Справа № 161/7489/24
Суддя: Заверуха Олег Богданович
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 161/7489/24 пров. № А/857/18334/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Заверухи О.Б.,

суддів Качмара В.Я., Ніколіна В.В.,

за участю секретаря судового засідання Гладкої С.Я.,

представників відповідача Лепко Є.С., Боднарчука М.І.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про скасування постанови,

суддя (судді) в суді першої інстанції Гринь О.М.,

час ухвалення рішення не зазначено,

місце ухвалення рішення м. Луцьк,

дата складання повного тексту рішення 05 липня 2024 року,

В С Т А Н О В И В:

17 квітня 2024 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці, в якому просив скасувати постанову про адміністративне правопорушення № ЗХ/ВЛ/10140/027/ОП/П/ПТ/ПС від 11 квітня 2024 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн та закрити провадження у справі.

На обґрунтування позовних вимог зазначає, що 11 квітня 2024 року начальником відділу з питань безпеки праці північного регіону Управління інспекційної діяльності у Волинській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Гуляр К.В. щодо нього прийнято постанову про адміністративне правопорушення № ЗХ/ВЛ/10140/027/ОП/П/ПТ/ПС, якою накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. Вказаною постановою встановлено, що директор ТОВ «СМ-РЕМБУД» ОСОБА_1 , як підрядник, який є відповідальним за субпідрядну організацію (фізична особа ОСОБА_2 ), яку залучив відповідно до п. 6.4 Договору № 01/2023, та уклав договір із субпідрядником ( ОСОБА_2 ) договір підряду на виконання робіт № 12 від 01 травня 2023 року без отримання останнім (фізичною особою ОСОБА_2 ) дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки (монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки), чим порушив ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 4.13 Системи стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека у будівництві (ДБН) НПАП 45.2-7.02-12, що є правопорушення, передбаченим ч. 5 ст. 41 КУпАП. Вказує, що відносин ТОВ «СМ-РЕМБУД» та ОСОБА_2 , про яку відомо посадовим особам Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці, тривають ще з липня 2023 року. Зауважує, що на дату складання Акту спеціального розслідування від 24 жовтня 2023 року факт укладення між ТОВ «СМ-РЕМБУД» та громадянином ОСОБА_2 договору підряду № 12 від 01 травня 2023 року та виконання останнім будівельних робіт без отримання відповідного дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, як зазначається в оскаржуваній постанові, був достеменно відомий посадовим особам Управління інспекційної діяльності у Волинській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці. Звертає увагу на те, що відповідно до ч. 1 ст. 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніш як через два місяці з дня його виявлення. Зважаючи на те, що про нібито порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці (ч. 5 ст. 41 КУпАП) відповідачу стало відомо, як мінімум, 24 жовтня 2023 року, під час спеціального розслідування, тому останній день притягнення до адміністративної відповідальності 24 січня 2024 року, отже, відповідачем не було дотримано строків складання протоколу та накладення адміністративного стягнення.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2024 року адміністративний позов задоволено повністю. Скасовано постанову начальника відділу з питань безпеки праці північного регіону Управління інспекційної діяльності у Волинській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 11 квітня 2024 року №ЗХ/ВЛ/10140/027/ОП/П/ПТ/ПС, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що частиною першою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Як слідує з матеріалів справи, встановлене оскаржуваною постановою правопорушення було виявлено актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10 червня 2023 року о 17 год. 00 хв. у ТОВ «СМ-Рембуд» (форма Н-1/П), від 24 жовтня 2023 року, який затверджений відповідачем 27 жовтня 2023 року. Суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що, наклавши 11 квітня 2024 року на позивача адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 41 КУпАП, відповідач пропустив строки, передбачені ч. 1 ст. 38 КУпАП. Доводи відповідача, які викладені у відзиві на позовну заяву, не спростовують факт його обізнаності про вчинене позивачем правопорушення ще у жовтні 2023 року.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Західне міжрегіональне управління державної служби з питань праці подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати оскаржуване рішення та прийняти нове, яким у задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, зазначає, що підставою для проведення спеціального розслідування слугувало саме повідомлення ТзОВ «СМ-РЕМБУД» від 24 липня 2023 року, а розслідування проводилось відповідно до Порядку № 337. Звертає увагу на те, що підставою для проведення позапланової перевірки було звернення особи відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V, а не факт настання нещасного випадку, що було пов`язано з діяльністю суб`єкта господарювання відповідно до абз. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 877-V, посадовими особами під час здійснення позапланового заходу державного нагляду (контролю) розглядались питання викладені у зверненні, а не матеріали розслідування нещасного випадку. Вказує, що постановою про накладення адміністративного стягнення № ЗХ/ВЛ/10140/027/ОП/П/ПТ/ПС від 11 квітня 2024 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення, виявленні в ході перевірки в період з 10 по 11 квітня 2024 року, а не за порушення, виявлені під час проведення спеціального розслідування нещасного випадку.

Представником позивача подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про задоволення позовних вимог. Вказує, що відповідачем у цій справі не було дотримано строків складання протоколу та накладення адміністративного стягнення. Зауважує, що в межах спеціального розслідування, а потім на підставі заяви ОСОБА_2 від 12 березня 2024 року досліджувались аналогічні питання питання охорони праці та працевлаштування ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представники відповідача підтримали апеляційну скаргу, в своїх поясненнях покликались на доводи в ній викладені.

Позивач в судове засідання не з`явився, явку уповноваженого представника не забезпечив, представник позивача подала клопотання про розгляд справи у їх відсутності, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду, що відповідно до ч. 4 ст. 229, ч. 3 ст. 268, ч. 2 ст. 313 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників відповідача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції, постановою начальника відділу з питань безпеки праці північного регіону Управління інспекційної діяльності у Волинській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці від 11 квітня 2024 року № ЗХ/ВЛ/10140/027/ОП/П/ПТ/ПС, встановлено, що директор ТОВ «СМ-РЕМБУД» ОСОБА_1 , як підрядник, який є відповідальним за субпідрядну організацію (фізична особа ОСОБА_2 ), яку залучив відповідно до п.6.4 Договору №01/2023, та уклав договір із субпідрядником ( ОСОБА_2 ) договір підряду на виконання робіт №12 від 01 травня 2023 року без отримання останнім (фізичною особою ОСОБА_2 ) дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки (монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки), чим порушив ст.13 Закону України «Про охорону праці», п.4.13 Системи стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека у будівництві (ДБН) НПАП 45.2-7.02-12, що є правопорушення, передбаченим ч.5 ст.41 КУпАП. У зв`язку з вищенаведеним, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн (а.с.13).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з обгрунтованістю такого висновку суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно із ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В свою чергу, згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача.

Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУпАП.

Частиною 5 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці, крім порушення, передбаченого частиною шостою цієї статті, тягне за собою накладення штрафу на працівників від чотирьох до десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від двадцяти до сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 41 КУпАП згідно з постановою про адміністративне правопорушення № ЗХ/ВЛ/10140/027/ОП/П/ПТ/ПС від 11 квітня 2024 року, за твердженням відповідача відбулося через те, що директор ТОВ «СМ-РЕМБУД» ОСОБА_1 , як підрядник, який є відповідальним за субпідрядну організацію (фізична особа ОСОБА_2 ), яку залучив відповідно до п. 6.4 Договору № 01/2023, та уклав договір із субпідрядником ( ОСОБА_2 ) договір підряду на виконання робіт № 12 від 01 травня 2023 року без отримання останнім (фізичною особою ОСОБА_2 ) дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки (монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки), чим порушив ст. 13 Закону України «Про охорону праці», п. 4.13 Системи стандартів безпеки праці. Охорона праці і промислова безпека у будівництві (ДБН) НПАП 45.2-7.02-12.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що 06 липня 2023 року громадянин ОСОБА_2 звернувся із заявою до Управління інспекційної діяльності у Волинській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці із заявою про призначення спеціального розслідування. У цій заяві ОСОБА_2 повідомив контролюючий орган Держпраці, що між ним та ТОВ «СМ-РЕМБУД» було укладено договір підряду на виконання робіт № 12 від 01 травня 2023 року. Вказав, що під час виконання робіт за цим договором із ним трапився нещасний випадок.

25 липня 2023 року в Західному міжрегіональному управління Державної служби з питань праці було зареєстровано повідомлення про нещасний випадок, що трапився з фізичною особою ОСОБА_2 , та зареєстроване за вхідним номером № 9668/3X/1-23.

По вказаному нещасному випадку Західним міжрегіональним управлінням з питань праці було призначено проведення спеціальне розслідування відповідно до Наказу № 1173/ ЗХ від 26 липня 2023 року та створено відповідну комісію, до складу якої ввійшли представники Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці: головний державний інспектор відділу з питань безпеки праці Кокотко О.В., головний державний інспектор відділу з питань безпеки праці південного регіону управління інспекційної діяльності у Волинській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Масловський В.В., головний державний інспектор відділу з питань безпеки праці Управління інспекційної діяльності у Волинській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці Мельник С.С.

24 жовтня 2023 року Західним міжрегіональним управлінням з питань праці було закінчено спеціальне розслідування, за результатами якого складено Акт спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10 червня 2023 року о 17 год. 00 хв. у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СМ-РЕМБУД», який затверджено 27 жовтня 2023 року (а.с.15-23).

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10 червня 2023 року о 17 год. 00 хв. у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СМ-РЕМБУД», встановлено, зокрема, наступне: ...« 8. Особи, які допустили порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці або органу, який проводить досудове розслідування (у разі складення тимчасового акта за формою Н-1): ОСОБА_1 директор ТОВ «СМ-РЕМБУД» - залучив фізичну особу ОСОБА_2 для виконання робіт підвищеної небезпеки на підставі цивільно-правового договору (договору підряду). У громадянина ОСОБА_2 відсутній дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки, а саме: монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки, що є порушенням вимог законодавства про охорону праці та промислову безпеку, чим порушив статтю 21 Закону України «Про охорону праці» № 2685-ХІІ від 14 жовтня 1992 року, п. 11 групи А Порядку видачі дозволів на виконання робіт підвищеної небезпеки та на експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року № 77, та п. 3 групи Б Декларації відповідності матеріально-технічної бази вимогам законодавства з питань охорони праці (а.с.21).

