Справа № 120/4194/24
Суддя: Віятик Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 вересня 2024 р. Справа № 120/4194/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Віятик Наталії Володимирівни, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві та Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позивач просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 13.03.2024 о/р 44 про відмову ОСОБА_1 у переведенні та призначенні пенсії за віком як державному службовцю відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком як державному службовцю з 06.03.2024 відповідно до ст.37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII з урахуванням довідок Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0602-8/127853 від 21.12.2023 та №0200-0602-8/15877від 16.02.2024 в розмірі 60% від заробітку.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що вважає протиправними дії відповідача щодо відмови призначити та виплачувати пенсію державного службовця відповідно до п. 12 Прикінцевих положень Закону України «Про державну службу» №889-VIII, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону України №1058 встановлено, що переведення з одного виді пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату та інших документів, що знаходяться на час призначення іншого виду пенсії в матеріалах пенсійної справи, а також додаткових документів, які були нею надані, тому має право на обрахунок пенсії відповідно до наданих довідок.

Ухвалою суду від 08.04.2024 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

22.04.2024 Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві надіслало відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Зазначає, що фактично позивач просить здійснити перерахунок пенсії на підставі довідок, однак Закон України «Про державну службу» №889, який не передбачає жодного перерахунку пенсії.

24.04.2024 Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області надіслало відзив на позовну заяву, у якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Позицію обґрунтовує тим, що позивачці вже було призначено та отримано нею пенсію відповідно до Закону №889, повторне призначення пенсії за цим Законом не передбачено.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності, встановив наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду у Вінницькій області та з 01.11.2006 отримувала пенсію за віком призначену відповідно до Закону України «Про державну службу» №889-VIII.

01.03.2021 на підставі поданої заяви, позивачку переведено на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

06.03.2024 позивач звернулася із заявою про переведення її на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» із врахуванням довідок про складові заробітної плати №0200-0602-8/127853 від 21.12.2023 та №0200-0602-8/15877від 16.02.2024.

Вказана заява, відповідно до п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління ПФУ №22-1 від 25.11.2005, за принципом екстериторіальності була розглянута ГУ ПФУ в м. Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 13.03.2024 о/р №44 відмовлено ОСОБА_1 у переведенні на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу». Зазначено, що ОСОБА_1 пенсію згідно Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року №3723-ХІ було призначено з 01.11.2006 року, заявниця звільнена з державної служби 31.10.2006 року, на посадах державної служби станом на 01.05.2016 року вона не працювала, пенсію згідно із Законом України «Про державну службу» отримувала, право на обчислення пенсії на умовах Порядку №622 відсутнє. При цьому, оскільки на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» гр. ОСОБА_1 було переведено автоматично, без її звернення, то згідно пункту 4-7 Розділу XV «Прикінцеві положення» цього Закону вона має право повернутися на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» із встановленням розміру пенсії, який вона отримувала до 01.03.2021 року, із підвищенням основного розміру пенсії на відповідні коефіцієнти збільшення згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 року №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та від 23.02.2024 року №185 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2024 році».

З таким рішенням позивач не погоджується, тому звернулася до суду з адміністративним позовом.

Визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд виходив із наступного.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституції України.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначаються Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який набрав чинності 01.05.2016 року, в редакції, що діяв на момент звернення позивача до суду.

Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII, пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058).

Пунктами 10 і 12 Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII передбачено право певної категорії державних службовців на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 №3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш, як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій державних службовців.

Зокрема: ??1) державні службовці, які на день набрання чинності Закону №889-VIII, станом на 01.05.2016 обіймали посади державної служби та мали не менше як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України; 2) ??особи, які на день набрання чинності Закону №889-VIII, мали не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723 та актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту роботи на державній службі станом на 01.05.2016.

Відповідно до ст. 37 Закону України №3732 на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли 62 років, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які мають не менше як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорії посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.

Пунктом 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою КМУ від 14.09.2016 р. №622 визначено, що пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному ор відповідних посад державної служби);

розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір виплат (крім посадового окладу, надбавок за ранг і вислугу років) визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Основним критерієм, за яким визначається віднесення тієї чи іншої посади до відповідних категорій посад державних службовців, який має право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723 є встановлення за займаною посадою рангу.

Відповідно до пункту 3 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі Порядок №622), право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723 за наявності необхідного стажу роботи, мають, зокрема, жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року №1058, якщо до набрання чинності Законом України від 10.12.2015 №889 «Про державну службу» їм не призначалася пенсія відповідно до ЗУ «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723.

Згідно пункту 3 - 1 Порядку №622 державні службовці, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу» займали посади державної служби та які пенсію, призначену відповідно до Закону №3723, не отримували з дати призначення до дня набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. №889-VIII "Про державну службу", мають право на обчислення пенсії на умовах цього Порядку після звільнення з посади державної служби.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 вже була призначена пенсія державного службовця, яку вона отримувала з 01.11.2006 по 01.03.2021 до переходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», повторне призначення пенсії відповідно до Закону №889 зазначеній категорії осіб діючим законодавством не передбачене.

Також Закон №889 не передбачає проведення перерахунку раніше призначених пенсій. Відтак, відповідно до абз. 2 пункту 4-7 Розділу XV Прикінцевих положень Закону № 1058, позивач має право лише на поновлення раніше призначеної пенсії державного службовця.

Аналогічна позиція викладена у постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 12.01.2022 у справі №560/8766/21, від 01.02.2022 у справі №560/9501/21.

У практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття перепризначення, повторного призначення або будь-якого іншого призначення пенсії, окрім поняття «призначення пенсії», яким є первинне та єдине її призначення, а всі подальші зміни та доповнення відбуваються виключно шляхом перерахунку або переведення.

У даному конкретному випадку пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» вже була призначена позивачці, а відтак положення пунктів 10 та 12 Розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» до спірних правовідносин застосуванню не підлягають.

За таких обставин, у спірних правовідносинах має місце звернення позивача за повторним призначенням пенсії, відповідно до Закону №889, що є безпідставним.

Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком, оскільки в практиці застосування пенсійного законодавства не існує поняття другого, третього, подальшого або іншого призначення пенсії. Законодавець оперує лише поняттям призначення пенсії, яким є первинне її призначення.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 24.09.2020 № 560/2118/20.

При переведенні з одного виду пенсії на інший в межах одного закону - Закону України «Про державну службу», при розрахунку пенсії державного службовця має застосовуватись той розмір заробітної плати, що застосовувався при первинному призначенні.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві правомірно відмовило ОСОБА_1 у повторному призначенні пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» з урахуванням довідок.

Частиною першою статті 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а тому, в задоволені позову слід відмовити.

З урахуванням положень статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Зодчих, 22, м. Вінниця, 21005, );

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053; ).

Суддя Віятик Наталія Володимирівна