Справа № 280/767/24
Суддя: Кравчук В.М.
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

04 вересня 2024 року

м. Київ

справа №280/767/24

адміністративне провадження № К/990/31874/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Кравчука В.М., суддів Стародуба О.П., Стеценка С.Г.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року (суддя Чернова Ж.М.) та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року (колегія суддів у складі: судді-доповідача Головко О.В., суддів Ясенової Т.І., Суховарова А.В.)

у справі № 280/767/24

за позовом ОСОБА_1

до Пенсійного фонду України, Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

У січні 2024 року ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач, скаржник) звернувся до суду з позовом до Пенсійного фонду України (далі також - Фонд, відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі також - ГУ ПФ України в Запорізькій області, відповідач 2), в якому просив:

- визнати дії / бездіяльність Пенсійного фонду України протиправними та зобов`язання Фонд вчинити наступні певні дії: 1) внести у відповідні реєстри, електронну облікову картку персоніфікованого обліку центрального рівня позивача відомості про страховий стаж: 2004 року - квітень 30 днів, травень 31 день, червень 30 днів, липень 31 день, серпень 31 день, вересень 30 днів, жовтень 31 день, листопад 30 днів, грудень 31 день; 2010 року - січень 31 день, лютий - 28 днів, березень 31 день, квітень 30 днів, травень 31 день, червень 30 днів (а саме за зазначений стаж сплачено страхові внески при сплаті єдиного податку); 2) внести у відповідні реєстри, облікову картку позивача персоніфікованого обліку електронної форми відомості про страховий стаж позивача при роботі приватним підприємцем на загальній системі оподаткування і щомісячній сплаті мінімального страхового внеску до Пенсійного фонду України, а саме: 2005 рік - квітень 30 днів, травень 31 день, червень 30 днів, липень 31 день, серпень 31 день, вересень 30 днів, жовтень 31, листопад 30, грудень 31 день; 2006 рік: січень 31 день, лютий 28 днів, березень 31 день, квітень 30 днів, травень 31 день, червень 30 днів, липень 31 день, серпень 31 день, вересень 30 днів, жовтень 31 день, листопад 30 днів, грудень 31 день: 2007 рік: січень 31 день, лютий 28 днів, березень 31 день;

- визнати дії Пенсійного фонду України при проведенні ОСОБА_1 мінімізації при обрахуванні коефіцієнта заробітку незаконними, а бездіяльність при оскарженні таких діянь / бездіяльності - протиправною;

- зобов`язати Пенсійний фонд України, як відповідальний за діяння та контроль органів Фонду нижчої ланки, а саме ГУ ПФ України в Запорізькій області, скасувати рішення від 26 липня 2023 року № 73 в частині, що стосується мінімізації заробітку позивача, визначеного задля обрахування пенсії, та видати розпорядження / наказ про мінімізацію заробітку позивача, визначеного для обрахування пенсії з 01 травня 2022 року на виконання ГУ ПФ України в Запорізькій області;

- відповідно до Конституції України, частини другої статті 40 Закону України від 09 липня 2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058-IV) визнати дії Пенсійного фонду України з обчислення й застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії в сумі 12 236,71 грн. протиправними та зобов`язати відповідача 1 винести розпорядження / наказ на виконання ГУ ПФ України в Запорізькій області щодо проведення обчислення пенсії позивача із суми 13 484,00 грн., яка відповідає фактичному стану середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у 2020 - 2022 роках, що підтверджено довідкою Головного управління статистики у Запорізькій області;

- визнати дії / бездіяльність ГУ ПФ України в Запорізькій області що обрахунку та нарахування пенсії позивачу, виправленню недоліків / бездіяльність / в обрахуванні фактичного страхового стажу, за який було сплачено страхові внески до Пенсійного фонду України, протиправними та зобов`язати: порахувати страховий стаж позивача зазначений у вимогах пункту 1 до Пенсійного фонду України, а саме: 2004 рік з 01 квітня по 31 грудня включно; 2010 рік з 01 січня по 30 червня включно, для законного перерахування пенсії та обліку сум коштів, зарахованих раніше до Пенсійного фонду України із сплаченого позивачем єдиного податку, як страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зазначені вище терміни; а також врахувати страховий стаж позивача роботи приватним підприємцем на загальній системі оподаткування, та обрахувати його при обрахуванні/ донарахуванні пенсії вже на законних підставах, за який позивачем було самостійно сплачено страховий внесок (терміни зазначено у вимогах до відповідача 1), а саме: 2005 рік - з 01 квітня по 31 грудня, 2006 рік - з 01 січня по 31 грудня включно, 2007 рік з 01 січня по 31 березня включно, а мінімізацію заробітку, який позивачу обраховують (обраховано) / обрахують для призначення пенсії за віком, провести з 01 травня 2002 року;

- визнати відмову ГУ ПФ України в Запорізькій області від 18 жовтня 2023 року в зарахуванні до страхового стажу позивача та обрахуванні для призначення пенсії трудового стажу, заробленого на заводі ім. 50-річчя СРСР в м. Запоріжжя з 09.06.1980 по 25.08.1980, без трудової книжки, але за первинними документами і показаннями свідків, протизаконною;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Запорізькій області врахувати зазначений трудовий стаж роботи в дитинстві на заводі, за який до Пенсійного фонду України сплачено страхові внески, а саме період з 09.06.1980 по 25.08.1980;

- визнати бездіяльність ГУ ПФ України в Запорізькій області за підтвердженням трудового стажу позивача за заявою від 13 листопада 2023 року на підставі показів свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (однокласники) «Про зарахування до трудового стажу періоду роботи в дитинстві на Овочевій базі Алюмінієвого заводу м. Запоріжжя» термін - липень і серпень 1979 року, за який із заробітку роботодавцем сплачувався збір на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та сума заробітку склала 180 рублів - протиправною;

- зобов`язати ГУ ПФ України в Запорізькій області врахувати без трудової книжки зароблений у дитинстві трудовий стаж - 2 місяці, липень і серпень 1979 року та обрахувати за-для пенсії;

- відповідно до Конституції України, частини другої статті 40 Закону № 1058-IV визнати дії ГУ ПФ України в Запорізькій області з обчислення та застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії в сумі 12 236,71 грн. протиправними та зобов`язати відповідача 2 провести обчислення пенсії позивача із суми 13 484,00 грн., яка відповідає фактичному стану середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у 2020 - 2022 роках, 2020 рік - 11 591,00 грн, 2021 рік - 14 014,00 грн, 2022 рік - 14 847,00 грн. (тобто, 13 484 грн. являє собою середньо арифметичну суми за три роки, що підтверджується довідкою Головного управління статистики у Запорізькій області).

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року відмовлено у задоволенні вказаного позову.

Надалі Третій апеляційний адміністративний суд постановою від 27 червня 2024 року, частково задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , скасував зазначене рішення суду першої інстанції від 18 квітня 2024 року та прийняв нове - про часткове задоволення позовних вимог. А саме:

- визнав протиправною бездіяльність ГУ ПФ України в Запорізькій області, що полягає у не розгляді заяви ОСОБА_1 від 13.11.2023;

- зобов`язав ГУ ПФ України в Запорізькій області розглянути в установленому законом порядку заяву ОСОБА_1 від 13.11.2023 та прийняте відповідне рішення за результатом розгляду цієї заяви, про що повідомити заявника;

- у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

15 серпня 2024 року позивач подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року, прийняти нове судове рішення, яким повністю задовольнити позовні вимоги.

Перевіряючи наявність підстав для відкриття касаційного провадження, Суд виходить з такого.

