Справа № 420/1755/24
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 420/1755/24

Головуючий в 1 інстанції: Потоцька Н.В.

Дата і місце ухвалення 03.04.2024 р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді доповідача Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання виплатити додаткову винагороду, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати неправомірною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та несплати додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100000 грн., передбаченої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період проходження лікування бойового травмування ОСОБА_1 з 17.06.2022 року по 01.08.2022 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 загальну суму додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100000 грн., за періоди проходження лікування бойового травмування з 17.06.2022 року по 01.08.2022 року у розмірі 100000 грн. у порядку відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»;

- стягнути з Військової частини НОМЕР_1 моральну шкоду в розмірі 100000 грн. на користь ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначається, що позивач проходив військову службу за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , однак 17 червня 2022 року військовослужбовець отримав бойове травмування під час виконання бойових завдань з метою захисту Батьківщини, її суверенітету та територіальної цілісності. Позивач проходив лікування, але належних йому виплат збільшеної додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн., які гарантуються державою та зберігаються на період лікування не виплачено.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, передбаченої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період проходження лікування бойового травмування ОСОБА_1 з 17.06.2022 року по 01.08.2022 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, збільшену до 100000 гривень, за періоди проходження лікування бойового травмування з 17.06.2022 року по 01.08.2022 року, у порядку відповідно до п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженого наказом Міноборони від 07 червня 2018 року №260.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначає, що періоди перебування позивача на стаціонарному лікуванні не підлягають оплаті збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, оскільки вказані періоди є періодами хвороби, пов`язаної з проходженням військової служби, а не поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, як вимагає пункт перший постанови №168.

Апелянт вважає, що ВЛК у свідоцтві про хворобу №56 від 19.07.2022 не підтвердила причинний зв`язок захворювань позивача - важкий розлад адаптації у вигляді тривалого тривожно-депресивного синдрому з інсомніями та суїцидальними тенденціями у акцентуйованої особистості по демонстративно-нестійкому типу, F43.2, як вказано у свідоцтві, з бойовою травмою, отриманою під час виконання обов`язків військової служби.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, з 01.06.2022 року по 17.06.2022 року солдат ОСОБА_1 виконував бойові завдання по захисту Батьківщини за призначенням у складі військової частини НОМЕР_1 .

17.06.2022 року позивач отримав бойове травмування під час артилерійського обстрілу позицій в районі населеного пункту Покровське.

Бойове травмування відбулось під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, одержане під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, під час дії воєнного стану, в районі ведення бойових дій, поранений був у засобах індивідуального захисту, поранення не пов`язане з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження відповідно до Довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) ОСОБА_1 , виданої в/ч НОМЕР_1 №4868 від 10.08.2022 року.

17.06.2022 року позивач евакуйований ЛСБ м. Бахмут з діагнозом ВТ. Цефалгічний синдром.

22.06.2022 консультований в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , під час чого позивачу встановлено діагноз - гостра реакція на стрес із суїцидальними думками та направлено на подальше лікування до м. Дніпро.

З 23.06.2022 по 27.06.2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради з діагнозом «Соматоформна вегетативна дисфункція. Панічні атаки».

28.06.2022 року за результатами виписки позивача було направлено з діагнозом «Змішаний тривожно-депресивний розлад» до КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня їм. академіка О.І. Ющенка» Вінницької обласної ради, на госпіталізацію в 19 відділення та проходження позаштатної військово-лікарняної комісії.

З 28.06.2022 по 01.08.2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка» Вінницької обласної ради. У цей період позивач пройшов військово-лікарську комісію, результатом якої ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку на підставі гр. II ст. 17а розладу хвороб, про що наявний відповідний запис у військовому квитку позивача.

01.08.2022 року позивача було виписано з діагнозом - важкий розлад адаптації у вигляді тривалого тривожно-депресивного синдрому з інсомніями та суїцидальними тенденціями у акцентуйованої особистості по демонстративно-нестійкому типу, F43.2.

23.08.2022 року відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 №112-РС від 08.08.2022 року ОСОБА_1 було звільнено з військової служби за станом здоров`я.

06.12.2022 року відповідачем надано відповідь на адвокатський запит представника позивача від 08.11.2022 року.

Зокрема, відповідачем зауважено, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» солдат ОСОБА_1 має право на виплату додаткової винагороди у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, у період здійснення таких заходів, а також перебуваючи на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебуваючи у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії. Для нарахування та отримання таких виплат позивач має по завершенню лікування звернутися з рапортом до військової частини, та подати пакет документів, які підтверджують вищезазначені обставини (періоди перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, перебування у відпустці для лікування). Після чого військовою частиною здійснюється перерахунок та виплата додаткової грошової винагороди військовослужбовцю.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, виходив з того, що відповідач протиправно не нараховував та не виплачував позивачу додаткову винагороду у розмірі 100000 грн. під час проходження лікування бойового травмування.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог, вважає їх правильними та такими, що відповідають вимогам норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-ХІІ).

Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За правилом ч. 4 ст. 9 Закону № 2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з військовою агресією проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197 (далі - Порядок №260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

На виконання указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в первісній редакції визначено, що на період дії воєнного стану (далі по тексту постанова КМ України № 168).

Положеннями абз.1 пункту 1 постанови КМ України № 168 (в редакції на дату її прийняття) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абз. 4 пункту 1 Постанови № 168).

