Справа № 140/6500/24
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року ЛуцькСправа № 140/6500/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 як особі з інвалідністю внаслідок війни з урахуванням відповідних сум грошового забезпечення визначених довідкою про розмір грошового забезпечення від 22.09.2021 №33/23-1625д; зобов`язання здійснити перерахунок пенсії відповідно до п.а ч.1 ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 як особі з інвалідністю внаслідок війни у розмірі 80% з урахуванням відповідних сум грошового забезпечення визначених довідкою про розмір грошового забезпечення від 22.09.2021 №33/23-1625д з 01.06.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Вказує, що відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії серії 12 ААГ №343568 від 02.07.2023 йому встановлено первинно ІІІ групу інвалідності по причині захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ. При черговому огляді медико-соціальної експертної комісії, 18.04.2024 встановлено ІІ групу інвалідності від захворювання пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

25.04.2024 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про здійснення перерахунку пенсії відповідно до довідки про грошове забезпечення від 22.09.2021 у зв`язку з призначенням ІІ групи інвалідності, однак ГУ ПФУ у Волинській області листом від 22.05.2024 відмовило у проведенні такого перерахунку у зв`язку з відсутністю підстав.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 01.07.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.17).

У відзиві на позовну заяву від 11.07.2024 представник відповідача проти позову заперечила з наступних підстав (а.с.20-25).

В обґрунтування своєї позиції зазначила, що позивачу 31.12.2014 призначено пенсію за вислугу років, як особі, яка звільнилася зі служби в органах внутрішніх справ. Пенсію обчислено на підставі пункту «а» статті 13 Закону України №2262 в розмірі 56% грошового забезпечення.

27.07.2023 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності (причина інвалідності захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС), однак під час чергового переогляду 18.04.2024 позивачу встановлену ІІ групу інвалідності від захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОВС.

Зазначає, що позивач не звертався до пенсійного органу із заявою про переведення з пенсії за вислугу років на пенсію по інвалідності, тому у відповідача відсутні повноваження самостійно здійснювати переведення з одного виду пенсії на інший та приймати рішення про відмову у переведенні.

У зв`язку з наведеним просила у задоволенні позову відмовити.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 , перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Позивачу 18.04.2024 встановлено ІІ групу інвалідності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням служби в ОВС, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №591699 (а.с.11).

25.04.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою в якій просив провести перерахунок пенсії згідно довідки про розмір грошового забезпечення від 22.09.2021 №33/23-1675л, оскільки він визнаний інвалідом ІІ групи (а.с.9).

Листом від 22.05.2024 ГУ ПФУ у Волинській області відмовило у проведенні такого перерахунку, оскільки позивачу призначено та виплачується пенсія за вислугу років, а не по інвалідності. Крім того, позивачем не подавалася заява про переведення на пенсію по інвалідності, тому пенсійний орган позбавлений можливості здійснити такий перерахунок (а.с.10).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі - Закон України №2262-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закон України №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно пунктів "а" і "в" частині 1 статті 13 Закону України №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема,

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Статтями 18, 19 Закону № 2262-XII передбачено, що пенсії по інвалідності особам, які мають право на пенсію за цим Законом, призначаються в разі, якщо інвалідність настала в період проходження ними служби або не пізніше трьох місяців після звільнення зі служби, або якщо інвалідність настала пізніше тримісячного терміну після звільнення зі служби, але внаслідок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва тощо), яке виникло в період проходження військової служби чи під час перебування в полоні або заручником, якщо полонення чи захоплення заручником не було добровільним і особа, яка має право на пенсію за цим Законом, перебуваючи в полоні або заручником, не вчинила злочину проти миру і людства. Групи і причини інвалідності, а також час її настання встановлюються медико-соціальними експертними комісіями, які діють на підставі положення про них, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Залежно від ступеня втрати працездатності особи з інвалідністю поділяються на три групи.

Відповідно до ст. 20 Закону № 2262-XII залежно від причини інвалідності особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом поділяються на такі категорії:

а) особи з інвалідністю внаслідок війни - при настанні інвалідності внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, одержаних під час захисту Батьківщини, виконання обов`язків військової служби (службових обов`язків) чи пов`язаних з перебуванням на фронті, у партизанських загонах і з`єднаннях, підпільних організаціях і групах та інших формуваннях, визнаних такими законодавством України, в районі воєнних дій, на прифронтових дільницях залізниць, на спорудженні оборонних рубежів, військово-морських баз та аеродромів у період громадянської та Другої світової війни або з участю у бойових діях у мирний час, а також інші особи, зазначені у статті 7 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту";

б) інші особи з інвалідністю з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом - при настанні інвалідності внаслідок каліцтва, одержаного в результаті нещасного випадку, не пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби (службових обов`язків), або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби.

Згідно ст. 21 Закону № 2262-XII пенсії по інвалідності військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом призначаються в таких розмірах:

а) особам з інвалідністю внаслідок війни I групи - 100 процентів, II групи - 80 процентів, III групи - 60 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку);

б) іншим особам з інвалідністю I групи - 70 процентів, II групи - 60 процентів, III групи - 40 процентів відповідних сум грошового забезпечення (заробітку).

Згідно зі статтею 10 Закон України від 9 липня 2003 року № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

З метою соціального захисту осіб з інвалідністю внаслідок війни та учасників бойових дій Кабінетом Міністрів України прийнято постанову "Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій" від 28.07.2010 №656.

