зафіксоване в акті перевірки №024139 від 15.08.2023 порушення.

Розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт по акту АР №024139 було призначено на 03.10.2023 про що позивача повідомлено листом від 16.08.2023 №62478/37/24-23 (квитанція про надіслання рекомендованого листа від 17.08.2023)

Таким чином, відповідачем дотримано вимоги законодавства в частині належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи. Отже, позивач був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт. Розгляд справи проведено за участі позивача та її представника, заслухано їх усні пояснення та долучено до справи письмові пояснення.

Оскільки на момент проведення рейдової перевірки позивач не забезпечив водія повним комплектом документів, що передбачений законодавством, апеляційний суд погоджується з доводами органу Укртрансбезпеки про те, що інспектором підставно зафіксовано в акті перевірки порушення вимог статті 48 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Відсутність визначених законом документів під час здійснення перевезення вантажу є підставою для застосування адміністративно-господарського штрафу до перевізника.

Позивачем не доведено наявності порушень суб`єктом владних повноважень процедури прийняття оскаржуваного рішення, які б могли вплинути на кінцевий результат розгляду відповідачем питання про притягнення позивача до відповідальності.

Спірна постанова винесена відповідачем в межах наданих йому повноважень із дотриманням процедури її розгляду та прийняття та у відповідності до норм Закону України «Про автомобільний транспорт».

Враховуючи дані обставини колегія суддів вважає, що винесене судом першої інстанції рішення, яким відмовлено в задоволенні позовних вимог, є вірним.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року у справі № 500/7360/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді С. М. Шевчук
Р. Й. Коваль