Справа № 280/9407/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 вересня 2024 року м. Дніпросправа № 280/9407/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року (суддя Кисель Р.В.) у справі №280/9407/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

встановиВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

визнати протиправною бездіяльність командира відповідача, яка полягає в неналежному наданні медичної допомоги та лікуванні позивача;

зобов`язати командира відповідача видати наказ про призначення службового розслідування за фактом неналежного надання медичної допомоги, ігнорування рапорту позивача і не направлення своєчасно до фахового лікаря.

В обгрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що в зв`язку з хронічною хворобою він потребував термінового обстеження та лікування. Проте в період часу з 23.08.2023 по 30.08.2023 позивачу медична допомога не надавалась. З вказаних обставин позивач звернувся зі скаргою на гарячу лінію Міністерства оборони України, в якій просив призначити службове розслідування з питань ненадання йому належної медичної допомоги. Проте в задоволенні його скарги було відмовлено, в зв`язку з чим він звернувся з позовом до суду.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що встановлені у цій справі обставини не дають підстав стверджувати те, що у спірних відносинах командуванням військової частини НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність в питанні надання медичної допомоги позивачу.

Не погодившись з рішенням суду, позивач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про задоволення позову. Фактично позиція позивача полягає в тому, що судом першої інстанції надано неналежну оцінку встановленими обставинам справи та зроблено необгрунтований висновок про вжиття відповідачем заходів щодо надання медичної допомоги та лікування позивача. За позицією відповідача командиром військової частини було неналежним чином виконано обов`язок щодо організації медичного обслуговування особового складу та несвоєчасно забезпечено лікування (огляд профільним лікарем) позивача.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач просить рішення суду першої інстанції

залишити без змін з огляду на його законність та обгрунтованість.

Справу розглянуто в порядку письмового провадження з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.311 КАС України.

Перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції, в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Так, погоджуючись з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Позивачем у цій справі заявлено вимоги суть та зміст яких стосується протиправної бездіяльності командира Військової частини НОМЕР_1 щодо надання медичної допомоги та лікування позивача.

Отже, визначальним у цій справі є встановлення обставин, які б підтверджували або спростовували позицію позивача про те, що командиром Військової частини НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність в питанні надання медичної допомоги та лікування позивача.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що ОСОБА_1 , згідно Указу Президента України Про загальну мобілізацію від 24 лютого 2022 року №69/2022, був мобілізований та 05 березня 2022 року прийнятий на військову службу до ВЧ НОМЕР_1 , що підтверджується витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 №40 від 05.03.2022.

24.08.2023 за вх. №4273 до командування ВЧ НОМЕР_1 надійшов рапорт позивача від 23.08.2023, згідно якого він клопотав щодо направлення його до лікаря на консультацію та обстеження за станом здоров`я.

Даний рапорт керівництвом ВЧ НОМЕР_1 було розглянуто та задоволено, про що свідчать відповідна резолюція, згідно якої начальнику медичної служби ВЧ НОМЕР_1 було доручено провести обстеження та звернутися до медичного пункту військової частини НОМЕР_2 .

З наданої начальником медичної служби начальником медичного пункту ВЧ НОМЕР_1 медичної довідки №94 від 04.01.2024 вбачається, що медичним пунктом ВЧ НОМЕР_1 були вжити наступні лікувально-профілактичні заходи та медичне обслуговування військовослужбовця:

24.08.2023 у медичний пункт ВЧ НОМЕР_1 звернувся військовослужбовець ОСОБА_1 , про що свідчить відповідний запис у Книзі обліку амбулаторних хворих медичного пункту ВЧ НОМЕР_1 , а також відповідний запис в особистій амбулаторній картці позивача №0531, зі скаргами на періодичні, помірні болі у правому попереку, часті нічні (до 4-5 разів) сечеспускання. Інших скарг не пред`являв.

Так був зібраний анамнез захворювання та життя, проведений поверхневий огляд позивача, згідно яких об`єктивний та суб`єктивний статус ОСОБА_1 був задовільний і не потребував звільнення від виконання службових обов`язків начальника польової їдальні взводу матеріально-технічного забезпечення, з урахуванням того, що бойові підрозділи батальйону виведено із зони бойових дій до навчально-тренувального центру, а польова їдальня взводу матеріально-технічного забезпечення жодного дня не знаходилась в польових умовах, а розташована в АДРЕСА_1 , де також знаходились військовослужбовці польової їдальні у тому числі і позивач.

В свою чергу ОСОБА_1 потребував подальшого обстеження та консультації в уролога військової частини НОМЕР_3 з попереднім діагнозом: Хронічний простатит, загострення? Доброякісна гіперплазія передміхурової залози. Дизурічний синдром, про що позивача було проінформований та йому медичним пунктом ВЧ НОМЕР_1 надано направлення №2534 від 28.08.2023. Військовослужбовцю було рекомендовано прийом Омніка (тамсулозид) 1 раз на добу та безкоштовно видано даний медичний препарат.

