Справа № 320/32902/24
Суддя: Шевченко А.В.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 року м. Київ № 320/32902/24

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Шевченко А.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Київська міська рада, про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі відповідач), в якому позивач просив суд :

- визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02.05.2024 про закінчення виконавчого провадження № 68709753;

- зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поновити виконавче провадження ВП № 68709753.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, всупереч вимогам чинного законодавства безпідставно було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Позивач наголошує, що рішення, примусове виконання якого здійснювалося відповідачем, боржником не виконано в повному обсязі без поважних причин протягом тривалого часу. Позивач акцентує увагу, що належним способом виконання рішення суду в даному випадку, відповідно до норм Земельного кодексу України, мало б бути звернення боржника до суду з позовом про припинення права постійного користування земельною ділянкою. Тому, на думку позивача, висновки держаного виконавця щодо закінчення виконавчого провадження є передчасними, такими що зроблені формально та без перевірки факту виконання судового рішення.

Суд ухвалою від 01.08.2024 відкрив провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), від відповідача було витребувано матеріали спірного виконавчого провадження.

Ухвалою від 06.08.2024 суд залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Київську міську раду.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, разом із копіями матеріалів виконавчого провадження ВП № 68709753, які були витребувані судом. У відзиві відповідач проти позовних вимог заперечував, просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначив, що Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України листом Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради було повідомлено про виконання рішення суду, а отже постанова про закінчення виконавчого провадження винесена у відповідності до законодавства. Також відповідач наголосив на виключній компетенції боржника щодо прийняття рішень про здійснення перевірки наявності чи відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища. Зазначив, що орган державної виконавчої служби не може перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції іншого органу державної влади.

Від третьої особи будь-яких пояснень, заяви чи клопотань до суду не надійшло.

Розглянувши подані документи та матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва у справі № 640/26401/20 від 26.05.2021 позов ОСОБА_1 до Київської міської державної адміністрації, Київської міської ради, Департаменту міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради задоволено повністю.

Зобов`язано Департамент міського благоустрою виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) провести перевірку щодо встановлення споруд паркану та воріт, яким обмежено доступ до вулиць Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку встановлення порушень правил благоустрою міста Києва.

Зобов`язано Київську міську раду здійснити перевірку наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства.

Зобов`язано Київську міську державну адміністрацію здійснити перевірку наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

На виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.05.2021 у справі № 640/26401/20 оформлено та видано виконавчі листи.

Із наданих копій матеріалів виконавчого провадження судом встановлено, що головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком О.С. (далі державний виконавець) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 98709753 від 18.02.2022, з примусового виконання рішення суду на підставі виконавчого листа № 640/26401/20, виданого Окружним адміністративним судом м. Києва про зобов`язання Київської міської ради здійснити перевірку наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва та прийняти рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства.

18.07.2022 старшим державним виконавцем відділу винесено Вимогу державного виконавця, якою зобов`язано боржника у десятиденний термін надати інформацію щодо виконання рішення суду.

На виконання вимоги боржником була надана відповідь № 064-2297 від 28.07.2022, якою повідомлено про проведення перевірки на виконання рішення суду та винесення припису від 04.07.2022 № 2210005. Водночас вчиняються дії щодо визначення власників території розміщення сміття.

16.02.2023 державним виконавцем потворно винесено вимогу виконавця, в якій вимагав боржника надати письмові пояснення щодо причин невиконання рішення суду.

На виконання вимоги від 16.02.2023 боржник листом № 064-721 від 02.03.2023 повідомив, що інспектором комунального підприємства виконавчого органу Київської міської ради була проведена повторна перевірка, якою виявлено стихійне сміттєзвалище поруч з кооперативом «Чорнобилець-2005». Повідомлено, що балансоутримувача вказаної території встановити не вдалося, а отже відповідно до Закону України «Про відходи», такі відходи вважаються безхазяйними. Розпорядженням Київської міської ради утворено діючу комісію з питань поводження з безхазяйними відходами. З метою приведення територій до належного санітарного стану Департаментом направлені відповідні листи - звернення до Департаменту земельних ресурсів КМДА, Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради та Державної екологічної інспекції України Столичного округу. Вживаються необхідні заходи на виконання рішення суду.