Пунктом 1 вказаної Постанови №656 передбачено, що у разі коли щомісячний розмір пенсійних виплат (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, сум індексації та інших доплат до пенсій, установлених законодавством, крім пенсій за особливі заслуги перед Україною) не досягає в осіб з інвалідністю внаслідок війни I групи - 650 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, II групи - 525 відсотків, III групи - 360 відсотків, в учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності - 165 відсотків, таким особам з інвалідністю внаслідок війни, учасникам бойових дій та постраждалим учасникам Революції Гідності виплачується щомісячна державна адресна допомога до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначених розмірів.

Щомісячна державна адресна допомога до пенсії, передбачена абзацом другим цього пункту, особам з інвалідністю внаслідок війни II і III груп із числа учасників бойових дій у період Другої світової війни та учасникам бойових дій у період Другої світової війни, яким виповнилося 85 років і більше, виплачується в розмірі, встановленому для осіб з інвалідністю внаслідок війни I групи.

Судом встановлено, що позивачу з 31.12.2014 була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 56% відповідних сум грошового забезпечення.

Крім того, як слідує з матеріалів справи та не заперечується відповідачем 27.07.2023 позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності (причина інвалідності захворювання пов`язане з проходженням служби в ОВС), однак під час чергового переогляду 18.04.2024 позивачу встановлену ІІ групу інвалідності від захворювання пов`язаного з проходженням служби в ОВС, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №591699 (а.с.11).

З протоколу про перерахунок пенсії позивача від 01.06.2024, наявного в матеріалах справи вбачається, що позивачу у зв`язку з встановленням інвалідності було проведено перерахунок пенсії в розмірі 56% грошового забезпечення та розмір пенсії з урахуванням індексації склав 15 183,10 грн. (а.с.23).

Спір у даній справі з приводу відмови ГУ ПФУ у Волинській області провести перерахунок та виплату пенсії відповідно до п.а ч.1 ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 як особі з інвалідністю внаслідок війни у розмірі 80% з урахуванням відповідних сум грошового забезпечення визначених довідкою про розмір грошового забезпечення від 22.09.2021 №33/23-1625д.

Абзацом першим частини 3 статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 9 липня 2003 року № 1058-IV передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Пунктом 4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженим постановою Правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 (далі Порядок №3-1) визначено, що заява про переведення з одного виду пенсії на інший, про перерахунок пенсії подається до органу, що призначає пенсію, заявником за місцем проживання, а при необхідності його законним представником за місцем його проживання.

За п. 14 Порядку 3-1 орган, що призначає пенсії, розглядає питання, зокрема, про переведення з одного виду пенсії на інший при зверненні особи з відповідною заявою. Заяви про переведення з одного виду пенсії на інший і поновлення виплати раніше призначеної пенсії приймаються органом, що призначає пенсії, при поданні заявником всіх необхідних документів.

Згідно з приписами пунктів 17-18 Порядку №3-1 не пізніше 10 днів після надходження заяви з необхідними для призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії документами орган, що призначає пенсію, розглядає подані документи та приймає рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії або про відмову в призначенні, переведенні з одного виду пенсії на інший та відновленні раніше призначеної пенсії. Рішення щодо призначення, переведення з одного виду пенсії на інший та відновлення раніше призначеної пенсії оформляється розпорядженням органу, що призначає пенсії.

Судом встановлено, що позивач звертався до відповідача із заявою про перерахунок пенсії за вислугу років з урахуванням довідки про розмір грошового забезпечення та довідки МСЕК про визнання інвалідом ІІ групи від 18.04.2024.

Таким чином, оскільки позивач не подавав до пенсійного органу заяви про призначення або переведення з одного виду пенсії на інший, тому відповідач був позбавлений можливості перевести ОСОБА_1 на пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 80% грошового забезпечення.

Щодо вимоги позивача про перерахунок пенсії з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 як особі з інвалідністю внаслідок війни, то така доплата щомісячної державної адресної допомоги до пенсії встановлюється в сумі, що не вистачає до зазначених розмірів, коли розмір пенсії в осіб з інвалідністю внаслідок війни II групи становить менше 12396 гривень, проте як встановлено судом вище у зв`язку з встановленням інвалідності було проведено перерахунок пенсії з 01.06.2024 в розмірі 56% грошового забезпечення та розмір пенсії з урахуванням індексації склав 15 183,10 грн. Таким чином, підстави для встановлення доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 як особі з інвалідністю внаслідок війни відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що у відповідача не було фактичних та правових підстав для здійснення перерахунку пенсії позивача відповідно до п.а ч.1 ст. 21 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 як особі з інвалідністю внаслідок війни у розмірі 80% з урахуванням відповідних сум грошового забезпечення визначених довідкою про розмір грошового забезпечення від 22.09.2021 №33/23-1625д з 01.06.2024, а тому оскаржувана у цій справі бездіяльність відповідача про відмову у перерахунку пенсії є правомірними та таким, що вчинені відповідно до вимог частини другої статті 2 КАС України, у зв`язку із чим у задоволенні позовної вимоги про визнання протиправною бездіяльності та похідної позовної вимоги про зобов`язання вчинити дії з підстав, викладених у позовній заяві, належить відмовити.

Крім того, зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області 43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ).

Суддя А.Я. Ксензюк