Відповідно до пункту 20 частини першої статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) адміністративна справа незначної складності (малозначна справа) - адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

Згідно з пунктами 3 і 10 частини шостої статті 12 КАС України для цілей цього Кодексу справами незначної складності є: справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг; інші справи, у яких суд дійде висновку про їх незначну складність, за винятком справ, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

У цій справі оскаржуються дії та бездіяльність Пенсійного фонду України та його територіального органу щодо внесення до персональної електронної облікової картки застрахованої особи у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування відомостей про страховий стаж за певні періоди, врахування трудового стажу за періоди роботи у дитинстві за відсутності записів про це у трудовій книжці, визначення заробітної плати (доходу) й застосування розміру показника середнього заробітку по Україні за 2020 - 2022 роки при обрахунку пенсії позивачу.

Такий спір не відноситься до справ, визначених у частиною четвертою статті 257 КАС України, які не можуть бути розглянуті за правилами спрощеного позовного провадження.

Запорізький окружний адміністративний суд в ухвалі від 13 лютого 2024 року про відкриття провадження вирішив питання про розгляд цієї справи за правилами спрощеного позовного провадження.

У такому разі ухвалені у цій справі судові рішення відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Доведення зазначених обставин та, відповідно, права на касаційне оскарження судових рішень у справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження, покладається на особу, яка подає касаційну скаргу.

Так, у поданій касаційній скарзі містяться посилання на те, що така скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес, а для позивача - виняткове значення.

У контексті наведеного Суд зазначає, що твердження про фундаментальне значення питань права повинні зазначатися, щонайменше, з викладенням новітніх, проблемних, засадничих, раніше ґрунтовно не досліджуваних питань права, відповідь касаційного суду на які мала б надати нового уніфікованого розуміння та застосування права як для сторін спору, так і для невизначеного, але широкого кола суб`єктів правовідносин.

Вжите ж законодавцем словосполучення «значний суспільний інтерес» необхідно розуміти як серйозну, обґрунтовану зацікавленість, яка має неабияке виняткове значення для усього суспільства в цілому, певних груп людей, територіальних громад, об`єднань громадян тощо до певної справи в контексті можливого впливу ухваленого у ній судового рішення на права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб. Вказане поняття охоплює ті потреби суспільства або окремих його груп, які пов`язані із збереженням, примноженням, захистом існуючих цінностей девальвація та/або втрата яких мала б значний негативний вплив на розвиток громадянського суспільства. Наявність значного суспільного інтересу може мати місце й тоді, коли предмет спору зачіпає питання загальнодержавного значення, як от визначення і зміни конституційного ладу в Україні, виборчого процесу (референдуму), обороноздатності держави, її суверенітету, найвищих соціальних цінностей, визначених Конституцією України тощо.

В той же час оцінка «значного суспільного інтересу» до розгляду справи та її винятковості може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має таке значення. Тому особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі.

Проаналізувавши та оцінивши доводи скаржника щодо правового значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, Суд вважає, що посилання позивача на фундаментальність як таку не містять достатніх обґрунтувань та в цілому зводяться до незгоди із наданою судами попередніх інстанції правовою оцінкою встановлених обставин і досліджених доказів саме у даній справі; в той же час ухвалені у справі судові рішення на сьогоднішній день не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її.

В той же час касаційна скарга не містить аргументів, які б свідчили про значний суспільний інтерес саме до цієї конкретної справи й вказували на те, що предмет даного спору стосується питань, які мають виняткове значення для суспільства в контексті наведених вище критеріїв.

Що ж до тверджень скаржника про те, що справа становить виняткове для нього значення, то вони не обґрунтовані обставинами, які б виділяли позовні вимоги у цій справі в якусь особливу категорію спорів.

При цьому у поданій касаційній скарзі відсутні посилання на існування інших обставин, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Таким чином, рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року, прийняті у даній справі, не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

За викладених обставин ОСОБА_1 слід відмовити у відкритті касаційного оскарження.

Керуючись статтями 328, 333, 359 КАС України, Суд,-

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року та постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 27 червня 2024 року у справі № 280/767/24.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя В.М. Кравчук

Суддя О.П. Стародуб

Суддя С.Г. Стеценко