30.08.2023 державним виконавцем винесено вимогу щодо повідомлення про стан виконання рішення суду.

На виконання вимоги від 30.08.2023 Департаментом територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) листом № 064-4522 від 28.09.2023 відповідача повідомлено, що на виконання рішення суду КП «Київблагоустрій» здійснено частковий демонтаж паркану, виявлено сміттєзвалище. Державною екологічною інспекцією Столичного округу на підставі наказу від 07.02.2022 № 125-П здійснено позаплановий захід державного нагляду (контролю), у вигляді перевірки, матеріали якої направлені до Оболонської окружної прокуратури м. Києва та відкрито кримінальне провадження № 0000182 від 02.11.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 239 Кримінального кодексу України.

Боржником повідомлено, що таким чином, ним вжито всіх заходів на виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 26.05.2021 у справі № 640/26401/20.

02.05.2024 державним виконавцем у межах виконавчого провадження ВП № 68709753 винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

У якості підстави винесеної постанові зазначено, що згідно листа Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 064-4522 від 28.09.2023 вжито всі заходи, передбачених законодавством України на виконання вимог резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києві від 26.05.2021 у справі № 640/26401/20. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Не погоджуючись із постановою відповідача про закінчення виконавчого провадження, позивач звернувся з позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд виходив із такого.

Частинами першою та другою статті 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України від 2 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону № 1404-VІІІ , виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За статтею 2 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

За правилами частини першої статті 26 Закону № 1404-VIII виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Статтею 3 Закону № 1404-VІІІ визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною першою статті 13 Закону № 1404-VIII встановлено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно із частиною першою статті 18 Закону № 1404-VІІІ, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (пункт 1 частини третьої, частина четверта статті 18 Закону України «Про виконавче провадження»).

Відповідно до пункту 1 розділу IX «Виконання рішень немайнового характеру» Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованому в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, здійснюється в порядку, визначеному статтею 63 Закону № 1404-VIII.

Відповідно до частини першої статті 63 Закону № 1404-VIII, за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону № 1404-VIII.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

З викладеного слідує, що перед винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження державний виконавець повинен здійснити всі заходи, передбачені Законом № 1404-VІІІ, необхідні для своєчасного і повного виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Приписи пункту 9 частини першої, частини другої, частини третьої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» обумовлюють, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини.

Виконавчий документ надсилається разом із постановою про закінчення виконавчого провадження до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

В рамках даних правовідносин, спір стосується правомірності прийняття головним державним виконавцем постанови про закінчення виконавчого провадження у зв`язку з фактичним виконання в повному обсязі рішення суду згідно з виконавчим документом, яке мало бути виконано, зокрема шляхом:

1) здійснення перевірки наявності/відсутності незаконно влаштованого сміттєзвалища, розташованого по вулицям Любимивської, Рожнівської, Сваромської, Хотянівської, Абрикосової, Вербної, Сетомльської та Аркасівської Оболонського району місті Києва;

2) прийняття рішення в порядок та спосіб встановлений законом, у випадку виявлення порушень чинного законодавства.

Суд звертає увагу, що у мотивувальній частині рішення Окружний адміністративний суду від 26.05.2021 у справі № 640/26401/20, зокрема посилався на норми статті 20 Закону № 187/98-ВР «Про відходи» від 05.03.1998 (чинний на момент виникнення спірних правовідносин), згідно яких до повноважень місцевих державних адміністрацій у сфері поводження з відходами належить: забезпечення ліквідації несанкціонованих і неконтрольованих звалищ відходів самостійно або за рішенням уповноважених на те органів; здійснення контролю за додержанням юридичними та фізичними особами вимог у сфері поводження з виробничими та побутовими відходами відповідно до закону та розгляд справ про адміністративні правопорушення або передача їх матеріалів на розгляд інших державних органів у разі порушення законодавства про відходи.

Також Окружний адміністративний суд у рішенні закцентував увагу, зокрема на листах Державної екологічної інспекції Столичного округу від 24.01.2020 №2/2/07-27/265 та №9/07-31/534 від 17.02.2020, якими було зобов`язано Київську міську раду та Київську міську державну адміністрацію вжити заходів щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища та посилення контролю щодо недопущення утворення несанкціонованого розміщення відходів на підпорядкованій території, які, відповідно Київською міською радою, здійснені не були.

