Справа № 580/5291/24
Суддя: Мельник-Томенко Ж.М.
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 вересня 2024 року

м. Київ

справа №580/5291/24

адміністративне провадження № К/990/33465/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача - Мельник-Томенко Ж. М.,

суддів: Жука А. В., Мартинюк Н. М.,

перевіривши касаційну скаргу відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року у справі №580/5291/24 за позовом першого заступника керівника Уманської окружної прокуратури Савченка Вячеслава Володимировича до відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій (рішення) та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У травні 2024 року перший заступник керівника Уманської окружної прокуратури Савченко В. В. звернувся до суду з позовом до Відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив:

- визнати дії (рішення) старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у м. Умань Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Л. О. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09 травня 2024 року за №50406-10, виданого Новоархангельським районним судом Кіровоградської області 06 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_2 у справі № 1-2/11 - протиправними;

- скасувати повідомлення старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Сидоренко Л. О. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09 травня 2024 року за №50406-10, виданого Новоархангельським районним судом Кіровоградської області 06 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_2 у справі №1-2/11;

- зобов`язати відділ державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) прийняти виконавчий лист Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2023 року у справі №1-2/11 до виконання, відкрити виконавче провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем протиправно не прийнято до виконання виконавчий лист № 1-2/11 в частині конфіскації майна, яке належить ОСОБА_2 , для виконання.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року, позов задоволено частково:

- визнано протиправним та скасовано повідомлення старшого державного виконавця відділу Державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Сидоренко Л. О. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 09 травня 2024 року, виданого Новоархангельським районним судом Кіровоградської області 06 вересня 2023 року стосовно ОСОБА_2 у справі № 1-2/11;

- зобов`язано відділ державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) прийняти виконавчий лист Новоархангельського районного суду Кіровоградської області від 06 вересня 2023 року у справі № 1-2/11 до виконання, відкрити виконавче провадження та розпочати примусове виконання рішення на підставі виконавчого документу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що виконавчий лист Новоархангельського районного суду Кіровоградської області № 1-2/11 від 06 вересня 2023 року містить всі необхідні реквізити передбачені частиною першою статті 4 Закону України "Про виконавче провадження", зокрема строк пред`явлення рішення до виконання. Крім того, суд вважав необґрунтованими доводи відповідача щодо незаконності повторної видачі виконавчого документа, оскільки державний виконавець не уповноважений надавати оцінку та здійснювати перевірку правомірності видачі виконавчого документу, а лише здійснює його виконання.

Відмовляючи в задоволені частини позовних вимог суд першої інстанції зазначив про те, що за умови подальшого оформлення індивідуального акту державного органу вчинені дії не породжують виникнення прав та обов`язків в учасників правовідносин, а тому відсутні підстави для їх судового захисту.

Не погоджуючись із прийнятими судовими рішеннями, відділ державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) звернувся через підсистему «Електронний Суд» до Верховного Суду з касаційною скаргою.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з огляду на таке.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України серед основних засад судочинства закріплює забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведеним конституційним положенням кореспондує стаття 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 №1402-VIII.

Відповідно до частини третьої статті 333 КАС України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про повернення заяви позивачеві (заявникові), а також судових рішень у справах, визначених статтями 280, 281, 287, 288 цього Кодексу, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Статтями 280, 281, 287, 288 КАС України передбачено особливості провадження у справах за адміністративними позовами органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування про встановлення обмеження щодо реалізації права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах за адміністративними позовами про усунення перешкод та заборону втручання у здійснення права на свободу мирних зібрань; особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця; особливості провадження у справах за адміністративними позовами з приводу примусового повернення чи примусового видворення іноземців або осіб без громадянства за межі території України.

З матеріалів касаційної скарги слідує, що в цій справі спір виник у правовідносинах з приводу дій та повідомлення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

За такого правового регулювання та обставин справи оскарження рішення судів першої та апеляційної інстанцій в касаційному порядку можливе лише у випадку, якщо розгляд такої скарги може мати значення для формування єдиної правозастосовної практики.

Такими чином, законодавець обмежив можливість касаційного оскарження судових рішень у вказаній категорії адміністративних справ, поставивши можливість такого оскарження в залежність від імовірності значення, ухваленого за наслідком касаційного провадження, судового рішення для формування практики застосування відповідних правових норм.

В обґрунтування права на касаційне оскарження скаржник вказує, що підставою касаційного оскарження судових рішень є підпункти «а», «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України та зазначає, що спір між сторонами стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та що справа становить значний суспільний інтерес, має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Суд звертає увагу скаржника, що питання права, які мають фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, можуть охоплювати правові явища, що є найбільш суттєвими для такої практики та формування її однаковості. До таких явищ можна віднести систематичне порушення державою норм матеріального та процесуального права які зачіпають інтереси великого кола осіб, що супроводжуються чималою кількістю оскарження таких рішень у подібних справах, тощо.

Оскаржуючи судові рішення у справі щодо дій та повідомлення державного виконавця, особливості провадження якої регулюються статтею 287 КАС України, заявник касаційної скарги не наводить належних доводів та обґрунтувань, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Скаржник мотивує свою касаційну скаргу тим, що судові рішення ухвалені у даній справі на підставі неповного та без всебічного з`ясування обставин. Однак в чому саме полягає фундаментальне значення саме даної справи для формування єдиної правозастосовчої практики із зазначенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового, уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин скаржником не обґрунтовано.

При цьому, скаржником не наведено обставин, які б свідчили про наявність у справі ознак її суспільної важливості або виняткового значення, а також не виділено особливо рідкісних, унікальних вимог, що дають підстави вважати, що вона має значення для уніфікованого розуміння та застосування права для сторін спору. Допустимість відкриття касаційного провадження, якщо справа становить значний суспільний інтерес чи має виняткове значення для скаржника, зумовлена потребою забезпечення єдності судової практики. Йдеться про реалізацію принципів верховенства права та правової визначеності, рівності перед законом і судом з метою гарантування розумної передбачуваності судового рішення.

На підставі викладеного Суд зазначає, що вичерпний перелік судових рішень, які можуть бути оскаржені до касаційного суду, жодним чином не є обмеженням доступу особи до правосуддя чи перепоною в отриманні судового захисту, оскільки встановлення законодавцем "розумних обмежень" в праві на звернення до касаційного суду не суперечить практиці Європейського суду з прав людини та викликане виключно особливим статусом Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати формування єдиної правозастосовчої практики, а не можливість перегляду будь-яких судових рішень.

Доводи скаржника в касаційній скарзі стосуються встановлення фактичних обставин справи та переоцінки доказів у ній, між тим як відповідно до частини другої статті 341 КАС України суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Аналіз ухвалених у цій справі судові рішення і доводів касаційної скарги не дає підстав для висновку, що рішення суду касаційної інстанції за наслідком розгляду касаційної скарги матиме значення для формування єдиної правозастосовної практики в такій категорії адміністративних справ, а тому підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 287, 333 Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 12 червня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 07 серпня 2024 року у справі № 580/5291/24 за позовом першого заступника керівника Уманської окружної прокуратури Савченка Вячеслава Володимировича до відділу державної виконавчої служби у місті Умані Уманського району Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій (рішення) та зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та оскарженню не підлягає.

СуддіЖ.М. Мельник-Томенко А.В. Жук Н.М. Мартинюк