Справа № 440/15825/23
Суддя: С.С. Бойко
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

02 вересня 2024 року м. ПолтаваСправа № 440/15825/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бойка С.С, розглянувши в письмовому проваджені заяву про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, якій просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №233 від 17.07.2023 щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 60 відсотків місячної (чинної) заробітної плати, вказаної у довідці Луганської обласної прокуратури №21-79вих23 від 23.05.2023;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", у розмірі 60 відсотків місячної (чинної) заробітної плати, вказаної у довідці Луганської обласної прокуратури №21-79вих23 від 23.05.2023, починаючи з 04.05.2022.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі №440/15825/23 адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №233 від 17.07.2023 щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 60 відсотків місячної (чинної) заробітної плати, вказаної у довідці Луганської обласної прокуратури №21-79вих23 від 23.05.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", у розмірі 60 відсотків місячної (чинної) заробітної плати, вказаної у довідці Луганської обласної прокуратури №21-79вих23 від 23.05.2023, починаючи з 04.05.2022.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 09 липня 2024 року у справі №440/15825/23 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області залишено без задоволення, рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі №440/15825/23 залишено без змін.

30 липня 2024 року Полтавським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист, в якому вказано: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України "Про прокуратуру", у розмірі 60 відсотків місячної (чинної) заробітної плати, вказаної у довідці Луганської обласної прокуратури №21-79 вих 23 від 23.05.2023, починаючи з 04.05.2022»

20.08.2024 на адресу суду надійшла заява позивача про встановлення судового контролю за виконанням вищевказаного рішення суду згідно ст. 382 КАС України, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подати звіт про виконання судового рішення Полтавського окружного адміністративного суду у справі №440/15825/23 від 11.03.2024 (09.07.2024 набрало законної сили), встановивши для цього 15 денний строк з моменту отримання відповідної ухвали суду , в частині здійснення виплати, з урахуванням виплачених сум.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2024 року заяву позивача про встановлення судового контролю призначено до розгляду у письмовому провадженні. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надати Полтавському окружному адміністративному суду докази щодо вчинення дій, спрямованих на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі №440/15825/23.

На виконання ухвали суду від 22 серпня 2024 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшли пояснення щодо виконання рішення суду, в якому зазначено, що, на виконання рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі №440/15825/23, яке набрало законної сили, Головним управлінням був проведений перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», у розмірі 60 відсотків місячної (чинної) заробітної плати, вказаної у довідці Луганської обласної прокуратури №21-79вих23 від 23.05.2023, починаючи з 04.05.2022, що підтверджується рішенням 24, оформленим протоколом перерахунку пенсії від 29.07.2024. Отже, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області виконано рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11.03.2024 по справі №440/15825/23, яке набрало законної сили 09.07.2024, відповідно до покладених зобов`язань. Звернено увагу суду, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі №440/15825/23 не містить зобов`язання, покладеного на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області в частині здійснення виплати, з урахуванням виплачених сум. Також зазначає, що відповідно до Порядку 22-1 після призначення, перерахунку пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший вид електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем фактичного проживання особи, для здійснення виплати пенсії. Таким чином обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку, яким в даному випадку є Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Розглянувши заяву представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява № 18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Важко уявити ситуацію, щоб пункт 1 статті 6 докладно описував процедурні гарантії, які надаються сторонам цивільного судового процесу у провадженні, що є справедливим, відкритим і оперативним, і не передбачав би при цьому гарантій виконання судових рішень; тлумачення статті 6 як такої, що стосується виключно права на звернення до суду і проведення судового розгляду, могло б призвести до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що його Договірні Сторони зобов`язалися дотримуватися, коли вони ратифікували Конвенцію. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, регламентований статтею 382 КАС України.

Відповідно до частин першої, другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання постанови суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штраф у розмірі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Норми частини першої статті 382 КАС України кореспондуються з положеннями частини шостої статті 246, пункту 4 частини першої статті 322 названого Кодексу, згідно з якими у резолютивній частині рішення суду першої інстанції зазначається, відповідно, встановлений судом порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.

Аналізуючи наведені положення Кодексу адміністративного судочинства України, суд вважає, що встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень, тобто відповідачем у справі, суд наділений правом лише під час ухвалення рішення у справі. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду першої інстанції, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту та накладенням штрафу.

При цьому зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення, є правом суду, а не його обов`язком.

Вказана правова позиція викладена, зокрема, у судових рішеннях Верховного суду, зокрема, в ухвалі Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду від 10 грудня 2018 року у справі №807/2358/15, також в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 800/305/17.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України України в Луганській області, а також є внутрішньо переміщеною особою.

ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою та доданими до неї документами про перерахунок пенсії у зв`язку із звільненням та перерахунок пенсії з більшого заробітку (спецпенсії).

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування № 1058-IV від 09.07.2003 року, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1, зі змінами внесеними постановою правління Пенсійного фонду України №25-1 від 16.12.2020 (далі Порядок №22-1).

За приписами п. 1.1 Порядку №22-1 заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України.

Відповідно до п. 4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Принцип екстериторіальності означає, що незалежно від місця реєстрації заявника, рішення може бути прийняте будь-яким територіальним управління Пенсійного фонду України в межах всієї України, обраним програмним забезпеченням за принципом випадковості.

Отже, за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 , та додані до неї документи було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України у Полтавській області та прийнято рішення від 17.07.2023 №233, яким відмовлено ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії.

Не погодившись з прийнятим рішенням позивач звернулася з позовом до суду.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі № 440/15825/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області №233 від 17.07.2023 щодо відмови в перерахунку ОСОБА_1 пенсії у розмірі 60 відсотків місячної (чинної) заробітної плати, вказаної у довідці Луганської обласної прокуратури №21-79вих23 від 23.05.2023. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок раніше призначеної ОСОБА_1 пенсії, за вислугою років відповідно до ст. 86 Закону України «Про прокуратуру», у розмірі 60 відсотків місячної (чинної) заробітної плати, вказаної у довідці Луганської обласної прокуратури №21-79вих23 від 23.05.2023, починаючи з 04.05.2022. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі №440/15825/23 набрало законної сили 09.07.2024.

На виконання вищезазначеного рішення суду відповідач провів позивачу перерахунок пенсії за вислугою років, у розмірі 60 відсотків місячної (чинної) заробітної плати, вказаної у довідці Луганської обласної прокуратури №21-79вих23 від 23.05.2023, починаючи з 04.05.2022, що підтверджується рішенням №924.

Нарахована заборгованість, в розмірі 191349,13 грн за період з 04.05.2022 по 31.07.2024 облікована в Пенсійному фонді України.

Позивач вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області не в повному обсязі виконано рішення суду, оскільки відповідачем перераховано пенсію проте не виплачено нараховано суму.

Відповідно до приписів частини 1 статі 47 Закону №1058-ІV пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам головними управліннями Пенсійного фонду України в областях, м. Києві (далі - органи Пенсійного фонду) визначено Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки у банках, що затверджений постановою КМУ №1596 від 30.08.1999 року.

За приписами пункту 4 Порядку №1596 виплата пенсій та грошової допомоги відповідно до цього Порядку здійснюється за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувачів в населених пунктах у межах України через вибрані одержувачами уповноважені банки, їх відокремлені підрозділи (філії, відділення, представництва тощо). У разі відсутності в одержувача поточного рахунка такі виплати можуть проводитися органами Пенсійного фонду шляхом переказу коштів одержувачу без відкриття рахунка через банк, який є уповноваженим на провадження розрахунково-касових операцій з коштами Пенсійного фонду України, визначений розпорядженням Кабінету Міністрів України від 21 січня 2004 р. №25 "Про визначення уповноваженого банку, який провадить розрахунково-касові операції з коштами Пенсійного фонду України".

Таким чином, вказаний Порядок визначає механізм виплати пенсій головними управліннями Пенсійного фонду України шляхом зарахування на поточні рахунки одержувачів пенсії в уповноважених банках.

Механізм виплати пенсій та грошової допомоги їх одержувачам у готівковій формі за зазначеним у заяві місцем їх фактичного проживання в межах України організаціями, що згідно із законодавством мають право здійснювати виплату і доставку пенсій та грошової допомоги визначено Порядком виплати і доставки пенсій та грошової допомоги за місцем фактичного проживання одержувачів у межах України організаціями, що здійснюють їх виплату і доставку, затвердженого постановою КМУ №1279 від 16.12.2020 року.

З аналізу наведених норм вбачається, що обов`язок щодо виплати пенсії покладається на пенсійний орган, в якому пенсіонер перебуває на обліку.

Оскільки ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Луганській області, обов`язок щодо виплати пенсії прокладається на Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області.

Окрім цього, суд звертає увагу, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 11 березня 2024 року у справі №440/15825/23 не містить зобов`язання покладеного на Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо здійснення виплати перерахованої пенсії.

Виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про встановлення судового контролю та подання звіту про виконання судового рішення.

Керуючись статтями 248, 256 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду по справі №440/15825/23 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання.

Cуддя С.С. Бойко