Відтак, із системного аналізу мотивувальної частини рішення Окружного адміністративного суду у справі № 640/26401/20 від 26.05.2021 вбачається, що судом було зобов`язано Київську міську раду провести перевірку наявності або відсутності несанкціонованого сміттєзвалища та у разі виявлення наявності останнього, прийняти відповідне рішення, зокрема щодо його ліквідації.

Водночас, із листів-звернень Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради до Департаменту земельних ресурсів КМДА, Управління екології та природних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради, Державної екологічної інспекції України Столичного округу, які містяться в матеріалах виконавчого провадження ВП № 68709753, судом не встановлено, що Київською міською радою було прийнято конкретне рішення, зокрема щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища.

Отже, на думку суду, рішення Окружного адміністративного суду у справі № 640/26401/20 від 26.05.2021 у повному обсязі боржником виконано так і не було, а звернення Департаменту територіального контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради до інших структурних підрозділів не мали кінцевого результату, зокрема вжиття заходів щодо ліквідації несанкціонованого сміттєзвалища.

Крім того, суд звертає увагу, що, відповідно до частини третьої статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (пункт 1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (пункт 10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (пункт 22).

Отже, Законом № 1404-VIII на державного виконавця покладено обов`язок перевіряти виконання рішення боржником

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 25 листопада 2020 року у справі №554/10283/18.

Натомість, судом встановлено, що будь-яких заходів примусового виконання передбачених положеннями Закону № 1404-VIII, крім винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, головним державним виконавцем здійснено не було.

Положеннями статті 51 Закону № 1404-VIII також передбачено, що у разі якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення. У разі якщо зміст виконавчого документа незрозумілий, виконавець або сторона виконавчого провадження мають право звернутися до органу (посадової особи), який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення його змісту.

Отже, суд вважає, що державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Онопрієнко І.В., приймаючи рішення про закінчення виконавчого провадження ВП № 68709753 у відповідності до положень пункту 9 частини першої статті 39, статті 40 Закону № 1404-VIII, на підставі лише листа Департаменту про повне фактичне виконання рішення, не вжила вичерпних заходів передбачених статтями 18, 63 Закону № 1404-VIII, чим порушила принцип верховенства права, законності, справедливості, неупередженості та об`єктивності, обов`язковості виконання рішень встановлені частиною першою статті 4 Закону України від 2 червня 2016 року № 1403-VIII «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», а також без дотримання таких засад, встановлених положеннями частини першої статті 2 Закону № 1404-VIII - верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, справедливості, неупередженості та справедливості.

Державний виконавець не переконалася у фактичному виконанні у повному обсязі рішення суду у справі № 640/26401/20, а тому постанова про закінчення виконавчого провадження є передчасною та такою, що підлягає скасуванню.

Частиною першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Як установлено частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача про те, що державний виконавець, приймаючи постанову про закінчення виконавчого провадження, діяв не у відповідності до норм чинного законодавства, а отже вимога щодо визнання протиправною та скасування постанови державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 02.05.2024 про закінчення виконавчого провадження № 68709753 є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За приписами частини першої статті 41 Закону № 1404-VІІІ, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення.

Відтак, задоволенню підлягає похідна вимога позивача щодо зобов`язання Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поновити виконавче провадження ВП № 68709753.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно із частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно статті 90 цього Кодексу суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Всупереч наведеним вимогам відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірності вчинення ним дій.

Враховуючи вищенаведене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для їх задоволення у повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення з даним позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 1211,20 грн., що підтверджується квитанцією № 6856-9576-9749-8771 від 17.07.2024, наявною в матеріалах справи. Відтак, вказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 139, 143, 157, 159, 162, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про закінчення виконавчого провадження № 68709753 від 02.05.2024.

Зобов`язати Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України поновити виконавче провадження ВП № 68709753.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн (одна тисяча двісті одинадцять гривень двадцять копійок) за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (; місцезнаходження: 01001, м. Київ, вул. Городецького, буд.13).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до вимог частини шостої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених цією статтею, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом десяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Шевченко А.В.