З рапорту начальника медичної служби начальника медичного пункту ВЧ НОМЕР_1 від 30.08.2023 вх. №4401 від 31.08.2023, а також виписки лікарів військової частини НОМЕР_3 від 30.08.2023 вбачається, що ОСОБА_1 пройшов обстеження та консультацію хірурга та уролога, за направленням медичного пункту ВЧ НОМЕР_1 №2534 від 28.08.2023 та був підтверджений попередній діагноз і призначено лікування, у амбулаторному порядку та звільнення від бойових виходів на 14 днів.

Також 30.08.2023 медичним пунктом ВЧ НОМЕР_1 організовано та було проведено позивачу ультразвукове дослідження нирок, сечового міхура, передміхурової залози.

21.09.2023 вх. №4647 до командування ВЧ НОМЕР_1 надійшов рапорт позивача від 20.09.2023, згідно якого він клопотав щодо направлення його на повторне обстеження та консультацію до лікаря уролога у зв`язку з тим, що після виконаних рекомендацій та лікування стан його здоров`я поліпшився але не повністю.

Даний рапорт керівництвом ВЧ НОМЕР_1 було розглянуто та задоволено, про що свідчать відповідна резолюція, а також рекомендації начальника медичної служби ВЧ НОМЕР_1 щодо направлення на консультацію до лікаря уролога в Білопільську ЦРЛ.

Також з наданих доказів вбачається, що 20.09.2023 у медичний пункт ВЧ НОМЕР_1 звернувся військовослужбовець ОСОБА_1 , про що свідчить відповідний запис у Книзі обліку амбулаторних хворих медичного пункту ВЧ НОМЕР_1 , а також відповідний запис в особистій амбулаторній картці позивача.

Згідно направлення медичного пункту ВЧ НОМЕР_1 №2730 від 21.09.2023, позивач направлявся на повторну консультацію до уролога у КНП БМР Білопільську міську лікарню, де за відсутністю уролога, оглядався хірургом і отримав рекомендацію та електронне направлення для огляду уролога КНП СОР Сумська обласна клінічна лікарня.

Так медичним пунктом ВЧ НОМЕР_1 27.09.2023 за направленням №2807від 26.09.2023 організовано заходи і позивач проходив консультацію уролога у консультативній поліклініці КНП СОР Сумської обласної клінічної лікарні та отримав консультативний висновок спеціаліста від 27.09.2023 згідно якого рекомендовано амбулаторне лікування, та повторний огляду через 1 місяць.

05.11.2023 вх. №5323 до командування ВЧ НОМЕР_1 також надійшов рапорт позивача від 04.11.2023 згідно якого він клопотав щодо направлення його на повторний огляд згідно консультативного висновку спеціалістів від 27.09.2023.

Даний рапорт керівництвом ВЧ НОМЕР_1 було розглянуто та задоволено, про що свідчать відповідна резолюція, а також рекомендації начальника медичної служби ВЧ НОМЕР_1 щодо направлення на консультацію до уролога.

Встановленим порядком, за направленням медичного пункту ВЧ НОМЕР_1 №3423 від 11.11.2023, позивач вибув на консультацію та госпіталізувався у КНП СОР Сумська обласна клінічна лікарня де перебув до 27.11.2023 після чого ОСОБА_1 виписався із лікарні та прибув у розташування частини, вище вказане підтверджується: рапортом начальника медичної служби начальника медичного пункту вх. № 5410 від 13.11.2023, рапортом ОСОБА_1 від 13.11.2023, копією виписки із медичної картки стаціонарного хворого №20299.

Отже, встановлені обставини справи, як правильно зазначив суд першої інстанції, не дають підстав стверджувати те, що у спірних відносинах командуванням військової частини НОМЕР_1 допущено протиправну бездіяльність в питанні надання медичної допомоги позивачу. Навпаки, встановлені обставини справи свідчать про те, що позивачу була надана медична допомога, при цьому, кожний з його рапортів щодо необхідності обстеження та лікування, був погоджений (задоволений) командування військової частини НОМЕР_1 .

З цього приводу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне звернути увагу і те, що командир військової частини, до якого позивачем фактично звернуто заявлені у цій справі вимоги, не є медичним фахівцем та саме на нього не покладено обов`язків щодо визначення необхідних заходів медичного обстеження та лікування особового складу, а тому доводи позивача про те, що йому не своєчасно та не в повному обсязі надавалася медична допомога, є безпідставними.

Таким чином, оскільки у цій справі не було встановлено обставин, які б свідчили про допущену протиправну бездіяльність командира військової частини в питаннях надання медичної допомоги та лікування позивача, то суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позову.

З цих підстав суд апеляційної інстанції вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 26 березня 2024 року у справі №280/9407/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках та строки, визначені ст.ст.328, 329 КАС України.

Повне судове рішення складено 03.09.2024

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк