Справа № 464/3921/24
Суддя: Мичка Б. Р.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/3921/24
пр.№ 2-а/464/50/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28.08.2024 м. Львів

Сихівський районний суд м.Львова в складі:

головуючого - судді Мички Б.Р.

при секретарі Севера Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління національної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ЕНА №2096150 від 08 травня 2024 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 08 травня 2024 року поліцейським складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 , 08 травня 2024 року в 11 год. 19 хв., керував автомобілем марки «Kia Ceed», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові по вул. Пасічна, 88 зі швидкістю 74 км/год. при дозволеній швидкості 40км/год., чим порушим п.12.4 ПДР та ч.1 ст.122 КУпАП. Даною постановою накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Швидкість зафіксовано приладом «TRUCAM TC008367». З вказаною постановою він не згідний, вважає, що дозволену швидкість не порушував. Вважає, що факт адміністративного правопорушення не доведено допустимими доказами, не встановлено, що саме він перевищив швидкість, а не інші учасники дорожнього руху. А тому, просить про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі.

Позовна заява поступила до суду 31.05.2024 року.

Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 05.06.2024 року, прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено таку до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді на відзив та письмових заперечень.

Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву у якому вказав, що факт вчинення адміністативного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості трансопртних засобів LTI 20/20 TruCAM ІІ №ТС008367 та підтверджується фото та відеозаписом події з цього пристрою.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявних у справі доказів без участі сторін.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.1 ст.5КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Суд встановив, що згідно Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН №2096150 від 08 травня 2024 року, ОСОБА_1 , 08 травня 2024 року в 11 год. 19 хв., керував автомобілем марки «Kia Ceed», д.н.з. НОМЕР_1 у м. Львові по вул. Пасічна, 88 зі швидкістю 74 км/год. при дозволеній швидкості 40км/год., чим порушим п.12.4 ПДР та ч.1 ст.122 КУпАП.

Постановою застосовано до позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. на підставі частини 1 статті 122 КУпАП.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (ПДР України). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно п. 2.3 «б» ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пункт 12.4 ПДР України встановлює дозволену швидкість руху у населених пунктах - не більше 50 км/год.

Також, відповідно до п.12.9 «б» ПДР України, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4 - 12.7.

Факт вчинення адміністративного правопорушення був зафіксований лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 ТгuСАМ II № ТС008367 та підтверджується фото та відеозаписом події з цього пристрою, який був досліджений судом та приймається до уваги.

Лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI 20/20 ТгuСАМ II № ТС008367 має сертифікат відповідності від 29.12.2018 року № UA.TR.001.

Згідно даних свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29280 від 07 листопада 2023 року, виданого Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів», здійснена повірка лазерного вимірювача швидкості транспортних засобів LTI 20/20 ТгuСАМ II № ТС008367. Дане свідоцтво чинне до 07 листопада 2024 року.

Згідно технічних характеристик прилад, за допомогою якого проводився замір швидкості LTI 20/20 ТгuСАМ II № ТС008367, спроможний робити фото- та відеозйомку в автоматичному режимі, його покази є доказом у розумінні вимог ст. 72 КАС України та ст. 251 КУпАП.

Лазерний вимірювач ТruСАМ відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму роботи, вимірювач може бути встановлений на триногу. Зазначене підтверджується листом Державного Підприємства «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» від 01.10.2019 року №22-38/49 та інструкцією про порядок використання технічного приладу TгuСАМ II № ТС008367. До такого висновку дійшов Перший апеляційний адміністративний суд у справі № 428/5292/20 у постанові від 10 листопада 2020 року.

До аналогічного висновку дійшов Перший апеляційний адміністративний суд у постанові від 04.03.2021 у справі № 233/5016/20, посилання позивача на ті обставини, що використання приладу TruCAM в ручному режимі суперечить вимогам законодавства, колегія суддів вважає помилковим зважаючи на те, що лазерний вимірювач відноситься саме до ручних вимірювачів, конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювань швидкості транспортних засобів, проте, вимірювання швидкості транспортних засобів, цей прилад здійснює автоматично.

Відповідно до п.1.10 ПДР, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

При цьому, доказів про те, що відповідач під час прийняття оскаржуваної постанови порушив вимоги чинного законодавства позивач не долучив, як і не долучив взагалі будь-якого доказу, який би підтверджував обставини, викладені ним у позові.

Будь-яких інших порушень процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності судом не встановлено, а тому суд не вбачає правових підстав для задоволення позову.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч.3 ст.286КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладені приписи процесуального законодавства, суд приходить до висновку, що постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серія ЕАН №2096150 від 08 травня 2024 року, винесеної відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ч.1 ст.122 КУпАП, слід залишити без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, залишити без задоволення.

Враховуючи, що позовні вимоги ОСОБА_1 залишено без задоволення, понесені позивачем судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 5, 72, 77, 78, 241 246, 250, 286, 293, 295 КАС України, ст.ст.123, 247, 251 КУпАП, Законом України «Про Національну поліцію», суд, -

п о с т а н о в и в :

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції України про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня складеннясудового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мичка Б.Р.