Справа № 520/5207/24
Суддя: Заічко О.В.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року № 520/5207/24

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого - судді Заічко О.В., розглянувши у порядку спрощеного провадження в приміщенні суду в м. Харкові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із зазначеним адміністративним позовом, у якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.01.2024 № 17 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», яким до інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон № 008651) застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.01.2024 № 15, яким інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на службі в органах Національної поліції України на посаді інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 17.01.2024.

В обґрунтуванні позовних вимог позивач зазначив, що згідно Наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.01.2024 № 17 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», що до нього інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 1 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 2.5 та 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, і як наслідок, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію». Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.01.2024 № 15, яким його інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, було звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Вважаючи звільнення незаконним звернувся до суду.

По справі було відкрито спрощене провадження в порядку, передбаченому ст. 263 КАС України та запропоновано відповідачеві надати відзив на позов.

Копія ухвали про відкриття спрощеного провадження була надіслана сторонам та отримана ними.

Відповідач надав відзив на позов, у якому позовні вимоги не визнав та зауважив, що позивач намагався уникнути дисциплінарної відповідальності за скоєне адміністративне правопорушення, та просить у задоволені позову відмовити.

Позивач надав відповідь на відзив у якому зазначив, що до нього було застосовано дисциплінарне стягнення без з`ясування результатів провадження у справі про адміністративне правопорушення, що є явним порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Підставою проведення службового розслідування та винесення наказів ГУНП в Харківській області від 08.01.2024 № 17 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області» та від 15.01.2024 № 15 про звільнення у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, було відкриття адміністративної справи за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесення постанови за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Ознайомившись із висновком службового розслідування, взагалі не розуміє які дії не сумісні з вимогами, що пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, які не є складовими адміністративного правопорушення, були наявними. Жодних доказів чи вказівок в матеріалах розслідування немає.

Відповідно до ст. 263 КАС України, суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи, зокрема, щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється згідно вимог ст. 229 КАС України.

Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного.

Наказом ХУВС № 215 о/с від 13.09.2004 ОСОБА_1 був прийнятий на службу в органи внутрішніх справ.

Наказом ГУНП в Харківській області від 25.12.2023 № 2359, було проведенно службове розслідування, у ході здійснення якого у діях капітана поліції встановлено факти вчинення дисциплінарних проступків, що виразилися в порушенні вимог ст. 64 Закону україни «Про Національну поліцію» що виразився в порушенні вимог ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 1 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух», пунктів 2.5 та 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, в частині невиконання обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і, як наслідок, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про національну поліцію», в частині неухильного дотримання законів України.

Наказом Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.01.2024 № 17 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», до ОСОБА_1 інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 6 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, абзацу 1 частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», абзацу 5 частини 2 статті 16 Закону України «Про дорожній рух»,, пунктів 2.5 та 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України від 10 жовтня 2001року №1306, і як наслідок, пункту 1 частини 1 статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» .

Відповідно до витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.01.2024 № 15о/с, ОСОБА_1 інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції №2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, було звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

При цьому позивач зауважує, що зазначений наказ винесений на підставі висновку про результати службового розслідування від 05.01.2024, який ґрунтується виключно на матеріалах адміністративного провадження , а саме постанови за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак жодний із наявних документів не містить інформації про доведеність винуватості, яка встановлюється на підставі рішення суду. Позивач посилається на те, що на час винесення зазначеного наказу не встановлено його вини у вчиненні адміністративного правопорушення та яке б набрало законної сили, а тому звільнення вважає протиправним.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Спірні правовідносини врегульовані Законом України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII), Дисциплінарним статутом органів Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ (далі Дисциплінарний статут).

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом № 580-VIII.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу в поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно з пунктами 1, 2 частини першої статті 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Частиною 1 статті 23 Закону № 580-VIII встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень.

Частиною першою статті 64 Закону № 580-VIII передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII установлено, що служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Відповідно до частини першої статті 12 Закону №580-VIII поліція забезпечує безперервне та цілодобове виконання своїх завдань. Кожен має право в будь-який час звернутися за допомогою до поліції або поліцейського. Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (частина третя статті 11 Закону №580-VIII).

У контексті наведеного необхідно зазначити, що працівник поліції в особистій поведінці - у службовий та позаслужбовий - час повинен дотримуватись Конституції України, законів України та Статуту, Присяги поліцейського, повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції та їх працівників у очах громадськості.

Частиною першою статті 19 Закону № 580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Нормативно-правовим актом, який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, є Дисциплінарний статут.

За змістом преамбули Дисциплінарного статуту дія останнього поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

За приписами пунктів 1, 2, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Пунктом 14 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту імперативно установлено, що під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Як передбачає стаття 12 Дисциплінарного статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Враховуючи наведені приписи, підставою для дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у порушенні поліцейським службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків, недотримання Конституції і законів України, інших нормативно-правових актів, наказів Національної поліції України, Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників, а так само у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Приписами статті 14 Дисциплінарного статуту передбачено, що з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування. Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807; далі - Порядок №893); він конкретизує процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, визначає права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (серед іншого).

Згідно з пунктами 4, 7, 13, 14 розділу V Порядку № 893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування. Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі.

Отже, у ході службового розслідування з`ясовуються обставини, з приводу яких воно було призначене, встановлюється наявність чи відсутність вини порушника у вчиненні дисциплінарного проступку, обставини, що пом`якшують чи обтяжують ступінь його відповідальності, а також ставлення до скоєного, та в разі підтвердження факту вчинення дисциплінарного проступку виконавцем службового розслідування вноситься пропозиція про застосування до винної особи конкретного дисциплінарного стягнення.

Згідно з пунктами 1, 2 розділу VI Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу. Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Судом встановлено, що у Наказі № 2359 від 25.12.2023 про призначення та проведення службового розслідування зазначено, що 22.12.2023 о 14.25 поліцейськими УПП в Харківській області за адресою Льва Ландау, буд. 62 В, м. Харків, був зупинений автомобіль «MAZDA 6», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 , який рухався із затонованим заднім номерним знаком, що не надавало можливості визначити символи номерного знаку з відстані 20 м. Під час перевірки документів були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Останній від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Відносно капітана ОСОБА_1 було винесено постанову за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. З метою своєчасного, повного та об`єктивного з"ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов їх вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарних проступків, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків на підставі ст. 14, 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІІІ, відповідно до Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджених наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, наказано призначити та провести у формі письмового провадження службове розслідування за відомостями, викладеними у доповідній записці начальника УГІ ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2 від 25.12.2023 № 2149/119-15/01-2023 щодо можливого порушення службової дисципліни з боку поліцейських Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Відповідно до частин 1-4 ст.14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного повного та об`єктивного з"ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення , вини, ступені тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Відповідно до ч. 7 ст. 19 Дисциплінарного статуту, в разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого ст.13статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

У відповідності до п. 3 ст. 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, щодо виконання дисциплінарних стягнень - дисциплінарне стягнення в виді звільнення с посади, пониження в спеціальному званні на один ступень та звільнення зі служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.

Звільнення зі служби в поліції є найсуворішим видом дисциплінарного стягнення за порушення службової дисципліни та є крайнім заходом дисциплінарного впливу. Передумовою звільнення поліцейського за вчинення дисциплінарного правопорушення, пов`язаного із здійсненням службової діяльності, має бути грубе порушення службової дисципліни встановлені в наслідок ретельного службового розслідування та підтверджене належними доказами.

Як вбачається з Наказу який винесено на підставі висновку про результати службового розслідування від 05.01.2024, проведеного відносно ОСОБА_1 , він ґрунтується виключно на матеріалах адміністративного провадження, а саме постанови за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак жодний із наявних документів не містить інформації яка б свідчила про доведеність винуватості позивача, яка встановлюється виключно на підставі рішення суду.

Отже з огляду на вищевикладене, підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності є повне доведення вини особи в ході службового розслідування метою якого і є само з"ясування обставин вчинення дисциплінарного порушення, уточнення ступеня вини особи.

Такими підставами є виключно фактично данні, що свідчать про реальну наявність у діях особи рядового або начальницького складу, ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Натомість, підставою проведення службового розслідування та винесення наказів ГУНП в Харківській області, від 08.01.2024 № 17 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП у Харківській області та від 15.01.2024 № 15 «Про звільнення позивача» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення в вигляді звільнення зі служби), було відкриття адміністративної справи за ознаками ч. 1 ст. 130 КУпАП , та винесення постанови за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. При цьому за висновком службового розслідування від 05.01.2024 встановлено, що у діях капітана поліції ОСОБА_1 встановлено факти вчинення дисциплінарних проступків, що виразилися в порушенні вимог ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію», в частині неухильного отримання присяги поліцейського; п.п. 1, 6 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, в частині бути вірним присяги поліцейського та утримуватись від протиправних дій які підривають авторитет національної полції України; абз. 1 частини 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух». В частині обов`язку неухильно дотримуватися правил дорожнього руху; абз. 5 ч. 2 ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» та п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху затверджених постановою кабінету Міністрів України між 10.10.2001 № 1306, в частині недопущення випадків керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижує їх увагу та швидкість реакції; пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, в частині невиконання обов`язку на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння

Згідно з ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, фактів, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 КАС України обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Виришення питання адміністративного судочинства про винуватість чи невинуватість особи, притягнутою до адміністративної відповідальності, здійснюються тільки судом на основі доказів, досліджених в ході судового розгляду

Суд звертає увагу, що на час звільнення позивача зі служби в органах Національної поліції України так і на час звернення до суду з даною позовною заявою винуватість ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративних правопорушень за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 1 ст. 121-3 КУпАП в адміністративному порядку доведено не було.

Таким чином, оскільки вчинення ОСОБА_1 дій зазначених у наказах не доведено в установленому законом порядку, в ході службового розслідування обставини вчинення ним дисциплінарного порушення не визначені, вина останнього не доведено, а тому відсутні будь які докази вчинення дисциплінарного проступку позивачем, відповідно є протиправними накази Головного управління національної поліції у Харківській області від 08.01.2024 № 17 та від 15.01.2024 № 15.

Водночас слід наголосити, що позивач був звільнений за порушення присяги поліцейського, п. 1 ч. 1 ст. 18, ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію», п.п. 1, 6 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України в частині бути вірним присяги поліцейського та утримуватися від протиправних дій, які підривають авторитет Національної поліції України.

Звільнення за порушення присяги може мати місце тоді, коли поліцейський скоїв проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього, як до носія влади, що призводить до приниження державного органу та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Припинення служби за порушення присяги застосовується у крайніх випадках, коли дисциплінарний проступок містить ознаки саме такого порушення і заходи дисциплінарного стягнення на переконання уповноваженої особи вирішувати питання про відповідальність посадової особи є недостатніми чи попередньо їх вжиття не дало бажаного результату (позиція Верховного Суду України в постановах від 21 травня 2013 року ( № 21-403 а 12) та від 04.06.2013).

Наявною в матеріалах справи довідки про дисциплінарні стягнення капітана поліції ОСОБА_1 від 27.12.2023, затвердженої старшим інспектором з КЗ ВП № 2 ХРУП № 1 ГУНП в Харківській області капітаном поліції ОСОБА_3 , встановлено, що жодних діючих дисциплінарних стягнень у позивача немає.