У березні 2024 року Західне міжрегіональне управління Державної служби з питань праці отримало нову заяву ОСОБА_2 від 12 березня 2024 року, яка була зареєстрована за вхідним номером № Ш-273/ЗХ-24. На підставі нової заяви ОСОБА_2 було видано погодження проведення позапланових заходів державного нагляду (контролю) № ЦА-1384/1/2.4.1-24а від 18 березня 2024 року. Вищезазначені документи стали основою для видачі Наказу № 129/ЗХ-ЗК від 09 квітня 2024 року на проведення перевірки та Направлення на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) N° 3X/1/5773-24 від 09 квітня 2024 року, яке було вручене директору ТОВ «СМ-РЕМБУД» разом з Наказом від 09 квітня 2024 року.

У період з 10 квітня 2024 року по 11 квітня 2024 pоку представниками Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці було проведено позапланову перевірку, в результаті якої було складено Акт позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання вимог законодавства у сферах охорони праці № ЗХ/ВЛ/10140/027-272 від 11 квітня 2024 року.

За результатами позапланової перевірки складені, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення № ЗХ/ВЛ/10140/027/П/ПТ від 11 квітня 2024 року та постанова про адміністративне правопорушення № ЗХ/ВЛ/10140/027/ОП/П/ПТ/ПС від 11 квітня 2024 року (а.с.11-14).

Частиною першою статті 38 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначених у частині сьомій цієї статті, та за винятком випадків, коли справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді).

Проаналізувавши вищенаведені обставини справи та норми законодавства, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що на дату складання Акту спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10 червня 2023 року о 17 год. 00 хв. у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СМ-РЕМБУД», від 24 жовтня 2024 року, факт укладення між ТОВ «СМ-РЕМБУД» та ОСОБА_2 договору підряду № 12 від 01 травня 2023 року та виконання останнім будівельних робіт без отримання відповідного дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки, як зазначається в оскаржуваній постанові про адміністративне правопорушення, був достеменно відомий посадовим особам Управління інспекційної діяльності у Волинській області Західного міжрегіонального управління Державної служби з питань праці.

Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10 червня 2023 року о 17 год. 00 хв. у Товаристві з обмеженою відповідальністю «СМ-РЕМБУД», чітко встановлено, що особою, яка допустила порушення вимог законодавства з охорони та гігієни праці є саме ОСОБА_1 директор ТОВ «СМ-РЕМБУД», який залучив фізичну особу ОСОБА_2 для виконання робіт підвищеної небезпеки на підставі цивільно-правового договору (договору підряду) за відсутності в останнього дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки.

Натомість, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 41 КУпАП згідно з постановою про адміністративне правопорушення № ЗХ/ВЛ/10140/027/ОП/П/ПТ/ПС від 11 квітня 2024 року, за твердженням відповідача відбулося через те, що директор ТОВ «СМ-РЕМБУД» ОСОБА_1 , як підрядник, який є відповідальним за субпідрядну організацію (фізична особа ОСОБА_2 ), яку залучив відповідно до п. 6.4 Договору № 01/2023, та уклав договір із субпідрядником ( ОСОБА_2 ) договір підряду на виконання робіт № 12 від 01 травня 2023 року без отримання останнім (фізичною особою ОСОБА_2 ) дозволу на виконання робіт підвищеної небезпеки (монтаж, демонтаж, налагодження, ремонт, технічне обслуговування, реконструкція машин, механізмів, устатковання підвищеної небезпеки).

З огляду на вказане, обгрунтованим є висновок суду першої інстанції про те, що встановлене оскаржуваною постановою правопорушення було виявлено та зафіксовано Актом спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 10 червня 2023 року о 17 год. 00 хв. у ТОВ «СМ-РЕМБУД» (форма Н-1/П), від 24 жовтня 2023 року, який затверджений відповідачем 27 жовтня 2023 року (а.с.15-29).

Отже, наклавши 11 квітня 2024 року на позивача адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 41 КУпАП, відповідач пропустив строк, передбачений ч. 1 ст. 38 КУпАП.

Доводи скаржника, які викладені в апеляційній скарзі, не спростовують факт обізнаності Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці про вчинення позивачем правопорушення ще у жовтні 2023 року.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що постанову про адміністративне правопорушення № ЗХ/ВЛ/10140/027/ОП/П/ПТ/ПС від 11 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 41 КУпАП, слід скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Колегія суддів також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

За наведених обставин колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 286, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ч. 1 ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 328 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Західного міжрегіонального управління державної служби з питань праці залишити без задоволення, а рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 05 липня 2024 року у справі № 161/7489/24 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та не може бути оскаржена.

Головуючий суддя О. Б. Заверуха
судді В. Я. Качмар
В. В. Ніколін