Справа № 440/10250/24
Суддя: Т.С. Канигіна
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження в адміністративній справі

02 вересня 2024 рокум. ПолтаваСправа № 440/10250/24

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Канигіна Т.С., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними, протиправними роз`яснень та їх скасування, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними, протиправними роз`яснень та їх скасування, зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати незаконним та протиправним надання Начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) полковником ОСОБА_2 роз`яснення № 370/6/4/1571 від 10.06.2022 щодо порядку виплати грошової компенсації за неотримане речове майно військовослужбовцям, які були призвані по мобілізації в умовах воєнного стану про те, що "У відповідності до вимог п. 17 розділу ІІІ «Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період", яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 "Мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилась в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причин), під час звільнення не видаються";

- визнати скасованим, незаконним, протиправним, безпідставним та дискримінаційним відносно мобілізованих військовослужбовців, та нечинним з дня вчинення з 10.06.2022, роз`яснення Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 , яке зазначено у вих. №370/6/4/1571 від 10.06.2022, про те, що виплата грошової компенсації за неотримане речове майно військовослужбовцям, які були призвані по мобілізації, у разі їх звільнення з військової служби чи загибелі - не передбачена, ураховуючи те, що відповідно до пункту 17 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 (зі змінами) мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилася в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причини), під час звільнення не видаються;

- визнати скасованою з дня вчинення з 10.06.2022, вказівку (розпорядження, рекомендацію) Начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 "Прошу врахувати", яка зазначена у вих. №370/6/4/1571 від 10.06.2022 року, і стосується врахування того, що виплата грошової компенсації за неотримане речове майно військовослужбовцям, які були призвані по мобілізації, у разі їх звільнення з військової служби чи загибелі - не передбачена, ураховуючи те, що відповідно до пункту 17 розділу ІІІ Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 (зі змінами) мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилася в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причини), під час звільнення не видаються;

- зобов`язати відповідача у письмовій формі заборонити військовій частині НОМЕР_2 враховувати вказівку (розпорядження, рекомендацію) Начальника Центрального управління речового забезпечення Тилу Командування Сил логістики Збройних Сил України полковника Дмитра КУЗНЕЦОВА «Прошу врахувати», яка зазначена у вих. №370/6/4/1571 від 10.06.2022, і стосується врахування того, що у відповідності до вимог п. 17 розділу ІІІ "Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та особливий період", яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 29.04.2016 №232 "Мобілізовані звільняються в запас у тій формі одягу, що знаходилась в їх особистому користуванні, при цьому предмети речового майна, які не були видані (незалежно від причин), під час звільнення не видаються.

Підставою звернення до суду з цим позовом є переконання позивача про порушення відповідачами-суб`єктами владних повноважень його прав та законних інтересів у сфері публічно-правових правовідносин.

Позов відповідає вимогам статей 160, 161, 172 Кодексу адміністративного судочинства України, поданий особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність, належить розглядати у порядку адміністративного судочинства та підсудний Полтавському окружному адміністративному суду, а також поданий у строк, встановлений законом.

Отже, позовну заяву слід прийняти до розгляду та відкрити провадження у справі.

У позовній заяві наявне клопотання позивача про розгляд справи з повідомленням (викликом) учасників.

Відповідно до частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною другою статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Пунктом 10 частини шостої статті 12 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність.

При відкритті провадження у справі суд врахував критерії, визначені частиною третьою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників, які не вимагають проведення підготовчого провадження або судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, та дійшов висновку, що зазначена справа є справою незначної складності, не підпадає під винятки, передбачені частиною четвертої статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому відповідно до пункту 10 частини шостої статті 12, з урахуванням положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, може бути розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), що відповідає положенням частини першої статті 260 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частинами першою, другою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що при розгляді справи судом за правилами загального позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до частини восьмої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їхні усні пояснення. Судові дебати не проводяться.

Таким чином, пояснення з приводу обставин справи учасники справи викладають письмово у заявах по суті справи та при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи суд досліджує докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, у яких учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору.

Водночас, усні пояснення учасників справи не є засобами доказування у розумінні статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частинами першою, другою статті 166 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування тощо щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі.

Таким чином, при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) учасники справи не позбавлені права подавати заяви чи клопотання щодо процесуальних питань у письмовій формі.

Повноваження суду при вирішенні справи визначені статтею 245 Кодексу адміністративного судочинства України, яка застосовується незалежно від того в порядку якого провадження здійснюється розгляд справи.

Частиною шостою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін: 1) у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу; 2) якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.

Оскільки справа за поданим позовом не підпадає під винятки, передбачені частиною четвертою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України для розгляду справ у спрощеному позовному провадженні, суд, керуючись пунктом 10 частини шостої статті 12, частиною другою статті 257 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне розглядати цю справу в порядку спрощеного позовного провадження.

Враховуючи наведене, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у цій справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи клопотання позивача про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі необґрунтоване, а тому у його задоволенні слід відмовити.

Частиною четвертою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Згідно з частиною четвертою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до частини третьої статті 80 Кодексу адміністративного судочинства України про витребування доказів за власною ініціативою або за клопотанням учасника справи, або про відмову у витребуванні доказів суд постановляє ухвалу.

Керуючись статтями 9, 12, 77, 80, 171, 257, 260, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Прийняти позовну заяву до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі №440/10250/24 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання незаконними, протиправними роз`яснень та їх скасування, зобов`язання вчинити певні дії.

Розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

У задоволенні клопотання позивача про розгляд справи у загальному позовному провадженні відмовити.

Запропонувати відповідачу у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі надати до суду відзив на позов разом з усіма доказами, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем, та документами, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Роз`яснити відповідачу, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішуватиме справу за наявними матеріалами, а неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову в силу частини четвертої статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України.

Витребувати від відповідача засвідчені належним чином копії усіх документів, які були підставою для прийняття спірних дій (бездіяльності).

Витребувані документи надати до суду у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Роз`яснити, що особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У випадку неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів без поважних причин, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, визначені Кодексом адміністративного судочинства України. Згідно частини першої статті 149 Кодексу адміністративного судочинства України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках: неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин суб`єктом владних повноважень.

Повідомити учасникам справи, що вони можуть отримати інформацію у справі на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет, веб-адреса сторінки суду: http://court.gov.ua/fair/sud1670/.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Надіслати відповідачу копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею

Суддя Т.С. Канигіна