Справа № 400/6132/20
Суддя: Домусчі С.Д.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/6132/20

Перша інстанція: суддя Біоносенко В. В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Домусчі С.Д.

суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання протиправним і скасувати рішення про перерахунок пенсії №8 від 10.11.2020 в частині зменшення її відсоткового розміру з 90% до 60% від заробітку та обмеження її максимальним розміром в 10 прожиткових мінімумів для осіб, що втратили працездатність, про зобов`язання здійснити перерахунок пенсії за вислугу років на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-434вих20 у розмірі 90% та без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020,

В С Т А Н О В И В:

01.05.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подало до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року встановлений Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області новий строк подання звіту про виконання у повному обсязі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 по справі №400/6132/20 до 01.03.2025 року; відмовлено у задоволенні клопотання позивача про застосування штрафу до начальника ГУ ПФУ в Миколаївській області Сичуговій О.А.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким накласти на начальника ГУ ПФУ в Миколаївській області ОСОБА_2 штраф в сумі 62560 грн за невиконання рішення суду п справі №400/6132/20.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про невідповідність оскаржуваної ухвали суду першої інстанції від 14.06.2024 вимогам ст. ст. 242, 248 КАС України оскільки постановлена при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт звертає увагу на те, що суд першої інстанції надав боржнику строк для поданні звітів від 2 місяців до 1 року, починаючи з 2021 року, та за цей час відповідач подав дев`ять звітів, але жоден з них не був визнаний судом таким, що підтверджує виконання судового рішення в повному обсязі.

Також апелянт звертає увагу на те, що проведений відповідачем перерахунок пенсії виконаний без проведення індексації, тоді як проведення індексації перерахованого розміру пенсії входить до прямих обов`язків ПФУ, на ці дії не повинно виноситися окреме рішення суду, так як і на виплату сум пенсії разом із сумами індексації. Така позиція є неприпустимою та свідчить про небажання ГУ ПФУ виконувати рішення суду в частині виплати різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01 жовтня 2020 року.

Окрім того, така поведінка ГУ ПФУ призводить, на думку апелянта, до створення штучних перешкод для отримання позивачем належних йому виплат, що порушує його конституційне право на володіння власними коштами (сумами пенсії, які йому належать, та навіть нараховані органом ПФУ, але безпідставно не виплачуються, утримуються), та окрім того, така поведінка ГУ ПФУ спонукає позивача на звернення до суду за захистом своїх прав, які вже були захищені судовим рішенням.

На думку апелянта, всі наявні у справі звіти боржника упродовж трьох років тотожні за змістом та зводяться до того, що вказують лише на виділені ПФУ з 2021 року кошти на виплату заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, тоді як боржником є ГУ ПФУ у Миколаївській області та саме його судом зобов`язано вчинити певні дії.

Жодний звіт не містить доказів того, на яку суму судові рішення перебувають на виконанні саме у ГУ ПФУ у Миколаївській області, відсутні бюджетні запити на виділення відповідної суми з бюджету та фактичне виділення коштів з бюджету на погашення цієї заборгованості в розрізі років, відсутні дані про фактичне виконання таких рішень та витрачені кошти кожного року.

Навпаки, боржником вказано про виділення коштів на погашення заборгованості по судовим рішенням починаючи з 2021 року по 360 млн. грн. кожного року, відтак, ПФУ мав кошти та здійснював виплату такої заборгованості. Незважаючи на це, саме позивачу заборгованість, яку він очікує майже 3 роки, не виплачена, за наявності коштів та виплату заборгованості іншим позивачам.

До того ж, апелянт вказує, що боржником протягом 3 років не було зроблено жодного бюджетного запиту з метою виділення коштів щодо погашення заборгованості перед позивачем, боржник не звернувся до Пенсійного фонду України з проханням виділити додаткові кошти для виконання рішень суду, такі докази відсутні.

Ураховуючи те, що постанова правління Пенсійного фонду України від 26.09.2018 №20-1 "Про затвердження Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання, яких здійснюється за окремою бюджетною програмою", втратила чинність згідно з постановою правління Пенсійного фонду України №13-1 від 23.03.2021, боржником не вжито заходів щодо включення заборгованості перед позивачем до підсистеми "Реєстр судових рішень інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України (РСР ІКІС ПФУ), якщо така існує, то рішення органу, який її впровадив, визначив порядок її функціонування.

Отже, апелянт вважає, що боржник в особі начальника ГУ ПФУ у Миколаївській області не вчинив усі залежні від нього дії, направлені на виконання судового рішення, у тому числі на отримання фінансування з метою виконання рішення суду, не включив рішення у справі до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою, не звернувся до Пенсійного фонду України з проханням виділити додаткові кошти для виконання рішень суду тощо.

Таким чином, позивач очікує понад 3 роки на виконання судового рішення, яке з огляду на відсутність заходів з боку боржника до виплати заборгованості, взагалі не буде виплачена позивачу.

Апелянт вказує, що суд надав рік на виконання судового рішення та виплати заборгованості, сподіваючись на те, що такого тривалого часу вистачить на вжиття заходів yа виконання судового рішення. Але боржник скориставшись наданої можливістю продовжує ігнорувати виконання рішення суду.

Відтак, позивач з 2020 року досі не отримав належну йому недоплачену пенсію, без проведення індексації за цей час через бездіяльність боржника та умисне ухилення від виконання судового рішення.

За таких обставин, апелянт вважає, що боржник взагалі не має намір виконувати судове рішення, обмежуючись «відписками» у вигляді тотожних звітів, навмисно не вживаючи заходів до виконання рішення суду. Така поведінка боржника свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

З приводу підстав для накладення на керівника боржника штрафу за невиконання рішення суду апелянт вважає, що з огляду на правову позицію Верховного Суду від 24.01.2018 по справі №405/3663/13-а (від 21.02.2018 у справі № 814/2655/14, від 21.08.2019 у справі № 754/3105/17, від 10.09.2019 у справі № 0840/3476/18 та від 19.08.2020 у справі №140/784/19) не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин не виконання судового рішення в частині виплати грошових коштів лише за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів.

Апелянт вказує, що як свідчать матеріали справи, такі кошти, починаючи з 2021 року, щорічно виділялись та витрачались на виконання судових рішень, але докази відсутності відповідного фінансового забезпечення та/чи фактичної відсутності коштів на виплату заборгованості ОСОБА_1 , починаючи з 2021 року, відсутні, а боржником навпаки взагалі не вжито жодних заходів щодо виконання рішення суду та виплати заборгованості, хоча судом було надано достатньо часу для цього.

За таких обставин, апелянт вважає, що висновок суду про відсутність вини у невиконанні судового рішення в діях начальника ГУ ПФУ у Миколаївській області ґрунтується на припущеннях.

До того ж, на думку апелянта, є некоректним посилання суду першої інстанції на позицію ВС від 24.01.2018 по справі №405/3663/13-а, оскільки наявні більш пізніші постанови Верховного Суду з цього питання. Так, у постанові ВС від 08.09.2023 у справі №640/21223/20, накладаючи штраф на начальника ПФУ, суд зауважив, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, що гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, та однією з основних засад судочинства, визначених статтею 129-1 Конституції України, а також статтями 14 та 370 КАС України.

З огляду на викладене, встановлення нового строку для подання звіту до 01.03.2025, на думку апелянта, створює умови для подальшого невиконання судового рішення, оскільки на час постановлення ухвали суду бюджет ПФУ затверджений КМУ, де передбачено на виконання судових рішень 500 млн. грн., а встановлення строку до 01.03.2025 взагалі не вмотивоване і ґрунтується на припущеннях, та надає можливість боржнику не виконувати судове рішення у поточному році.

Апелянт вказує, що Верховний Суд звернув увагу, що встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, зокрема у формі зобов`язання боржника подати до суду відповідний звіт сприяє забезпеченню реалізації принципу виконуваності судового рішення (загальновідомо, що «рішення суду не має значення, якщо воно не виконується»), запобігає можливому зловживанню з боку боржника (наприклад, у формі уникнення оперативного та повного виконання рішення), гарантує дотримання законності (як у вимогах стягувача, так і у діях боржника), а також підвищує довіру громадян до суду та держави, в цілому. Ухвала Верховного Суду від 7 травня 2024 року у справі №160/5259/20 (адміністративне провадження №К/990/2574/22).

Отже, апелянт вважає, що встановлення строку для надання звіту на майже рік не стимулює боржника до вжиття всіх заходів до виконання судового рішення, а навпаки створює умови для затягування та невиконання рішення суду «вже на законних підставах», що є неприпустимим та не виконує завдання адміністративного судочинства.

До того ж, апелянт звертає увагу, що постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі №400/6132/20 для надання звіту встановлено 30-тиденний строк та встановлення іншого строку (майже рік) судом не вмотивовано та не свідчить про виконання судом завдань адміністративного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу, Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду першої інстанції без змін.

При цьому Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зазначає, що на виконання постанови суду від 15.06.2021 по справі № 400/6132/20 був здійснений перерахунок пенсії позивача відповідно до покладених судом зобов`язань, що підтверджується протоколами про перерахунок пенсії. (копії розпоряджень наявні в матеріалах судової справи).

За період з 01.10.2020 по 31.07.2021 було розраховано доплату до пенсії позивача в сумі 242289, 23 грн. (копія розрахунку доплати наявна в матеріалах судової справи).

08.12.2021 року Миколаївським окружним адміністративним судом винесено окрему ухвалу по справі № 400/6132/20, якою визнано протиправними дії відповідача щодо виплати ОСОБА_1 пенсії у липні 2021 року в обмеженому розмірі 18540 гривень замість 58360, 57 грн. та визнано протиправними дії відповідача про перерахунок на користь ОСОБА_1 різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01 жовтня 2020 року, виходячи з 60 % заробітку замість 90 %.

На виконання постанови суду від 15.06.2021 з урахуванням окремої ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 року по справі № 400/6132/20 відповідачем здійснено перерахунок пенсії позивача відповідно до покладених судом зобов`язань, що підтверджується протоколом про перерахунок пенсії. Розмір пенсії з 01.10.2020 склав 58 360,57 грн. (протокол про перерахунок пенсії наявний в матеріалах судової справи).

За період з 01.10.2020 по 31.07.2021 було розраховано доплату до пенсії позивача в сумі 406995,70грн. (копія розрахунку доплати наявна в матеріалах судової справи).

Крім того, ОСОБА_1 розпочато виплату пенсії в перерахованому розмірі (електронний витяг про виплату пенсії наявний в матеріалах судової справи).

Відповідач зазначає, що згідно Бюджету Пенсійного фонду України на 2021 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.02.2021 № 126, видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становлять 360 000 000,00 грн.

Відповідно до звіту про виконання Бюджету Пенсійного фонду України на 01 жовтня 2021 року, за формою затвердженою Наказом Пенсійного фонду України від 01.06.2017 № 105 (в редакції наказу Пенсійного фонду України від 11.06.2021 № 79) за категорією «видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» фактично виконано коштів на суму 360 000 000,00 грн. (наявний в матеріалах судової справи).

14.10.2022 Кабінетом Міністрів України було затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2022 рік, видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становлять 360 000 000,00 грн. Кошти, виділені на погашення заборгованості в 2022, витрачені в повному обсязі.

Відповідно до Бюджету Пенсійного фонду України на 2023 рік, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631, видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становлять 360 000 000,00 грн. Кошти, виділені на погашення заборгованості в 2023, витрачені в повному обсязі.

Бюджет Пенсійного фонду України на 2024 рік не затверджено.

Вищенаведене свідчить про те, що Головне управління з об`єктивних причин позбавлене фактичної можливості виплати коштів. Аналогічного висновку в своїй постанові дійшов Восьмий апеляційний адміністративний суд у постанові від 21.06.2022 по справі № 460/2896/19.

Відповідач зазначає, що сам факт відсутності певного результату (виплати коштів за рішенням суду) не може бути достатнім підтвердженням того, що суб`єкт владних повноважень допустив бездіяльність щодо виконання рішення суду. Про бездіяльність може свідчити те, що суб`єкт владних повноважень без діяв за обставин, коли мав реальну можливість реалізувати свої повноваження, повинен був це зробити, але не зробив, що спричинило порушення прав та інтересів особи. Аналогічна правова позиція підтримана Верховним судом у постановах від 12.02.2020 у справі № 826/17656/16, від 30.04.2020 у справі № 804/2076/17.

Все зазначене раніше, на думку відповідача, свідчить про те, що Головним управлінням не відмовлено ОСОБА_1 у виконанні судового рішення, таке рішення перебуває у процесі виконання, який не залежить від пенсійного органу в частині виділення коштів державного бюджету на відповідні бюджетні програми.

Отже, постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 по справі № 400/6132/20 виконується відповідачем відповідно до покладених судом зобов`язань та в межах повноважень, визначених чинним законодавством.

Також відповідач зазначає, що специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту.

Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанов Верховного суду від 23.04.2020 по справі № 560/523/19.

Виходячи з вищенаведеного, відповідач вказує, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що накладення штрафу на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, можливо лише у тому випадку, коли невиконання судового рішення відбулося саме з вини цієї посадовою особи. Натомість у цьому випадку, суд першої інстанції вірно вбачає, що невиконання судового рішення в частині виплати нарахованої виплати ОСОБА_1 відбулося не у зв`язку з небажанням керівника ГУ ПФУ у Миколаївській області виконувати судове рішення, а у зв`язку з відсутності фінансування з державного бюджету на цю виплату. Головне управління може виконати судове рішення лише за рахунок коштів державною бюджету. Тобто, відсутня вина особиста керівника ГУ ПФУ в Миколаївський області у невиконанні судового рішення, а відсутність бюджетного фінансування для виконання рішення суду, є поважною причиною його невиконання з боку боржника у цьому випадку.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Суд встановив, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року (т. 1 а.с. 193-197) частково задоволений адміністративний позов ОСОБА_1 :

- визнане протиправним та скасоване рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Миколаївській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 №8 від 10.11.2020 в частині зменшення її розміру з 90% до 60% від заробітку;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-434вих20, у розмірі 90% від заробітку;

- в задоволенні позовних вимог щодо визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 №8 від 10.11.2020 р. в частині визначення до виплати суми пенсії в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, а також зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020 р., - відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 (т. 1 а.с. 236-243) )була задоволена апеляційна скарга ОСОБА_1 :

- рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №400/6132/20 - скасоване в частині, якою відмовлено у задоволені позовних вимог про визнання протиправним і скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про перерахунок пенсії ОСОБА_1 №8 від 10.11.2020 року в частині визначення до виплати суми пенсії в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020 року, та в цій частині ухвалена нова постанова;

- визнане протиправним і скасоване рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області №8 від 10 листопада 2020 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в частині визначення до виплати суми пенсії в розмірі, що не перевищує десяти прожиткових мінімумів, встановлених для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01 жовтня 2020 року;

- в іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №400/6132/20 залишене без змін;

- встановлений судовий контроль та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області подати до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання постанови апеляційного суду, протягом тридцяти днів, з дня отримання копії постанови П`яти апеляційного адміністративного суду від 15 червня 2021 року у справі №400/6132/20.

Отже, на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі №400/6132/20, Головне управління Пенсійного фонду України було зобов`язане:

- здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-434вих20, у розмірі 90% від заробітку;

- провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01 жовтня 2020 року.

Відповідно до матеріалів справи (т. 2 а.с. 9-25) Головне управління Пенсійного фонду України 22.07.2021 подало до Миколаївського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення, в якому, окрім іншого, повідомлено про - здійснення перерахунку пенсії позивача, розмір якої з 15.03.2021 склав 58360,57 грн та повідомлено, що її вирлату буде забезпечено у серпні 2021 року. Також вказано, що за період з 01.10.2020 до 31.07.2021 розрахована доплата до пенсії в сумі 242298,23 грн, проте вказані кошти не виплачені через відсутність фінансування, та реалізацію виділених у 2021 році коштів на погашення заборгованості по рішенням суду. Повідомлено, що згідно бюджету ПФУ на 2021 рік, затвердженого постановою КМУ №126 від 17.02.2021, видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становлять 360000000 грн, а відповідно до звіту про виконання бюджету ПФУ на 2021 рік за категорією «видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» фактично виконано коштів на суму 93861862,45 грн. (копія бюджету та звіту про виконання бюджету ПФУ додана до заяви т. 2 а.с. 14-16, 17-19). Додаткові асигнування не надходили.

Відповідно до наданої до звіту копії протоколу перерахунку пенсії від 15.07.2021, пенсія позивачу обраховується виходячи з основного розміру 90% грошового забезпечення та без обмеження пенсії граничним розміром (т. 2 а.с. 12).

Вказаний звіт був розглянутий Миколаївським окружним адміністративним судом та ухвалою від 02.08.2021 прийнятий (т. 2 а.с. 32-33), проте, постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022, була задоволена апеляційна скарга позивача, скасована вказана ухвала та відмовлено у прийнятті звіту ГУ ПФУ в миколаївській області, поданого до суду першої інстанції 22.07.2021 (т. 3 а.с. 100-159).

27.08.2021 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю (т. 3 а.с. 1-25), за наслідками розгляду якої суд першої інстанції постановив ухвалу від 30.08.2021 (т. 3 а.с. 17-19), якою встановив судовий контроль та зобов`язав відповідача протягом 30 днів з моменту набрання законної сили цієї ухвали, подати звіт про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі №420/6132/20. При цьому суд першої інстанції встановив не виконання пенсійним органом судового рішення в частині виплати пенсії без її обмеження максимальним розміром та в частині виплати різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії починаючи з 01.10.2020.

29.09.2021 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов звіт про виконання судового рішення (т. 3 а.с. 25-38), в якому відповідач повідомив суд, що розмір пенсії позивача з 15.06.2021 становить 58360,57 грн та за період з 01.10.2020 до 31.07.2021 розрахована доплата на суму 242289,23 грн, проте вказані кошти не виплачені через відсутність фінансування, та реалізацію виділених у 2021 році коштів на погашення заборгованості по рішенням суду. Повідомлено, що згідно бюджету ПФУ на 2021 рік, затвердженого постановою КМУ №126 від 17.02.2021, видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становлять 360000000 грн, а відповідно до звіту про виконання бюджету ПФУ на 2021 рік за категорією «видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» фактично виконано коштів на суму 93861862,45 грн. (копія звіту про виконання бюджету ПФУ додана до заяви т. 3 а.с. 31-33). Додаткові асигнування не надходили.

За наслідками розгляду звіту, поданого 29.09.2021, суд першої інстанції постановив ухвалу від 04.10.2021 (т. 3 а.с. 47-49), якою встановив відповідачу новий строк подання звіту протягом двох місяців з моменту набрання законної сили цією ухвалою.

На виконання ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.10.2021, відповідач 26.11.2021 подав звіт про виконання судового рішення (т. 3 а.с. 53-66), який був зареєстрований в суді першої інстанції 29.11.2021 та який за змістом дублює попередні звіти, та до якого додані копії документів, які додавались до попередніх звітів.

За наслідком розгляду вказаного звіту, суд першої інстанції постановив ухвалу від 08.12.2021, в якій, враховуючи не виконання судового рішення в повному обсязі, встановив відповідачу новий строк подання звіту протягом двох місяців з моменту набрання законної сили цією ухвалою (т. 3 а.с. 70-72).

Також, відповідно до матеріалів справи, за наслідками розгляду заяви позивача від 24.11.2021, поданої в порядку ст. 383 КАС України, (т. 4 а.с. 1-4), Миколаївський окружний адміністративний суд 08.12.2021 постановив окрему ухвалу, якою, окрім іншого, визнав протиправними дії відповідача щодо виплати позивачу у липні 2021 року пенсії в обмеженому розмірі 18540 грн замість 58360,57 грн; визнав протиправними дії відповідача про перерахунок на користь позивача різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01.10.2020, виходячи з 60% заробітку, замість 90%. Вказана окрема ухвалу була залишена без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09.08.2022 (т. 4 а.с. 113-117).

10.02.2022 до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшов звіт про виконання судового рішення з урахуванням окремої ухвали суду першої інстанції від 08.12.2021 (т. 3 а.с. 76-87), в якому відповідач повідомив суд, що розмір пенсії позивача з 15.06.2021 склав 58360,57 грн, за період з 01.10.2020 до 31.07.2021 розрахована доплата в сумі 406995,70 грн, а виплата пенсії у перерахованому розмірі здійснюється з серпня 2021 року. Також повідомлено, що заборгованість за період з 01.10.2020 до 31.07.2021 не виплачена через відсутність фінансування, та реалізацію виділених у 2021 році коштів на погашення заборгованості по рішенням суду. Повідомлено, що згідно бюджету ПФУ на 2021 рік, затвердженого постановою КМУ №126 від 17.02.2021, видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду становлять 360000000 грн, а відповідно до звіту про виконання бюджету ПФУ на 2021 рік за категорією «видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду» фактично виконано коштів на суму 93861862,45 грн. Додаткові асигнування не надходили, а бюджет ПФУ на 2022 рік не затверджений на час подання звіту.

За наслідками розгляду звіту, поданого 10.02.2022, Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу від 16.02.2022 (т. 3 а.с. 93-95), якою, враховуючи не виконання судового рішення в повному обсязі, встановив відповідачу новий строк подання звіту протягом двох місяців з моменту набрання законної сили цією ухвалою.

08.02.2023 до Миколаївського окружного адміністративного суду від ГУ ПФУ в Миколаївській області надійшов звіт про виконання судового рішення (т. 4 а.с. 123-137), в якому відповідач повідомив, що розмір пенсії позивача з 01.10.2020 склав 58360,57 грн, за період з 01.10.2020 до 31.07.2021 розрахована доплата на суму 406995,70 грн, з 01.08.2021 позивач отримує пенсію в сумі 58360,57 грн. Також відповідач повідомив, що бюджет ПФУ на 2021 рік, затверджений постановою КМУ №105 від 01.06.2021, та на 2022 рік, затверджений постановою КМУ №1167 від 14.10.2022, в частині видатків на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду фактично виконані, кошти виділені на погашення такої заборгованості у 2021-2022 роках витрачені в повному обсязі, а обсяг бюджетних призначень Пенсійному Фонду України на 2023 рік на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на даний час не затверджений. До вказаного звіту відповідач надав копію бюджет ПФУ на 2022 рік, зазначивши про те, що всі інші докази виконання судового рішення наявні в матеріалах справи.

За наслідками розгляду звіту, поданого 08.02.2023, Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу від 10.02.2023 (т. 4 а.с. 138-141), якою, враховуючи не виконання судового рішення в повному обсязі, встановив відповідачу новий строк подання звіту протягом двох місяців з моменту набрання законної сили цією ухвалою.

07.04.2023 до Миколаївського окружного адміністративного суду від ГУ ПФУ в Миколаївській області надійшов звіт про виконання судового рішення (т. 4 а.с. 146-151), в якому відповідач повідомив, що розмір пенсії позивача з 01.10.2020 склав 58360,57 грн, за період з 01.10.2020 до 31.07.2021 розрахована доплата на суму 406995,70 грн, з 01.08.2021 позивач отримує пенсію в сумі 58360,57 грн. Також відповідач повідомив, що бюджет ПФУ на 2021 рік, затверджений постановою КМУ №105 від 01.06.2021, та на 2022 рік, затверджений постановою КМУ №1167 від 14.10.2022, в частині видатків на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду фактично виконані, кошти виділені на погашення такої заборгованості у 2021-2022 роках витрачені в повному обсязі, а обсяг бюджетних призначень Пенсійному Фонду України на 2023 рік на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на даний час не затверджений. До вказаного звіту відповідач не надав жодних доказів, вказавши, що всі інші виконання судового рішення вже наявні в матеріалах справи.

03.05.2023 Миколаївський окружний адміністративний суд постановив ухвалу, якою встановив відповідачу новий строк подання звіту протягом року з моменту набрання законної сили цією ухвалою (т. 4 а.с. 152-155).

Також, відповідно до матеріалів справи, до Миколаївського окружного адміністративного суду 06.10.2023 надійшла копія постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управляння забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження ВП №67590779 від 26.05.2023, у зв`язку із фактичним виконанням, виконавчого листа №400/6132/20 виданого 21.07.2021 Миколаївським окружним адміністративним судом про зобов`язання ГУ ПФУ в миколаївській області здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-434вих20, у розмірі 90% від заробітку; та оригінал виконавчого документу (т. 4 а.с. 159-160).

Також, до суду першої інстанції 12.10.2023 надійшла копія постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управляння забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження ВП67590867 від 30.05.2023 про закінчення виконавчого провадження за п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» з примусового виконання виконавчого листа №400/6231/20 виданого 21.07.2021 Миколаївським окружним адміністративним судом, відповідно до якого зобов`язано ГУ ПФУ в Миколаївській області провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження її максимального розміру із виплатою різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01 жовтня 2020 року (т.4 а.с. 162, 163). Також до суу першої інстанції повернутий і сам виконавчий лист (т. 4 а.с. 164).

Апеляційний суд зазначає, що за змістом постанови головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управляння забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження ВП67590867 від 30.05.2023 про закінчення виконавчого провадження, в межах цього виконавчого провадження постановою від 05.05.2023 на боржника був накладний штраф в сумі 5100 грн, постановою від 22.05.2023 на боржника був накладний штраф в сумі 10200 грн, а 29.05.2023 державним виконавцем до органу досудового розслідування надіслано повідомлення про вчинення посадовими особами боржника кримінального правопорушення, оскільки рішення не може бути виконане без участі боржника.

Також апеляційний суд зазначає, що за приписами ч. 3 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження, що відповідає положенням п. 11 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Також відповідно до матеріалів справи, 02.05.2024 до Миколаївського окружного адміністративного суду, на виконання ухвали цього суду від 03.05.2023, надійшов звіт ГУ ПФУ в Миколаївській області про виконання судового рішення (т. 4 а.с. 165-172), в якому відповідач повідомив, що розмір пенсії позивача з 01.10.2020 склав 58360,57 грн, за період з 01.10.2020 до 31.07.2021 розрахована доплата на суму 406995,70 грн, з 01.08.2021 позивач отримує пенсію в сумі 58360,57 грн.

Також відповідач повідомив, що бюджет ПФУ на 2021 рік, затверджений постановою КМУ №105 від 01.06.2021, на 2022 рік, затверджений постановою КМУ №1167 від 14.10.2022, на 2023 рік, затверджений постановою КМУ №631 від 24.06.2023 в частині видатків на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду фактично виконані, кошти виділені на погашення такої заборгованості у 2021-2023 роках витрачені в повному обсязі, а обсяг бюджетних призначень Пенсійному Фонду України на 2024 рік на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду на даний час не затверджений.

До вказаного звіту відповідач надав:

- копію розрахунку суми на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 та окремої ухвали Миколаївського окружного адміністративного суду від 08.12.2021 по справі №400/6132/20 за період з 01.10.2020 до 28.02.2022, відповідно до якого визначена заборгованість перед позивачем в сумі 406995,70 грн за період з 01.10.2020 до 31.07.2021 (т. 4 а.с. 170);

- копію протоколу перерахунку пенсії позивача, відповідно до якого позивачу проведений перерахунок пенсії з 01.10.2020, виходячи з 90% заробітку та без обмеження пенсії граничним розміром (т. 4 а.с. 171);

- скріншот екрану програми нарахування пенсії, зокрема позивачу, відповідно до якого позивачу з серпня 2021 року нараховується на виплачується пенсія у перерахованому розмірі виходячи з 90% заробітку та без обмеження пенсії граничним розміром (т. 4 а.с. 172).

Ухвалою від 14.06.2024 Миколаївський окружний адміністративний суд, за наслідками розгляду звіту, поданого ГУ ПФУ в Миколаївській області 02.05.2024, встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській області новий строк подання звіту про виконання у повному обсязі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 по справі №400/6132/20 до 01.03.2025 року, та відмовив у задоволенні клопотання позивача про застосування штрафу до начальника ГУ ПФУ в Миколаївській області (т. 4 а.с. 178-182).

Постановляючи оскаржувану ухвалу від 14.06.2024, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не забезпечив виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 по справі №400/6132/20, в частині виплати заборгованості в сумі 406995,70 грн, яка виникла внаслідок проведення перерахунку пенсії за період з 01.10.2020 до 31.07.2021. При цьому суд першої інстанції встановив, що виплата боргу залежить від асигнувань з державного бюджету України, які надходять до ПФУ для погашення заборгованості з виплат пенсій, яка утворилась внаслідок виконання рішень судів.

Встановлюючи відповідачу новий строк подання звіту до 01.03.2025, суд першої інстанції виходив з того, що боржник може виконати рішення суду лише у разі виділення коштів з державного бюджету та у 2024 році державним бюджетом коштів не передбачено, а тому новий строк для надання звіту має бути таким, протягом якого можливо очікувати реального виконання рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача про накладення штрафу на начальника ГУ ПФУ в Миколаївській області, суд першої інстанції виходив з того, що накладення штрафу, за не виконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, жодним чином не буде мати наслідком виконання судового рішення. При цьому суд першої інстанції зазначив, що за сталою практикою Верховного Суду не виконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися не виконанням судового рішення без поважних причин, а тому застосування штрафу є протиправним.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.

Матеріалами справи підтверджений факт невиконання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі №400/6132/20, в частині виплати позивачу різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, починаючи з 01 жовтня 2020 року. Сума такої різниці становить 406995,70 грн за період з 01.10.2020 до 31.07.2021.

При цьому невиконання судового рішення триває з липня 2021 року.

Відповідно до матеріалів справи позивачу з 05.10.2007 була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про прокуратуру» №1789-XII від 05.11.1991.

Умови пенсійного забезпечення відповідних категорій прокурорсько-слідчих працівників до 15.07.2015 визначалися Законом України «Про прокуратуру» від 05.11.1991 за №1789-ХІІ, та після цієї дати - Законом України «Про прокуратуру» № 1697-VII, зокрема статтею 86 та 87.

Апеляційний суд зазначає, що норма, якою врегульоване питання пенсійного забезпечення працівників прокуратури, віднесена до розділу ІХ «Соціальне та матеріально-побутове забезпечення прокурора та інших працівників органів прокуратури» Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII

За приписами ст. 87 Закону України «Про прокуратуру» № 1697-VII держава забезпечує фінансування та належні умови функціонування прокуратури і діяльності прокурорів. При цьому забезпечення функціонування системи прокуратури передбачає, окрім іншого і гарантування достатнього рівня соціального забезпечення прокурорів.

Відповідно до абзацу 2 пункту 13 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до Закону України «Про прокуратуру», та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону фінансується за рахунок коштів державного бюджету.

Постановою правління Пенсійного Фонду України від 31.08.2009 №21-2, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.09.2009 за №897/16913 (в редакції постанови від 09.12.2021 №53-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 18.01.2022 за №53/37389), затверджений Порядок розроблення, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України (надалі Порядок №21-2).

За приписами п. 1 р. І Порядку №21-2 цей Порядок встановлює механізм складання, розгляду, затвердження та виконання бюджету Пенсійного фонду України (далі - Пенсійний фонд), планів доходів і видатків головних управлінь Пенсійного фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі (далі - територіальні органи), управлінь Пенсійного фонду в районах, містах, районах у містах, об`єднаних управлінь (далі - районні управління) та апарату Пенсійного фонду (далі - апарат).

Бюджетний період для бюджету Пенсійного фонду становить один календарний рік, який починається 01 січня кожного року і закінчується 31 грудня того самого року (абз 2 п. 2 р. І Порядку №21-2).

Доходи бюджету Пенсійного фонду класифікуються за такими основними групами: власні доходи (кошти); кошти Державного бюджету України (п. 2 р. ІІ Порядку №21-2).

За приписами п. 4 р. ІІ Порядку №21-2, кошти Державного бюджету України передбачаються в бюджеті Пенсійного фонду в обсягах, визначених законом про Державний бюджет України на відповідний рік.

У структурі доходів бюджету Пенсійного фонду до складу коштів Державного бюджету України входять асигнування державного бюджету у плановому періоді на:

виплату пенсій військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу строкової служби та членам їхніх сімей, пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, іншим особам, визначеним законом, та доставку цих виплат;

виплату доплат, надбавок, підвищень до пенсій, додаткових пенсій, пенсій за особливі заслуги перед Україною, встановлених законом, державної соціальної допомоги на догляд особам, зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», та доставку цих виплат;

погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду;

покриття різниці між розміром пенсії, обчисленим відповідно до абзаців першого та третього частини першої, частини третьої статті 28 Закону, та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 Закону;

покриття витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах, передбачених абзацами п`ятим та шостим пункту 2 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону;

покриття дефіциту коштів Пенсійного фонду для фінансування виплати пенсій у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (перевищення видатків над доходами, у тому числі з урахуванням резерву коштів Пенсійного фонду);

здійснення інших виплат, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до п. 5 р. ІІ Порядку №21-2, видатки бюджету Пенсійного фонду класифікуються за такими основними групами:

видатки за рахунок власних доходів (коштів);

видатки за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до п. 7 р. ІІ Порядку №21-2, за рахунок коштів Державного бюджету України здійснюються видатки, фінансування яких згідно із законодавством забезпечується за рахунок коштів державного бюджету.

Видатки на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, виданими або ухваленими після набрання чинності Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» (далі - рішення суду), плануються в межах коштів Державного бюджету України, передбачених у Державному бюджеті України на фінансування пенсійних програм. Черговість виплат на виконання рішень суду визначається датою набрання ними законної сили.

Отже, за наведеного законодавчого врегулювання, апеляційний суд погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що виплата територіальними пенсійними органами заборгованості пенсії, яка виникла внаслідок проведення перерахунку пенсії на виконання судового рішення, здійснюється виключно за рахунок коштів Державного бюджету України та в межах наданих таким територіальним пенсійним органам державних бюджетних асигнувань.

Відповідно до додатка №3 до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з державного бюджету передбачено «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду» на суму всього 195 319 411,1 тис.грн.

Відповідно до бюджету ПФУ на 2021 рік, затвердженого постановою КМУ №126 від 17.02.2021, видатки, зокрема, за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, з урахуванням витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсійних виплат, становлять 151 619 965,4 тис.грн., з яких: погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду 360 000 тис.грн.

Відповідно до звіту про виконання бюджету ПФУ на 2021 рік, затвердженого постановою правління ПФУ від 05.04.2022 №3-1, кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду 360 000 тис.грн. фактично виконані на 100%.

Відповідно до додатка №3 до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» з державного бюджету передбачено «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду» на суму всього 252 998 464,0 тис.грн.

Відповідно до бюджету ПФУ на 2022 рік, затвердженого постановою КМУ №1167 від 14.10.2022, видатки, зокрема, за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, з урахуванням витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсійних виплат, становлять 188 673 396,3 тис.грн., з яких: погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду 360 000 тис.грн.

Відповідно до звіту про виконання бюджету ПФУ на 2022 рік, затвердженого постановою правління ПФУ від 31.03.2023 №17-1, кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду 360 000 тис.грн. фактично виконані на 100%.

Відповідно до додатка №3 до Закону України «Про державний бюджет України на 2023 рік» з державного бюджету передбачено «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду» на суму всього 273 667 116,3 тис.грн.

Відповідно до бюджету ПФУ на 2023 рік, затвердженого постановою КМУ №631 від 24.06.2023, видатки, зокрема, за рахунок коштів Державного бюджету України на фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, з урахуванням витрат, пов`язаних з виплатою та доставкою пенсійних виплат, становлять 232 151 841,5 тис.грн., з яких: погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду 360 000 тис.грн.

Відповідно до звіту про виконання бюджету ПФУ на 2023 рік, затвердженого постановою правління ПФУ від 30.04.2024 №12-1, кошти на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду 360 000 тис.грн. фактично виконані на 100%.

Відповідно до додатка №3 до Закону України «Про державний бюджет України на 2024 рік» з державного бюджету передбачено «Фінансове забезпечення виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду» на суму всього 271 859 374,5 тис.грн.

На час постановлення оскаржуваної ухвали відсутня постанова Кабінету Міністрів України про затвердження бюджету ПФУ на 2024 рік.

Отже, з червня 2021 року до 02.05.2024 (дата подання останнього звіту) відповідач, будучи територіальним пенсійним органом, здійснював виплату заборгованості по пенсіях, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії на підставі судового рішення.

Відомостей про відсутність протягом вказаного періоду відповідного фінансування відповідача, матеріали справи не містять, як і не містять відомостей про об`єктивну неможливість виконати рішення суду в повному обсязі або вжиття відповідачем заходів для повного виконання судового рішення в цій справі.

При цьому, апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності встановити новий строк для подання відповідачем звіту про виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 в частині виплати позивачу різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, зокрема за період з 01.10.2020 до 31.07.2021 в сумі 406995,70 грн, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії.

Проте, апеляційний суд вважає помилковим висновки суду першої інстанції щодо можливого виконання судового рішення в повному обсязі у 2025 році та встановлення у зв`язку із цим нового строку для подання звіту про виконання судового рішення до 01.03.2025, оскільки такі висновки ґрунтуються на припущеннях, не підтверджені матеріалами справи, та про можливість такого виконання у 2025 році не вказував відповідач.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що судове рушення в цій справі залишається невиконаним з червня 2021 року, тобто більш ніж три роки, за наявності при цьому постанов державного виконавця про накладення штрафів та надсилання державним виконавцем до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

При цьому саме по собі посилання відповідачем на затверджені бюджети ПФУ на 2021, 2022, 2023, 2024 роки та на їх виконання, не свідчить про вчинення відповідачем активних дій, спрямованих на виконання судового рішення.

Водночас, апеляційний суд, як і суд першої інстанції, зазначає, що накладення на очільника ГУ ПФУ в Миколаївській області штрафу (ч. 2 ст. 382 КАС України), в цій справі не матиме беззаперечним наслідком виконання постанови апеляційного суду в повному обсязі.

Отже, враховуючи встановлені апеляційним судом фактичні обставини, апеляційний суд вважає виконаним рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №400/6132/20 в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-434вих20, у розмірі 90% від заробітку. Вказана також підтверджене і постановою головного державного виконавця від 26.05.2023 ВП №67590779.

Проте, на час апеляційного перегляду справи невиконаною залишається постанова П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі №400/6132/20, в частині виплати різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, зокрема в сумі 406995,70 грн за період з 01.10.2020 до 31.07.2021.

За приписами ч. 2 ст. 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту.

Таким чином, звіт відповідача, поданий 02.05.2024 може бути прийнятим в частині виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №400/6132/20 щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-434вих20, у розмірі 90% від заробітку.

Проте, в частині виконання в повному обсязі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі №400/6132/20 відповідачу має бути встановлений новий строк для подання звіту, протягом трьох місяців, з дня отримання відповідачем цієї ухвали апеляційного суду.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення питання щодо прийняття звіту про виконання судового рішення, неправильне застосування норм матеріального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, оскаржувана ухвала - скасуванню, з постановленням нової ухвали.

Керуючись ст. 2-12, 71-78, 242, 308, 311, 312, 315, 317, 321, 325, 328, 382 КАС України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 14.06.2024 скасувати та ухвалити нову постанову.

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, поданий 02.05.2024, в частині виконання Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 березня 2021 року у справі №400/6132/20 щодо зобов`язання відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 за вислугу років на підставі довідки Миколаївської обласної прокуратури від 20.10.2020 №21-434вих20, у розмірі 90% від заробітку.

Встановити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Миколаївській новий строк три місяці з дня отримання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2024, для подання до Миколаївського окружного адміністративного суду звіту щодо виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 15.06.2021 у справі №400/6132/20, в частині виплати ОСОБА_1 різниці між фактично отриманою та перерахованою сумою пенсії, зокрема в сумі 406995,70 грн за період з 01.10.2020 до 31.07.2021.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, за виключенням випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України, за наявності яких постанова апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 03.09.2024

Суддя-доповідач С.Д. Домусчі
Судді Г.В. Семенюк О.І. Шляхтицький