Справа № 215/4440/24
Суддя: Квятковський Я. А.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 215/4440/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

у складі: головуючого, судді - Квятковського Я.А.

за участю секретаря Манько В.В.

розглянувши у місті Кривому Розі Дніпропетровської області в письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-

ВСТАНОВИВ:

05.07.2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання незаконною і скасування постанови № 66 від 26.06.2024 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 2010-1 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що він 26.06.2024 в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_1 отримав копію постанови № 66 про накладення на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 17 000 грн. В постанові зазначено, що на підприємстві ПрАТ «ПівнГЗК» для уточнення військово-облікових даних було здійснено оповіщення військовозобов`язаного, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 про необхідність явки до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 термін прибуття 20.02.2024 на 08-00 год. Однак ОСОБА_1 відмовився від підпису в повістці. Про відповідний факт ПрАТ «ПівнГЗК» 19.02.2024 був складений акт про відмову в отриманні повістки». З вказаною постановою він не погоджується та вважає її необґрунтованою та незаконною. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення №66 від 19.06.2024, складеного начальником відділення військового обліку вбачається, що ОСОБА_1 не прибув до збірного пункту ІНФОРМАЦІЯ_3 з метою уточнення облікових даних, відповідно до акту без дати складання про відмову в отриманні повістки на 08-00 год. 20.02.2024. Крім цього, у протоколі про адміністративне правопорушення не назначено свідків даного правопорушення, у відповідній графі поставлено прочерки. Тобто вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення складено з порушенням вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП. Також вказує, що з 20.02.2024 йому відповідно до Витягу з наказу Мінекономіки надано відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації у зв`язку з бронюванням. Офіційно працевлаштований та сплачує податки та у відповідності до законодавства України оновлює через державні органи свої дані як військовозобов`язаний. На підставі викладеного, позивач просить суд скасувати постанову № 66 від 26.06.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , підполковника ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в розмірі 17 000 грн. та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Ухвалою судді від 09.07.2024 відкрито провадження у даній справі та призначено судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.

Відповідно до ст. 257 КАС України, за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Положеннями ч. 5ст. 262 КАС України визначено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Згідно ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 1ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо стягнення грошових сум, які ґрунтуються на рішеннях суб`єкта владних повноважень, щодо яких завершився встановлений цим Кодексом строк оскарження та сума яких не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Позовну заяву з додатками відповідач отримав 30.07.2024, відзив на позовну заяву не подав.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Судом встановлено, що 19.06.2024 року начальником відділення військового обліку майором ОСОБА_3 складено протокол про адміністративне правопорушення № 66 за ч.3 ст. 210-1 КУпАП. Згідно вказаного протоколу встановлено наступне: на підприємстві ПівнГЗК для уточнення облікових даних було здійснено оповіщення військовозобов`язаного ОСОБА_1 , згідно розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 термін прибуття 20.02.2024 о 08-00 год. Однак ОСОБА_1 відмовився отримувати повістку під особистий підпис. Про відповідний факт відмови ПрАТ «ПівнГЗК» складено акт про відмову в отриманні повістки. У встановлений термін військовозобов`язаний ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув, про причини неявки не повідомив. Будь-яких інших відомостей про себе не надав. Від пояснень та підписання протоколу ОСОБА_1 відмовився. У зв`язку з тим, що військовозобов`язаний ОСОБА_1 відмовився від підпису у повістці, не прибув до РТЦК та СП у строки які були встановлені у повістці, порушив законодавство про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме ч.3 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», абз. 2 п. 1 Правил обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів які встановлені в Додатку № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою КМ України від 30.12.2022р №1487, абз. 1 а. 10 ст. 1 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу» №2232-ХІІ від 22.08.1981, за що передбачено відповідальність за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно копії постанови про накладення адміністративного стягнення №66 від 26.06.2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 підполковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17 000 грн. ОСОБА_1 з постановою ознайомився, копію вказаної постанови отримав того ж дня, про що свідчить дата її отримання та підпис позивача, а.с. 13.

Вважаючи постанову про накладення адміністративного стягнення №66 від 26.06.2024 протиправною, ОСОБА_1 звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку вищенаведеній постанові відповідача, суд зазначає наступне.

Приписами ч.2 ст.19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, ст.9 КУпАП.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності, ст.245 КУпАП.

Частиною 1 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

Частиною 2 ст. 210-1 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Натомість норма ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, яка посилює відповідальність за невиконання приписів п. 1 ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», набрала чинності лише 19 травня 2024 року.

Відповідно до Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій

Згідно з Указом Президента України № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п.20 ч.1 ст.106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває і по теперішній час.

Отже, 20.02.2024року (дата явки до територіального центру і одночасно вчинення правопорушення) діяв особливий період.

Відповідно до копії протоколу № 66 від 19.06.2024 та постанови № 66 від 26.06.2024 ОСОБА_1 відмовився від підпису в повістці, про що ПрАТ «ПівнГЗК» 19.02.2024 був складений акт про відмову в отриманні повістки, який суду не надано.

У даному випадку відповідач вказаних вище вимог недотримався і постанова про притягнення позивача до відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП є незаконною, оскільки на час вчинення правопорушення 20.02.2024 діяла редакція ст. 210-1 КУпАП від 14.10.2023, яка не містила частину третє і передбачала менше стягнення, ніж застосоване відповідачем

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності. Закріплення названого принципу на конституційному рівні є гарантією стабільності суспільних відносин, у тому числі відносин між державою і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього закону чи іншого нормативно-правового акта.

Частиною 2 статті 58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Згідно ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Однак, у даному випадку відповідачем не надано до суду відзиву та доказів на підтвердження вчинення позивачем, правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, та не доведено наявність складу адміністративного правопорушення і відповідно правомірності прийнятого ним рішення про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративному процесі, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень тягар доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, що можуть бути використані як докази у справі.

На обов`язок доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24.04.2019 (справа №537/4012/16-а), від 08.11.2018 (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа № 743/1128/17), від 15.11.2018 (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до ст. 247 п. 1 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи, що в ході розгляду справи відповідачем, на якого у даному випадку покладено обов`язок щодо доказування, не доведено правомірності прийнятого стосовно позивача рішення, постанова суперечить положенням Конституції і КУпАП, суд приходить до висновку про протиправність оскаржуваної постанови та необхідність її скасування із закриттям провадження в справі про адміністративні правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Згідно з ч. 1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, з урахуванням задоволення позову, на користь позивача підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства оборони України судовий збір у розмірі 605,60 грн, сплачений позивачем при зверненні до суду.

На підставі викладеного те керуючись ст.ст. 2, 5, 6, 9, 72-78, 139, 241 - 248, 250, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову № 66 від 26.06.2024 начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП в розмірі 17 000 гривень - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, - за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору в розмірі 605,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення складено 02.09.2024 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інн. НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_4 , ЄДРПО НОМЕР_2 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_2 .

Суддя: