Справа № 240/16145/24
Суддя: Окис Тетяна Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про продовження процесуального строку

04 вересня 2024 року м. Житомир справа № 240/16145/24

категорія 106030000

Суддя Житомирського окружного адміністративного суду Окис Т.О., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Житомирського апеляційного суду про визнання дій протиправними та скасування наказу в частині, зобов`язання вчинити дії,

установив:

ОСОБА_1 звернулася до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправним і скасування наказу Житомирського апеляційного суду від 26 січня 2024 року № 19-к у частині встановленого розміру надбавки за вислугу років на рівні 30 % місячного посадового окладу та зобов`язання здійснити з 01 січня 2024 року по день звільнення перерахунок та виплату заробітної плати, нарахувавши та виплативши належні суми при звільненні враховуючи надбавку за вислугу років державної служби відповідно до частини 1 статті 52 Закону України «Про державну службу», а саме на рівні 3 відсотків посадового окладу державного службовця за кожний календарний рік стажу державної служби, тобто 50% посадового окладу.

Ухвалою суду від 27 серпня 2024 року вказана позовна заява була залишена без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення до суду із зазначенням поважних причин пропуску процесуального строку та доказів їх поважності.

На виконання вказаної ухвали позивач подав заяву про поновлення пропущеного строку на звернення до суду, в якій посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013, зазначає, що право особи на отримання заробітної плати повинно бути гарантоване незалежно від строку звернення до суду. Указує, що нові строки звернення до суду у справах про оплату праці (3 місяці) застосовуються з дня набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від 01 липня 2022 року №2352-IX, а саме з 19 липня 2022 року.

Надаючи оцінку доводам, наведеним у заяві, суд зауважує на таке.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд судді.

Така позиція суду узгоджується з постановою Верховного Суду від 31 березня 2020 року по справі № 807/235/16 (адміністративне провадження № К/9901/49805/18).

Обґрунтовуючи клопотання про поновлення строку звернення до суду з позовною заявою, позивач посилається на рішення Конституційного Суду України від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 та № 9-рп/2013.

Проте суд зазначає, що зазначені рішення Конституційного Суду України стосувалися редакції статті 233 Кодексу законів про працю України до внесення до неї змін на підставі Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01 липня 2022 року № 2352-IX, яка передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

При цьому 19 липня 2022 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин" від 01.07.2022 № 2352-ІХ (далі - Закон України № 2352-ІХ), згідно з яким частина 1 і 2 статті 233 КЗпП України діють у новій редакції.

З огляду на викладене, посилання позивача на рішення Конституційного Суду України в обґрунтування клопотання про поновлення строку звернення до суду є безпідставними.

Як зазначено судом в ухвалі про залишення позовної заяви без руху, позивач оскаржує наказ, яким йому зменшено відсоткову надбавку за вислугу років від 26 січня 2024 року. Водночас з цим позовом до суду позивач звернувся лише 27 серпня 2024 року, тобто з порушенням тримісячного строку звернення до суду.

Відповідно суд ухвалою залишив без руху позов в частині позовних вимог щодо наказу від 26 січня 2024 року, а не виплати заробітної плати.

При цьому, доказів з ознайомленням оскаржуваного наказу як до позовної заяви, так і на усунення недоліків не долучає.

Підсумовуючи викладене вище, суд уважає за необхідне визнати неповажними підстави, вказані позивачем у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з частинами 2, 3 статті 121 Кодексу адміністративного судочинства України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи викладене, а також зважаючи на вчинення позивачем дій на виконання ухвали суду про залишення позовної заяви без руху, суд уважає за необхідне продовжити строк для усунення визначених в ухвалі від 04 червня 2024 року недоліків на п`ять днів з дати отримання копії цієї ухвали.

Керуючись статтями 121, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України,

ухвалив:

Визнати підстави, вказані ОСОБА_1 у заяві про поновлення строку звернення до адміністративного суду, неповажними.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення визначених в ухвалі суду від 29 серпня 2024 року недоліків на п`ять днів з дати отримання копії даної ухвали

У разі неусунення недоліків у зазначений вище строк позовна заява буде повернута позивачу.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Т.О. Окис