Справа № 560/12531/24
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 вересня 2024 рокум. Хмельницький

Суддя Хмельницького окружного адміністративного суду Гнап Д.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними, скасування наказів та стягнення заборгованності,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить:

- визнати протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 №100 від 25.04.2022 року, яким молодшого сержанта ОСОБА_2 вважати таким, що самовільно залишив тимчасове місце розташування підрозділу;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №100 від 25.04.2022 року, яким молодшого сержанта ОСОБА_2 вважати таким, що самовільно залишив тимчасове місце розташування підрозділу;

- визнати протиправним акт службового розслідування №2170 від 28.04.2022 року;

- скасувати акт службового розслідування №2170 від 28.04.2022 року;

- визнати протиправним наказ військової частини НОМЕР_1 №113/А від 28.04.2022 року «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення тимчасового розташування військової частини молодшим Сержантом ОСОБА_2 »;

- скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 №113/А від 28.04.2022 року «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення тимчасового розташування військової частини молодшим Сержантом ОСОБА_2 »;

- стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , належне грошове забезпечення та додаткові грошові винагороди молодшого сержанта ОСОБА_2 у військової частини НОМЕР_1 у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 з 24.04.2022 року.

Приписами пункту 5 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною другою статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

У позовній заяві позивач, просить суд визнати протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 №100 від 25.04.2022 року, яким молодшого сержанта ОСОБА_2 вважати таким, що самовільно залишив тимчасове місце розташування підрозділу; - скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №100 від 25.04.2022 року, яким молодшого сержанта ОСОБА_2 вважати таким, що самовільно залишив тимчасове місце розташування підрозділу; - визнати протиправним акт службового розслідування №2170 від 28.04.2022 року; - скасувати акт службового розслідування №2170 від 28.04.2022 року; - визнати протиправним наказ військової частини НОМЕР_1 №113/А від 28.04.2022 року «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення тимчасового розташування військової частини молодшим Сержантом ОСОБА_2 »; - скасувати наказ військової частини НОМЕР_1 №113/А від 28.04.2022 року «Про результати службового розслідування за фактом самовільного залишення тимчасового розташування військової частини молодшим Сержантом ОСОБА_2 »; - стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , належне грошове забезпечення та додаткові грошові винагороди молодшого сержанта ОСОБА_2 у військової частини НОМЕР_1 у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 з 24.04.2022 року.

Позовна заява подана до суду 27.08.2024, відтак позивачем пропущено місячний строк звернення до суду.

Позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначає, що оскаржувані накази та акт службового розслідування для ознайомлення було надано представнику позивача лише у відповідь на численні запити та скарги листом від 19.08.2024 за №2522. Також вказує, що жодних документів чи наказів чи їх копій позивач з квітня 2022 року по серпень 2024 року не отримував. Крім того, зазначає, що воєнний стан та активні бойові дії на території України стали поважною причиною того, що позивач не зміг вчасно оскаржити дії відповідача.

Надаючи правову оцінку клопотанню позивача про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Таким чином, законодавством регламентовано чіткі строки звернення до суду з адміністративним позовом, перебіг яких починається з дня, коли особа дізналась або повинна була дізнатися про порушення свого права або законного інтересу, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на захист.

Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.

Необхідно зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом в ухвалах від 17 квітня 2018 року у справі № 9901/473/18, від 11 березня 2019 року у справі № 9901/95/19 та від 08 квітня 2019 року у справі № 9901/138/19.

Щодо доводів того, що позивач дізнався про порушене право з листа від 19.08.2024 №2522, який отримано на численні запити та скарги суд зазначає, що позивачем не додано доказів звернення до відповідача з квітня 2022 року по 2024 рік.

Щодо запровадження в Україні воєнного стану, то з цього приводу суд зазначає, що дійсно у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, в Україні введено воєнний стан.

Однак, жодних доказів поважності причин пропуску строку звернення з цим позовом до суду саме через обмеження, впроваджені у зв`язку з введенням воєнного стану, військовою агресією російської федерації проти України, позивач суду не надав.

Суд зауважує, що зазначене клопотання обґрунтоване лише загальними підставами неможливості звернення до суду у відведений час, та не містить доказів неможливості вчинення процесуальної дії та необхідність більшого часу.

Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в рамках справи № 640/20314/20 (постанова від 02.12.2021) досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

Правова позиція аналогічного змісту наведена у постанові Верховного Суду від 22.06.2021 у справі № 120/5780/20-а.

Також, Верховний Суд у постанові від 29.09.2022 по справі №500/1912/22 зазначив, що при застосуванні процесуальних норм слід уникати як надмірного формалізму, так і надмірної гнучкості, які можуть призвести до нівелювання процесуальних вимог, встановлених законом. Надмірний формалізм у трактуванні процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду як елемента права на справедливий суд згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на це, наведені позивачем у клопотанні причини пропуску строку звернення до суду з цим позовом не можуть вважатися поважними, адже вони непідтверджені належними доказами.

Отже, вказані позивачем у клопотанні підстави для поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду є неповажними.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позивач без поважних причин пропустив строк звернення до суду з вказаними позовними вимогами.

Відповідно до п. 9 ч. 5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не обгрунтував порушене право щодо стягнення з військової частини НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , належне грошове забезпечення та додаткові грошові винагороди молодшого сержанта ОСОБА_2 у військової частини НОМЕР_1 у відповідності до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 30.11.2016 № 884 з 24.04.2022 року, оскільки не надано доказів звернення, а також відмови відповідача.

Відповідно до частини 3 статті 161 КАС України, до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Нормативно-правовим актом, який визначає правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору є Закон України "Про судовий збір" № 3674-VI (надалі Закон України № 3674-VI).

Відповідно до частини 1 статті 3 Закону України № 3674-VI судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

В позовній заяві позивач вказує, що звільнений від сплати судового збору з посиланням п.12 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Водночас, доказів, які б підтверджували те, що позивач на цей час є військовослужбовцем, військовозобов`язаним чи резервістом, який призваний на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, до позовної заяви не додано.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2024 року - 3028 грн.

Згідно з частиною 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом цього позову є чотири вимоги немайнового характеру, тому, за подання позову ставка судового збору становить 4844,80 грн.

За таких обставин адміністративний позов належить залишити без руху. Перелічені недоліки повинні бути усунені позивачем протягом десяти днів з моменту отримання копії вказаної ухвали шляхом подання:

- письмової заяви, в якій вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду із цим позовом, якщо вони є, та надати суду докази поважності причин його пропуску;

- доказів звернення, а також відмови відповідача щодо позовної вимоги про стягнення грошового забезпечення;

- доказів сплати судового збору в розмірі 4844,80 грн за платіжними реквізитами Хмельницького окружного адміністративного суду або обґрунтувань, за яких позивач вважає, що він звільнений від сплати судового збору з наданням відповідних підтверджуючих документів.

Керуючись частиною 1 статті 123, статтею 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя

УХВАЛИВ:

визнати неповажними причини пропуску строку звернення до суду, зазначені позивачем в клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду.

Позовну заяву ОСОБА_1 , залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви - 10 днів з дня вручення йому ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Головуюча суддяД.Д. Гнап