Суд зазначає, що оскаржуваний наказ від 08.01.2024 № 17 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», який винесений на підставі висновку про результати службового розслідування, ґрунтується виключно на матеріалах адміністративного провадження, а саме постанови за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відповідачем було накладено дисциплінарне стягнення без з`ясування результатів провадження у справі про адміністративне правопорушення, що є порушенням порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності. Крім того при накладанні на позивача дисциплінарного стягнення не було враховано того, що за час роботи як в органах внутрішніх справ так і в органах Національної поліції ОСОБА_4 зарекомендував себе позитивно, як сумлінний, чесний, дисциплінований співробітник, що підтверджується службовою характеристикою від 27.12.2023, виданою начальником відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області підполковником поліції ОСОБА_5 , тому є недоведеним факт скоєння ОСОБА_4 вчинку, що підриває авторитет Національної поліції України, у зв`язку з чим відповідні накази про звільнення було прийняті всупереч нормам діючого законодавства, що обумовлює необхідність поновлення останнього на службі в органах Національної поліції.

У статті 19 Конституції України зазначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу починаючи з 17.01.2024, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про опалату праці» порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у вападках передбачених законодавством встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок обчислення середньої заробітної плати затверджений постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100. Так, підпунктом «з» пункту 1 Порядок обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою КМУ від 08 лютого 1995 року № 100 встановлено, що вказаний Порядок обчислення середньої заробітної плати застосовується у випадку вимушеного прогулу.

Відповідно до п. 8 Порядку № 100, нарахування виплат, що обчислюється із середньої заробітної плати за останні 2 місяця роботи, проводяться шляхом множення середньо-денного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а випадках передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньо-денна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а випадках передбачених чинним законодавством на число календарних днів цей період

На направлений адвокатський запит до УФЗБО ГУНП в Харківській області від 19.02.2024 щодо надання довідку про розрахунок середньоденної заробітної плати інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Харківського РУП №1 ГУНП в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_1 , звільненого на підставі Наказу ГУ НП в Харківській області від 15.01.2024 № 15. У відповідь надійшов лист №31аз/119-29/01-2024 від 21.02.2024 та довідка з розрахунку середньоденної заробітної плати ОСОБА_1 , відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 100, від 08.02.1995 «Порядок обчислення середньої заробітної плати» за період з 01.11.2023 по 31.12.2023. Так , згідно з довідкою про доходи від 21.02.2024 № 147, середньоденна заробітна плата ОСОБА_1 складає 786 грн. 81 коп.

На думку Великої Палати Верховного Суду, середній заробіток за час вимушеного прогулу за своїм змістом є заробітною платою, право на отримання якої виникло у працівника, який був незаконно позбавлений можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин. Такий висновок підтверджується також змістом частини другої статті 235 КЗпП України, якою визначено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи.

Тобто в разі визнання звільнення незаконним та поновлення працівника на роботі держава гарантує отримання працівником середнього заробітку за час вимушеного прогулу, оскільки такий працівник був незаконно позбавлений роботодавцем можливості виконувати свою трудову функцію з незалежних від нього причин та отримувати заробітну плату.

Вказана норма права, крім превентивної функції, виконує функцію соціальну, задовольняючи потребу працівника в засобах до існування на період незаконного звільнення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Вищезазначене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 05.12.2019 у справі 428/8276/16-а.

З огляду на наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 7-11, 17, 71, 158-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р И Ш І В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, ) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 08.01.2024 № 17 «Про застосування дисциплінарних стягнень до поліцейських ГУНП в Харківській області», яким до інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_1 (спеціальний жетон № 008651) застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 15.01.2024 № 15, яким інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області, капітана поліції ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Поновити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на службі в органах Національної поліції України на посаді інспектора-чергового чергової частини сектору моніторингу відділу поліції № 2 Харківського РУП № 1 ГУНП в Харківській області.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області на користь ОСОБА_1 , середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з 17.01.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Харківській області (вул. Жон Мироносиць, буд. 13, м. Харків, 61002, ), суму сплаченого судового збору у розмірі 3633,6 грн (три тисячі шістсот тридцять три гривні 60 копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складання у повному обсязі шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.

Суддя Заічко О.В.