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Згідно із пунктом 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.03.2022 № 350 до вищезазначеної Постанови № 168 були внесені зміни, згідно з якими абзац перший пункту 1 після слів «та поліцейським» доповнено словами «а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка».

У подальшому, постановою Кабінету Міністрів України від 01.07.2022 № 754 до постанови Кабінету Міністрів України № 168 були внесені зміни, відповідно до яких в абз. 1 п. 1 слова «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка» замінено словами «які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні)».

Аналіз наведених норм права дозволяє колегії суддів дійти висновку, що на період дії воєнного стану (який було запроваджено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та в подальшому строк дії якого в Україні було продовжено), військовослужбовці мають право на виплату додаткової винагороди та додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

При цьому, у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, вони набувають права на отримання збільшеної до 100 000,00 грн. додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовці Збройних Сил отримують додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн.

Відповідно до п. 1 Постанови №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми єПідтримка, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн. щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 1 Постанови КМУ № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів,перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише двох умов, необхідних для виплати збільшеної до 100000 грн. винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаних при захисті Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, колегія суддів встановила, що 17 червня 2022 року о 13 год. 04 хв. 13 год. 40 хв. відбувся артилерійський обстріл позицій в районі н.п. Покровське, внаслідок якого солдат ОСОБА_1 отримав бойове травмування під час виконання бойового завдання.

Вказаний факт відображено у довідці від 10.08.2022 р. №4868 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) (додаток №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України) та не заперечується сторонами у справі.

Досліджуючи вказану довідку в суді апеляційної інстанції, колегія суддів встановила, а також з неї вбачається, що бойове травмування механіка-водія взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_1 , вважати таким, що сталось під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, одержане під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, бойова травма не пов`язана з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що матеріалами справи доведено, що травма позивача є такою, що пов`язана із захистом Батьківщини та отримана під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, оскільки самим відповідачем 10.08.2022 сформовано довідку №4868 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), у якій зазначено, що бойове травмування механіка-водія взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет протитанкового артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , солдата ОСОБА_1 , вважати таким, що сталось під час виконання обов`язків військової служби в районі бойових дій, одержане під час захисту Батьківщини, тобто висновки зазначеної довідки суперечать позиції апелянта, що викладена в апеляційній скарзі.

Щодо доводів апелянта про те, що чинне законодавство пов`язує можливість отримання збільшеної до 100 000 грн. додаткової винагороди протягом строку перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, лише у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), проте жоден нормативно-правовий акт не передбачає такої можливості внаслідок перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, у зв`язку з захворюванням, колегія суддів зазначає наступне.

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що 17.06.2022 року відбувся артилерійський обстріл позицій в районі н.п. Покровське, внаслідок якого солдат ОСОБА_1 отримав бойове травмування під час виконання бойового завдання, у цей же день позивач евакуйований ЛСБ м. Бахмут з діагнозом ВТ. Цефалгічний синдром.

22.06.2022 консультований в/ч НОМЕР_2 АДРЕСА_1 , під час чого позивачу встановлено діагноз - гостра реакція на стрес із суїцидальними думками та направлено на подальше лікування до м. Дніпро.

З 23.06.2022 по 27.06.2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради з діагнозом «Соматоформна вегетативна дисфункція. Панічні атаки».

28.06.2022 року за результатами виписки позивача було направлено з діагнозом «Змішаний тривожно-депресивний розлад» до КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня їм. академіка О.І. Ющенка» Вінницької обласної ради, на госпіталізацію в 19 відділення та проходження позаштатної військово-лікарняної комісії.

З 28.06.2022 по 01.08.2022 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. академіка О.І. Ющенка» Вінницької обласної ради. У цей період позивач пройшов військово-лікарську комісію, результатом якої ОСОБА_1 було визнано непридатним до військової служби із зняттям з військового обліку на підставі гр. II ст. 17а розладу хвороб, про що наявний відповідний запис у військовому квитку позивача.

01.08.2022 року позивача було виписано з діагнозом - важкий розлад адаптації у вигляді тривалого тривожно-депресивного синдрому з інсомніями та суїцидальними тенденціями у акцентуйованої особистості по демонстративно-нестійкому типу, F43.2.

Таким чином, колегія суддів встановила, що ОСОБА_1 знаходився на лікуванні у спірний період саме після отриманого позивачем 17.06.2022 р. бойового травмування під час виконання бойового завдання, тобто під час безпосередньої участі у бойових діях під час захисту Батьківщини.

Отже, колегія суддів вважає, що обидві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100 000 грн. винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме, пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини; факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії знайшли своє підтвердження під час розгляду справи.

З огляду на викладене, враховуючи фактичні обставини справи, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що оскільки отримане позивачем поранення 17.06.2022 року пов`язане із проходженням військової служби та захистом Батьківщини, а також підтверджено його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, позивач має право на нарахування та виплату йому додаткової винагороди розмірі 100000 грн. на місяць, як такий, що отримав поранення, пов`язане із захистом Батьківщини у спірний період, оскільки лікування пов`язане саме з отриманим поранням.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, апеляційний суд вважає правильними висновки суду першої інстанції про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та наявність законодавчо передбачених підстав для їх часткового задоволення.

Доводи та міркування, викладені в апеляційній скарзі, не впливають на правильність висновків суду першої інстанції, а тому не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного судового рішення.

З огляду на все вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03 квітня 2024 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 03.09.2024 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька