Справа № 580/8889/23
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/8889/23 Суддя (судді) першої інстанції: Руденко А.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , яким просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не складення та не подання до ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_2 ) списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-22-АГ "Про реалізацію вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168" стосовно позивача за період з 09 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 01 грудня 2022 року по 05 грудня 2022 року включно;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 скласти та направити до Військової частини НОМЕР_2 інформацію про участь позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення заходів за період з 09 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 01 грудня 2022 року по 05 грудня 2022 року, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-22-АГ "Про реалізацію вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168".

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року відмовлено в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати його та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права, неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи.

Апелянт зазначив про те, що матеріалами справи підтверджується обставина безпосередньої участі позивача у період з 09 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року та з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, як військовослужбовця Військової частини НОМЕР_2 у бойових діях або забезпеченні заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області.

Додатково зазначив про те, що інформація про участь позивача у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за вказані періоди до Військової частини НОМЕР_1 не були направлені внаслідок протиправної бездіяльності Військової частини НОМЕР_2 .

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу від Військової частини НОМЕР_1 не надійшло.

Третя особа - Військова частина НОМЕР_2 подала до суду додаткові пояснення, відповідно до яких зазначила, про те, що на її адресу за період з жовтня по листопад 2022 року не направлялись довідки, передбачені додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-22-АГ, а тому підстави для нарахування збільшеної грошової допомоги позивачу були відсутні.

Додатково зазначила про те, що оформлення довідки віднесено до виключної компетенції начальника 105 прикордонного загону (Військова частина НОМЕР_1 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, повно та всебічно дослідивши обставини справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, відповідно до розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16 вересня 2022 року № (гриф)/25-2075-Е ОСОБА_1 вибув у службове відрядження на ділянку 105 прикордонного загону, що підтверджується довідкою про відрядження військовослужбовця від 02 серпня 2023 року № 12/1689.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_2 про відрядження військовослужбовця від 14 жовтня 2023 року №12/4389 позивач був передислокований на ділянку 105 прикордонного загону та з 08 жовтня 2022 року по 08 січня 2023 року перебував у службовому відрядженні та оперативному підпорядкуванні начальника 105 прикордонного загону (а.с. 62).

Згідно з довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 про військовослужбовців Військової частини НОМЕР_2 , які брали участь у бойових діях або заходах за грудень 2022 року у складі Військової частини НОМЕР_1 від 10 січня 2023 року №22/169-23 старший солдат ОСОБА_1 приймав безпосередню участь в період з 01 грудня 2022 року по 05 грудня 2022 року та з 13 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року (а.с. 67-69).

27 липня 2023 року представник позивача звернувся до Військової частини НОМЕР_1 з адвокатським запитом № 19-07/23, яким просив надати ОСОБА_1 довідку, передбачену додатком 1 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392- АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168" в періоди з 09 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 01 грудня 2022 року по 05 грудня 2022 року, та довідку, передбачену додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168" в періоди з 09 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 01 грудня 2022 року по 05 грудня 2022 року, а також нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду на час дії воєнного стану за вказані періоди з розрахунку 100 тис. грн на місяць, з урахуванням раніше виплачених сум (а.с 11).

Також представник позивача звернувся з аналогічним запитом від 27 липня 2023 року №19-07/23 до Військової частини НОМЕР_2 (а.с. 12).

ІНФОРМАЦІЯ_2 листом від 03 серпня 2023 року № 25/6644-23-Вих на адвокатський запит від 27 липня 2023 року повідомив про те, що позивач перебував в складі оперативного угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_3 " в період з 09 жовтня 2022 року по 05 грудня 2022 року, надати інформацію про нараховане та виплачене грошове забезпечення позивача не є можливим, так як останній не перебував у період з 09 жовтня 2022 року по 05 грудня 2022 року на фінансовому забезпеченні Військової частини НОМЕР_1 . Підстави щодо формування списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби від 30 липня 2022 року № 392/0/81-22 за жовтень та листопад 2022 року відсутні.

ІНФОРМАЦІЯ_5 листом від 04 серпня 2023 року № 11/6611-23-Вих на адвокатський запит від 27 липня 2023 року повідомив про те, що позивачу підвищена додаткова винагорода з жовтня 2022 року по листопад 2022 року не нараховувалась та не виплачувалась, оскільки начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 не надано відповідної інформації про дні безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених наказом №392-АГ, за формою, наведеною у додатку до наказу №392-АГ. Позивачу була нарахована та виплачена підвищена додаткова винагорода за грудень 2022 року на підставі довідки начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 про дні безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах за грудень 2022 року.

Листом від 29 листопада 2022 №22/4820-22-Вих ІНФОРМАЦІЯ_4 , на звернення Військової частини НОМЕР_2 від 25 листопада 2022 року №22/2811-22-Вих повідомив про те, що підрозділи Держприкордонслужби України, що знаходяться в межах Чернігівської та Сумської областей, не виконують бойові завдання на лінії бойового зіткнення і тому пп. 7 п. 2 наказу від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-АГ не застосовується. Збільшення додаткової винагороди визначається лише за дні безпосереднього виконання бойових завдань з відбиття атак (вогневого ураження, бойового контакту з ворогом), збройного нападу на об`єкти, які охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення (вогневого ураження), у т.ч. перебування безпосередньо цих об`єктів під бомбардуванням, артилерійськими, ракетними обстрілами. У зв`язку з вищенаведеним довідки про військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які брали участь у бойових діях або заходах за вересень та жовтень 2022 року у складі військової частини НОМЕР_1 , не опрацьовувались (а.с. 65).

Адміністрація Державної прикордонної служби України листом від 09 лютого 2023 року на адвокатський запит від 02 лютого 2023 року повідомила про те, що перевіркою інформації щодо нарахування додаткової винагороди військовослужбовцям встановлено, що його клієнти у жовтні-листопаді 2022 року перебували на бойових позиціях, проте участь у бойових діях або зазначених п. 2 наказу №392 заходах у складі Військової частини НОМЕР_1 не брали (лист ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) від 06 лютого 2023 року №22/838-23-Вих), довідки, передбачені додатком 2 до наказу №392, на адресу Військової частини НОМЕР_2 не направлялись, підстави для нарахування збільшеної додаткової винагороди в 11 прикордонному загоні відсутні (а.с. 66).

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нескладення та неподання до ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військової частини НОМЕР_2 ) списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-22-АГ за спірні періоди, позивач звернувся до суду з позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що у січні 2023 позивачу була виплачена додаткова винагорода до 100 тис. грн, зокрема за період з 01 грудня 2022 року по 05 грудня 2022 року. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність доказів безпосередньої участі позивача у діях або заходах, які дають право на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн відповідно до п. 1 Постанови №168, відхиливши рапорти заступника начальника загону від 03 листопада 2022 року №1525, від 01 грудня 2022 року №1893 та довідку Військової частини НОМЕР_1 від 08 січня 2023 року №4325.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 2 Закону України "Про державний кордон" від 04 листопада 1991 року № 1777-XII передбачено, що захист державного кордону України є невід`ємною частиною загальнодержавної системи забезпечення національної безпеки і полягає у скоординованій діяльності військових формувань та правоохоронних органів держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Прикордонний загін є органом охорони державного кордону, призначений для охорони визначеної ділянки державного кордону, а також здійснення інших повноважень, передбачених законодавством України.

За змістом ч. 1 ст. 6, ч. 1 ст. 14 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" від 03 квітня 2003 року № 661-IV (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) Державна прикордонна служба України є правоохоронним органом спеціального призначення, до особового складу якої входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно з ст. 16 Закону України "Про Державну прикордонну службу України" умови грошового забезпечення військовослужбовців та оплати праці працівників Державної прикордонної служби України визначаються законодавством.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України від 20 грудня 1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до ст.ст. 1-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців (ч. 1).

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (ч. 2).

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування ЗСУ, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (ч. 4).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 та №69/2022 Кабінет Міністрів України постановою від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та сім`ям під час дії воєнного стану" серед іншого передбачив на період дії воєнного стану виплату для військовослужбовців додаткової винагороди.

Відповідно до п. 1 Постанови №168 (у редакції, чинній на час спірних правовідносин) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 грн пропорційно в розрахунку на місяць (з 19 липня 2022 року з набранням чинності постановою від 07 липня 2022 року №793 (застосовується з 01 червня 2022 року) (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Таким чином, Кабінет Міністрів України установив військовослужбовцям, в тому числі Державної прикордонної служби, додаткову винагороду в розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року № 793 "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168" (застосовується з 24 лютого 2022 року) Постанову № 168 доповнено пунктом 2-1, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

На виконання п. 2-1 Постанови № 168 Адміністрацією Держприкордонслужби видано наказ № 392-АГ, уведений в дію з 01 серпня 2022 року, який діяв до набрання чинності 01 грудня 2022 року наказу № 628-АГ.

Саме даними наказами на виконання положень Постанови № 168 визначено і порядок, і умови виплати відповідної винагороди, в тому числі визначено вичерпний перелік документів, необхідних для її нарахування та виплати.

У п. 2 наказу № 392-АГ конкретизовано за здійснення яких заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів, військовослужбовцям, які проходять службу в органах Держприкордонслужби, додаткова винагорода збільшується до 100 000 грн у розрахунку на місяць пропорційно часу їх безпосередньої участі:

бойових завдань із ведення руху опору на тимчасово окупованій території України;

бойових завдань з пошуку, виявлення і знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб), поєднаних з безпосереднім контактом з такими групами, формуваннями, особами;

бойових завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

польотів у районах безпосереднього ведення бойових дій або ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

бойових (спеціальних) завдань у районах безпосереднього ведення бойових дій кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (безпосереднього вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою, за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час вогневого ураження;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби оборони або наступу, контрнаступу, контратаки) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно бойовим розпорядженням, поєднане з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником.

Пунктом 4 наказу № 392-АГ визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених п. 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах:

бойового наказу (бойового розпорядження);

журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;

рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Згідно з п. 5 наказу № 392-АГ для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та до якого для виконання завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі.

Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця.

У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Відповідно до п. 10 наказу № 392-АГ облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь в бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу та підготовку проєкту наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 цього наказу, в органах Держприкордонслужби покладено на штаб органу, а у випадку відсутності штабу - на підрозділ (посадову особу), який веде облік бойових дій.

Надання військовослужбовцям довідок про участь у зазначених заходах здійснює підрозділ, який веде облік особового складу.

Пунктом 11 наказу № 392-АГ визначено, що склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України.

Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угруповань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Згідно з п. 12 наказу № 392-АГ виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів).

До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 000 грн на місяць, в обов`язком порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

Аналогічного змісту положення містяться і в наказі № 628-АГ, який дещо змінив перелік бойових дій і заходів, передбачених пунктом 1 постанови № 168, проте залишився незмінним перелік документів для підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців, у тому числі відряджених, у таких бойових діях або заходах.

Так, згідно з п. 3 наказу № 628-АГ документами, що підтверджують безпосередньою участь військовослужбовців у бойових діях або заходах, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал), журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях або заходах.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач зазначає про наявність підстав для отримання спірної винагороди у збільшеному розмірі за періоди з 09 жовтня 2022 року по 05 грудня 2022 року, стверджуючи, що під час перебування у відрядженні у ІНФОРМАЦІЯ_1 брав безпосередню участь у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, що підтверджується довідкою від 08 січня 2023 року № 2325 та витягами з рапортів заступника начальника загону від 03 листопада 2022, від 01 грудня 2022 року та 22 грудня 2022 року.

Висновок суду першої інстанції про відсутність доказів безпосередньої участі позивача у діях або заходів, які дають право на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн відповідно до п. 1 Постанови №168, ґрунтувався на відхиленні рапортів заступника начальника загону і не прийнятті як доказу довідки Військової частини НОМЕР_1 від 08 січня 2023 року № 4325.

Проте такий висновок не враховує того, що згідно з п. 4 Наказу №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах здійснюється на підставі комплексу інформації, наявної у відповідних документах, а відповідно до п. 3 наказу №628/0/81-22-АГ перелік підтверджуючих документів допускає альтернативність і не зведений винятково до їхньої сукупності (постанова Верховного Суду від 23 травня 2024 року у справі № 360/334/23).

За правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, у постанові від 06 червня 2024 року у справі № 200/706/23 підтвердженням безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах може бути навіть довідка командира військової частини (установи), до якої відряджений військовослужбовець.

За таких обставин, за наявності в матеріалах справи витягів з рапортів заступника начальника загону - коменданта ІНФОРМАЦІЯ_5 від 03 листопада 2022 року №1525, від 01 грудня 2022 року №1893, від 22 грудня 2022 року №2192 та власне довідки Військової частини НОМЕР_1 від 08 січня 2023 року № 4325 (за змістом якої визначено, що позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії на території Сумської області у періоди: з 09 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, з 01 грудня 2022 року по 05 грудня 2022 року, з 13 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року, з 01 січня 2023 року по 08 січня 2023 року), зазначена в них інформація в комплексі підтверджує безпосередню участь позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії протягом спірного періоду, а отже й право позивача на виплату додаткової винагороди у збільшеному розмірі за вказані у зазначеній вище довідці періоди.

Зазначені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду висловленій у постановах від 08 серпня 2024 року по справі №360/1015/23 та від 08 серпня 2024 року по справі №280/2754/23.

Також колегія суддів звертає увагу на те, що ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 20 грудня 2023 року витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) та в ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_2 ) письмові докази, а саме витяги з журналів ведення бойових дій чи бойових донесень за спірний період, а в разі їх відсутності відповідні письмові пояснення.

ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_2 ) листом від 05 січня 2024 року на виконання ухвали суду від 20 грудня 2023 року повідоми суд про те, що в журналі бойових дій фіксується бойова діяльність підрозділу, а не окремого військовослужбовця, підтвердження чи спростування інформації про участь військовослужбовця у бойових діях віднесено до виключної компетенції командира який вів бойові дії і у підпорядкуванні якого перебував військовослужбовець.

ІНФОРМАЦІЯ_2 (Військова частина НОМЕР_1 ) на виконання ухвали суду від 20 грудня 2023 року листом від 13 січня 2024 року №02.2/371-24-Вих повідомив про неможливість надання доказів, оскільки їх облік та ведення здійснюється безпосередньо у відповідному підрозділі, в якому військовослужбовець проходив службу, а саме у другій прикордонній комендатурі швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_5.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції зазначив про те, що згідно з листами ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) від 29 листопада 2022 року №22/4820-22-Вих та Адміністрації Державної прикордонної служби України від 09 лютого 2023 року у жовтні-листопаді 2022 року військовослужбовці ІНФОРМАЦІЯ_5 перебували на бойових позиціях, проте участь у бойових діях або зазначених п. 2 наказу № 392 заходах у складі військової частини НОМЕР_1 не брали, водночас надані позивачем докази судом визнано неналежними.

Проте, враховуючи встановлені обставини, колегія судів, з урахуванням висновків Верховного Суду та наявних в матеріалах справи доказів, вважає помилковими висновки суду першої інстанції про відсутність доказів безпосередньої участі позивача у діях або заходах, які дають право на отримання додаткової винагороди до 100 000 грн відповідно до п. 1 Постанови №168.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нескладення та неподання до ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_2 ) списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168" стосовно позивача за період з 01 грудня 2022 року по 05 грудня 2022 року включно та зобов`язати Військової частини НОМЕР_1 скласти та направити до Військової частини НОМЕР_2 інформацію про участь позивача у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення заходів за період з 01 грудня 2022 року по 05 грудня 2022 року, за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-22-АГ з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи Військова частина НОМЕР_1 подала до ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_2 ) довідку про військовослужбовців які брали участь у бойових діях або заходах за грудень 2022 року у складі Військової частини НОМЕР_1 від 10 січня 2023 року №22/169-23-Вих, яка містить інформацію про старшого солдата ОСОБА_1 за періоди з 01 грудня 2022 року по 05 грудня 2022 року та з 13 грудня 2022 року по 31 грудня 2022 року (а.с. 67-69).

Відповідно до особистої картки заробітної плати ф. 10 №15404 з січня 2023 по вересень 2023 позивачу у січні 2023 виплачена додаткова винагорода за грудень 2022 року у розмірі 54193,55 грн.

Суд апеляційної інстанції вважає за необхідне вказати, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, зважаючи на те, що матеріалами справи частково підтверджується протиправна бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нескладення та неподання до ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_2 ) списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-22-АГ стосовно позивача за період з 09 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року, судова колегія приходить до висновку про помилковість твердження суду першої інстанції про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

У зв`язку з цим колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу - задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції - скасувати.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів виходить з положень ст. 139 далі - КАС України.

Відповідно до ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6).

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору на підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Оскільки сторонами не надано доказів понесення судових витрат, такі витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 25 січня 2024 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нескладення та неподання до ІНФОРМАЦІЯ_5 (Військова частина НОМЕР_2 ) списків, передбачених додатком 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-22-АГ стосовно ОСОБА_1 за період з 09 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 в) скласти та направити до Військової частини НОМЕР_2 інформацію про участь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення заходів за період з 09 жовтня 2022 року по 31 жовтня 2022 року, з 01 листопада 2022 року по 30 листопада 2022 року за формою, наведеною у додатку 2 до наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30 липня 2022 року №392/0/81-22-22-АГ "Про реалізацію вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168".

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати розподілу та присудженню не підлягають.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Суддя-доповідач Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку