Справа № 730/1031/24
Суддя: Ріхтер В. В.
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1031/24
Провадження № 2-а/730/13/2024
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" вересня 2024 р. м. Борзна

Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі головуючого судді Ріхтера В.В. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

09 серпня 2024 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови серія ЕНА № 2716855 від 30.07.2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП та про скасування постанови серія ЕНА № 2716906 від 30.07.2024 року про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що постановами поліцейського ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Салієвим М.С. позивача притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що він 30.07.2024 року о 15:14 годині в м. Борзна по вул. Ганни Барвінок, керував транспортним засобом ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3.в ПДР України, а також притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він 30.07.2024 року о 15:07 годині в м. Борзна по вул. Ганни Барвінок керував транспортним засобом ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 , який був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання, чим порушив вимоги п. 31.3.а ПДР України.

Позивач вважає, що постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказані порушення є незаконними, оскільки він був пристебнутий пасками безпеки, а жодного газового обладнання в автомобілі не встановлено. Таким чином, позивач не погоджується із зазначеними рішенням інспектора, оскільки вважає себе невинуватим, постанови необґрунтованими та таким, що підлягають скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин справи.

Ухвалою суду від 12 серпня 2024 року адміністративну позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Вказана ухвала надіслана відповідачу в його електронний кабінет, що підтверджується довідкою про доставку, згідно якої ухвала суду доставлена відповідачу 12.08.2024 року о 19.15 год.

Цією ж ухвалою встановлено відповідачу строк 15 днів з дня вручення ухвали, протягом якого він має право подати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам, встановленим частинами другою - четвертою статті 162 КАС України. Також роз`яснено відповідачу, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 6 ст. 162 КАС України), і те, що відповідно до ч. 4 ст. 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

У встановлений судом строк відповідач відзиву на позовну заяву не подав.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 30.07.2024 поліцейським ВП № 3 (м. Борзна) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області Салієвим М.С. винесено постанови, якими притягнуто позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 510 грн. за ч. 5 ст. 121 КУпАП за те, що він 30.07.2024 року о 15:14 годині в м. Борзна по вул. Ганни Барвінок керував транспортним засобом ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 , який обладнаний засобами пасивної безпеки та був непристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. 2.3.в ПДР України, а також до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 340 грн. за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він 30.07.2024 року о 15:07 годині в м. Борзна по вул. Ганни Барвінок керував транспортним засобом ВАЗ, державний номер НОМЕР_1 , який був переобладнаний без відповідного дозволу поліції, а саме встановлено газобалонне обладнання, чим порушив вимоги п. 31.3.а ПДР України.

Згідно з п. 2.3.в) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Згідно з п. 31.3.а) ПДР України забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством у разі їх виготовлення або переобладнання з порушенням вимог стандартів, правил і нормативів, що стосуються безпеки дорожнього руху.

З матеріалів справи вбачається, що спір між позивачем та відповідачем виник з приводу того, що позивач вважає постанови незаконними, у зв`язку з тим, що обставини, викладені у постановах, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки позивач наполягає, що керував автомобілем з пристебнутим ременем безпеки, а автомобіль відповідає усім стандартам.

Порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення врегульований статтею 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 288 КУпАП постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отже, в адміністративних справах щодо оскарження рішень та дій суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Така презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Згідно статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до стаття 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження викладених у постанові обставин, тоді як позивач категорично заперечує, що керував транспортним засобом з непристебнутими ременями безпеки та переобладнав автомобіль.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що притягнення до адміністративної відповідальності позивача за ч.ч. 1, 5 ст. 121 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн. та 340 грн. відповідно, є необґрунтованим.

Відповідно до ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах у справі про адміністративне правопорушення місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що постанови про накладення на позивача адміністративних стягнень за скоєння адміністративних правопорушень, підлягають скасуванню із закриттям провадження по справі.

Керуючись ст.ст. 2, 72-77, 79, 90, 139, 241-246, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕНА № 2716855 від 30.07.2024 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 гривень за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Скасувати постанову серії ЕНА № 2716906 від 30.07.2024 року по справі про адміністративне правопорушення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП.

Провадження у справах про адміністративне правопорушення за ч.ч. 1, 5 ст. 121 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1211,20 гривень.

Рішення суду відповідно до ч. 1 ст. 286 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ріхтер В.В.