Справа № 607/10771/24
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.08.2024 Справа №607/10771/24 Провадження №2-а/607/251/2024

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О.Я.,

за участі секретаря судового засідання Баб`як Н.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1396702 від 12 квітня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2024 року представник ОСОБА_1 адвокат Кучмій Микола Ярославович, через «Електронний суд», звернувся в суд з адміністративним позовом до відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області (далі ГУНП в Тернопільській області), в якому просив: 1) поновити строк на оскарження; 2) скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1396702 від 12 квітня 2024 року про застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу (а.с. 1-4).

В обґрунтування позовних вимог представник ОСОБА_1 адвокат Кучмій М.Я. зазначив, що транспортний засіб «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності позивачу, було евакуйовано на штрафмайданчик, що по вулиці 15 Квітня, село Байківці, Тернопільський район, Тернопільська область. 12 квітня 2024 року ОСОБА_1 прибув на штрафмайданчик, щоб забрати належний йому транспортний засіб. Проте, ним було виявлено пошкодження на вказаному автомобілі, які були відсутні під час евакуації. Задля фіксації пошкоджень та встановлення особи, яка нанесла матеріальну шкоду, позивач викликав співробітників поліції. Однак, інспектор відділення №4 (м. Збараж) ОСОБА_2 замість того, щоб прийняти заяву ОСОБА_1 про пошкодження належного йому транспортного засобу, притягнув його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 183 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП).

Ознайомившись із даною постановою вважають, що вона є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки, жодних правопорушень позивач не здійснював, завідомо неправдивих викликів не вчиняв, жодних доказів, які б підтверджували його протиправну поведінку немає.

Окрім того, щодо строку звернення до суду за захистом порушеного права після винесення оскаржуваної постанови, вказують, що позивач звернувся за правовою допомогою до Західного міжрегіонального центру надання безоплатної правової допомоги, оскільки не може скористатися платною допомогою адвоката. Посилаються на те, що збір документів, написання заяви, видача доручення та перша конфіденційна зустріч з адвокатом, це тривалий процес, що зумовлений рядом необхідних процедур, тому, вважають, що строки звернення до суду пропущені з поважних причин.

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 травня 2024 року відкрито провадження у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1396702 від 12 квітня 2024 року. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи (а.с. 17).

17 червня 2024 року судом зареєстровано відзив на позовну заяву від ГУНП в Тернопільській області, в якому представник просить: 1) замінити ВП №4 (м. Збараж) Тернопільського районного управління поліції ГУНП в Тернопільській області на належного відповідача ГУНП в Тернопільській області (); 2) відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 через його безпідставність; 3) розгляд справи проводити без участі представника ГУНП в Тернопільській області. Вказує, що належним відповідачем щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення повинен бути орган Національної поліції, в даному випадку ГУНП в Тернопільській області. Посилаються на те, що твердження позивача викладені у позові є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не відповідають вимогам та не підлягають до задоволення. Відповідно до об`єктивних обставин справи, 12 квітня 2024 року інспектором відділення №4 (м. Збараж) ТРУП ГУНП в Тернопільській області капітаном поліції Бутрин Ю.А. винесено оскаржувану постанову на ОСОБА_1 , у зв`язку із тим, що він в с. Байківці здійснив завідомо неправдивий виклик спецслужб, а саме: працівників поліції, повідомивши про факт, якого насправді не було, чим порушив вимоги статті 183 КУпАП. Долучивши відеозапис події, який безпосередньо стосується вчиненого правопорушення, таким чином вважають, що відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому, відсутні підстави для скасування даної постанови. Крім того, встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення поліцейським було роз`яснено позивачеві його права, передбачені статтею 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП та відповідно до вимог статей 278-279 КУпАП (а.с. 32-35).

Суд протокольною ухвалою від 12 липня 2024 року, без виходу в нарадчу кімнату, ухвалив замінити первісного відповідача з відділення поліції №4 (м. Збараж) Тернопільського районного управління поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області на належного - ГУНП в Тернопільській області (а.с. 39-42).

Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Кучмій М.Я. в судове засідання не з`явилися будучи належним чином повідомленими про місце, дату та час проведення судового засідання, що підтверджується розпискою (а.с. 47), причини неявки суду не повідомили.

Відповідач ГУНП в Тернопільській області в судове засідання не з`явилося будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час проведення судового засідання, однак, у відзиві просили розгляд справи проводити без участі їхнього представника.

Відповідно до частини 1, пункту 1 частини 3 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, з урахуванням вимог частин 1, 5 статті 205, частини 3 статті 268 КАС України вважає можливим провести розгляд справи без участі осіб, які беруть участь у справі, оскільки матеріали містять достатньо інформації для вирішення спору по суті.

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Транспортний засіб «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_2 (а.с. 7).

Постановою Серія ЕГА № 1396702 по справі про адміністративне правопорушення притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченого статтею 183 КУпАП, за завідомо неправдивий виклик спецслужб, а саме: працівників поліції, повідомивши про факт якого насправді не було, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу 850 гривень (а.с. 6).

Відомості про вручення спірної постанови позивачу у її змісті відсутні, як і будьякі дані про те, що ця постанова надсилалася ОСОБА_1 поштовим відправленням та була йому вручена або ж повернута відправнику з певних причин.

ГУНП в Тернопільській області долучило диск DVD-R з відеофіксацією з місця вчинення адміністративного правопорушення (штрафмайданчика) «00000__0012В», «00000__0013В», «00000__0014В» (а.с. 31).

На даних відеозаписах зафіксовано, що ОСОБА_1 роз`яснено причину та суть вчиненого ним адміністративного правопорушення. Згідно статей 278, 279, 280 КУпАП позивачу повідомлено про початок розгляду справи про адміністративне правопорушення. Після чого поліцейським ОСОБА_1 було роз`яснено його права, передбачені статтею 268 КУпАП, положення статей 307, 308 КУпАП, право, порядок та строки оскарження постанови згідно зі статтями 287, 289 КУпАП, що підтверджується відеозаписом. Після ознайомлення з положеннями вищезазначених статей, позивач жодних клопотань не заявляв.

Отож, інспектором при розгляді справи та винесенні оскаржуваної постанови дотримано вимог статей 245, 279, 280, 285 КУпАП, проведено своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Постанова винесена на місці присутності позивача з дотриманням норм статей 251, 252, 283 КУпАП.

Щодо заяви позивача про поновлення строку на оскарження постанови, то суд виходить з наступного.

Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності визначені статтею 286 КАС України.

Відповідно до частини другої вказаної статті позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів із дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Строки на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності також визначені статтею 289 КУпАП, в якій вказано, що скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів із дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), протягом десяти днів із дня набрання постановою законної сили. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частиною першою статті 291 КУпАП передбачено, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Аналіз норм статті 289 КУпАП і частини першої статті 291 КУпАП свідчить, що постанова по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1396702 від 12 квітня 2024 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналогічна правова норма закріплена також у частині другій статті 286 КАС України, відповідно до приписів якої позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови).

Отже, при вирішенні питання пропуску строку звернення з позовом до суду щодо оскарження постанови у справі про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, суди повинні з`ясувати дату отримання цієї постанови.

Із встановлених судом обставин вбачається, що позивач оскаржувану постанову в день її прийняття на місці не отримував. Інформація про її надіслання поштовим відправленням при матеріалах справи відсутня.

Отож, причини пропуску позивачем встановленого законом процесуального строку є поважними, а тому суд, також з урахуванням доводів сторони позивача, доходить до переконання, що ОСОБА_1 слід поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1396702 від 12 квітня 2024 року про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Вирішуючи питання про поновлення процесуального строку суд взяв до уваги позицію Верховного Суду у постанові від 29 вересня 2022 року у справі №500/1912/22 (пункт 52), де зазначено, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За правилами частини 2 статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), добросовісно, розсудливо та пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Частиною 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом частини 1 статті 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до вимог статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою статті 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи, зокрема, про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 183 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 23 зазначеного Закону поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до статті 183 КУпАП завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, полягає в виклику особою пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань для надання допомоги, яка знала наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою та бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (стаття 10 КУпАП).

Відповідно до постанови серії ЕГА № 1396702 по справі про адміністративне правопорушення, 12 квітня 2024 року у Тернопільській області, Тернопільського району, селі Байківці, вулиця 15 квітня, громадянин ОСОБА_1 здійснив завідомо неправдивий виклик спецслужб, а саме: працівників поліції повідомивши про факт якого насправді не було.

Той факт, що ОСОБА_1 здійснив виклик поліції у вказане місце, не заперечується і самим позивачем, який вважав, що його транспортний засіб «Peugeot Expert» д.н.з. НОМЕР_1 , був пошкоджений під час евакуації, а відтак для фіксації цих пошкоджень ним були викликані працівники поліції.

Однак, позивач не надав суду жодних доказів на підтвердження пошкодження автомобіля Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_1 , які могли мати місце під час евакуації транспортного засобу, перевезенні його до місця стоянки, чи за період його перебування на штраф майданчику, або ж відомостей про те, що такі дії вчинялися конкретною (невстановленою) особою (пояснення свідків, рішення уповноважених органів з цього приводу, фото/відео фіксація події, тощо), які б спростували висновки поліцейського про завідомо неправдивий виклик працівників поліції

Водночас, судом досліджено відеозапис події, який надано суду відповідачем, та яким спростовуються доводи сторони позивача, викладені у позові.

Згідно з частиною 1 статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель. Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Враховуючи застосування поліцейськими технічних засобів відеозапису, який здійснено відповідно до вимог закону і можливий для відтворення, вказаний відеозапис суд визнає належним і допустимим доказом у даній справі.

З цього доказу вбачається факт прибуття працівників поліції на місце події за викликом позивача, який знаходився на штрафмайданчику за адресою: Тернопільська область, Тернопільський район, село Байківці, вулиця 15 квітня. ОСОБА_1 наполягав поліцейським, що на його транспортному засобі «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_1 , виявлені пошкодження, яких «учора» при евакуації автомобіля не було, однак не вказував які саме, їх характеристики. Працівники поліції заслухали пояснення позивача і оформили оскаржувану постанову, ознайомили позивача з її змістом, останній не заперечував отримання постанови, однак інформація про її вручення чи надіслання ОСОБА_1 відсутня.

Натомість, позивачем обґрунтовано доводи, які б свідчили про вчинення будь-якого правопорушення або інших непередбачених законом дій, які б порушували його права, інтереси або створювали загрозу його здоров`ю, життю або майну, які б були завідомо правдивою підставою для виклику екстрених служб, а саме: поліції; не надано інформації що транспортний засіб «Peugeot Expert», д.н.з. НОМЕР_1 , було пошкоджено за обставин, які викладено у позовній заяві, на що суд звертав увагу вище.

Як вбачається з матеріалів справи та оскаржуваної постанови, при прийнятті рішення про накладення адміністративного стягнення поліцейським було встановлено наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, була проведена належна оцінка наявних доказів, для повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи.

Таким чином, у суду є підстави вважати, що позивач здійснив виклик поліції безпідставно, оскільки не потребував захисту свого життя або здоров`я, своїх прав або життя, здоров`я або прав інших осіб.

Поліцейським складено постанову про адміністративне правопорушення за статтею 183 КУпАП, у присутності особи та йому оголошено.

У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків.

Суд зазначає, що обумовлений частиною 2 статті 77 КАС України обов`язок суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності не звільняє позивача від обов`язку довести ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги, у визначеному частини 1 зазначеної статті порядку.

Своєю чергою, відповідач у порядку частини 2 статті 77 КАС України належними та допустимими доказами довів правомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки суд установив факт здійснення ОСОБА_1 неправомірного виклику працівників поліції за що передбачена відповідальність за статтею 183 КУпАП.

З огляду на викладене, твердження позивача про незаконність і необґрунтованість постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду.

У відповідності до пункту 1 частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Оцінивши наведені позивачем доводи на підтвердження заявлених позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для скасування постанови про адміністративне правопорушення, оскільки доказів, які спростували б факт вчинення адміністративного правопорушення, надано не було. Підтвердження наявності обставин, що виключають адміністративну відповідальність належними і допустимими доказами у ході судового розгляду доведено не було. Своєю чергою, відповідач виконав процесуальний обов`язок доказування та надав суду відповідні докази.

За викладених обставин суд констатує наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 183 КУпАП, правомірність притягнення його до відповідальності згідно з оскаржуваною постановою та, відповідно, відсутність підстав для задоволення адміністративного позову.

В силу вимог статті 139 КАС України судові витрати за розгляд справи в суді першої інстанції покласти на ОСОБА_1 .

На підставі ст.ст.7, 9, 183, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст.2, 5, 9, 19, 20, 70, 7277, 79, 122, 139, 241-246, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст.9, 62, 63 Конституції України, суд,

У Х В А Л И В :

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Кучмія Миколи Ярославовича про поновлення строку на оскарження постанови серії ЕГА № 1396702 від 12 квітня 2024 року задовольнити.

Поновити строк звернення до суду щодо оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1396702 від 12 квітня 2024 року.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА № 1396702 від 12 квітня 2024 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, , адреса місцезнаходження: Тернопільська область, Тернопільський район, місто Тернопіль, вулиця Валова, будинок 11, поштовий індекс: 46001, телефонb: 0352-27-12-58, 0352-27-16-43, електронна адреса: .

Головуючий суддя О.Я. Герчаківська