Справа № 638/3217/24
Суддя: Щепіхіна В. В.
Дата ухвалення: 2024-08-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/3217/24
Провадження № 2-а/638/64/24
РІШЕННЯ

Іменем України

19 серпня 2024 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

Головуючого судді Щепіхіної В. В.,

при секретарі Рєзнік І. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Інспектора 2 взводу 4 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області, лейтенанта поліції Резніченко Анастасії Геннадіївни, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ЕНА №1409049 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою до Інспектора 2 взводу 4 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області, лейтенанта поліції ОСОБА_2 , Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ЕНА №1409049 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

В обґрунтування позову посилається на те, що 10.02.2024 інспектором 2 взводу 4 роти 3 батальйону, лейтенантом поліції управління патрульної поліції в Харківській області Резніченко А. Г. винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматизованому режимі серії ЕНА №1409049. Відповідно до зазначеної постанови ОСОБА_1 керував транспортним засобом Renault Laguna, НОМЕР_1 , 10.02.2024 о 08 год. 24 хв. в м. Харкові по проспекту Героїв Харкова біля буд. 138-А, з ознаками ДТП, а саме пошкоджений задній бампер з правового боку, при перевірці документів було встановлено, що водій був позбавлений права керування транспортним засобом постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.11.2024 у справі №643/5745/23.

Позивач зазначає, що 10.02.2024 працівниками патрульної поліції перевірено документи позивача з підстав, що ним вчинено ДТП. Після перевірки почали стверджувати, що позивач перебуває в стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що останній надав згоду. Крім того, позивач стверджував, що знаходиться при виконанні наказа командира роти та має прибути негайно до військової частини. Результат медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння не виявив алкоголь у позивача. Після співробітник поліції розглянув справу на місті та притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.126 КУпАП, проігнорував право позивача на захист не дослідивши докази по справі. Про постанову суду по справі №643/5745/23 дізнався після винисення постанови співробітникам поліції серії ЕНА №1409049 від 10.02.2024.

За таких обставин позивач вважає, що постанова ЕНА №1409049 від 10.02.2024 підлягає скасуванню із закриттям провадження у справі про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки на час складання протоколу позивач мав посвідчення водія у паперовому та в електронному вигляді.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.03.2024 року відкрито провадження у справі та прийнято рішення проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Від представника відповідача УПП в Харківській області ДПП Дмитра Федюка надійшов до суду відзив на позовну заяву з доказами по справі. У відзиві зазначено, що дійсно Інспектором 2 взводу 4 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області, лейтенантом поліції Резніченко А. Г. розглянуто справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.4 ст.126 КУпАП, та винесено постанову серії ЕНА №1409049 від 10.02.2024. Представник зазначає, що транспортний засіб Renault Laguna, НОМЕР_1 , був зупинений на підставі ст.35 ЗУ "Про Національну поліцію", а саме через те, що водій керував транспортним засобом з ознаками ДТП, даний факт був зафіксований на нагрудну камеру №470901 процівника поліції. В ході проведення повної та всебічної перевірки з`ясувалось, що відповідно до відомостей бази Інформаційного порталу Національної поліції України ОСОБА_1 був позбавлений права керування транспортним засобом постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.11.2023 у спрві №643/5745/23 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Таким чином, станом на 10.02.2024 строк позбавлення права керування транспортним засобом не сплив. На момент виявлення вчиненого правопорушення постанова Московського районного суду м. Харкова від 06.11.2023 по справі №643/5745/23 оскаржена не була та набрала законної сили.

Позивачеві в повному обсязі були роз`яснені його права, передбачені, ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського №470901 вказаної в пункті 7 оскаржуваної постанови. При винесені зазначеної постанови поліцейський керувався положеннями ПДР та КУпАП, в постанові чітко описане правопорушення, яке було скоєне водієм, а тому останній діяв в межах своїх повноважень і не порушував норм матеріального та процесуального права.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву просив суд відмовити у позовних вимогах ОСОБА_1 ..

Позивач у судове засідання 19.08.2024 не з`явився. У судовому засіданні 20.05.2024 позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач до суду свого представника не направив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

10.02.2024 року інспектором 2 взвода 4 роти 3 батальону УПП в Харківській області лейтенантом поліції ОСОБА_2 складено постанову серії ЕНА №1409049 від 10.02.2024 року у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ч.4 ст.126 КУпАП відносно ОСОБА_1 ..

Згідно даної постанови на позивача накладено стягнення у вигляд штрафу в сумі 20 400,00 грн. за те, що останній 10.02.2024 о 08 год. 24 хв. керував транспортним засобом Renault Laguna, НОМЕР_1 , в м. Харкові по проспекту Героїв Харкова біля буд. 138-А, з ознаками ДТП, а саме пошкоджений задній бампер з правового боку, при перевірці документів було встановлено, що водій був позбавлений права керування транспортним засобом строком на один рік постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.11.2023 у справі №643/5745/23, чим порушив п. 2.1.а. ПДР.

Частиною 4 статею 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.

Згідно п. 2.1.а. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Згідно з п.п. 1,3,8 ч.2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення визначено відповідними статтями КУпАП, а процедура оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853.

Статтею 283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, які стосуються правил дорожнього руху, зокрема які передбачені ч. 4 ст. 126 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач 10.02.2024 о 08 год. 24 хв. керував транспортним засобом Renault Laguna, НОМЕР_1 , в м. Харкові по проспекту Героїв Харкова біля буд. 138-А, з ознаками ДТП, а саме пошкоджений задній бампер з правового боку, при перевірці документів було встановлено, що водій був позбавлений права керування транспортним засобом строком на один рік постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.11.2023 у справі №643/5745/23, чим порушив п. 2.1.а. ПДР.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом встановлено, що постановою Московського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на останього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000,00 грн. з позбавленням права керування транспортими засобами строком на один рік.

Також, судом встановлено, що постановою 22.11.2023 Московського районного суду м. Харкова в задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочення сплати штрафу в порядку виконання постанови Московського районного суду м. Харкова від 06.11.2023 про накладення адміністративного стягнення в частині сплити штрафу відмовлено.

Таким чином ОСОБА_1 був обізнаний про вид адміністративного стягнення застосованого відносно нього постановою Московського районного суду м. Харкова від 06.11.2023, а саме про штраф 17 000,00 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Матеріали справи не містять відомостей про оскарження постанови Московського районного суду м. Харкова від 06.11.2023.

Також, судом було досліжено відеозапис з нагрудної камери співробітника поліції, з якої вбачається, що ОСОБА_1 , одягнутий у військову форму, керував транспортним засобом Renault Laguna, НОМЕР_1 , в м. Харкові по проспекту Героїв Харкова біля буд. 138-А, з ознаками ДТП, а саме пошкоджений задній бампер з правового боку.

Виходячи з досліджених матеріалів справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 керував автомобілем, будучи позбавлений права керування транспортними засобами, відповідні дії останього мають ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.126 КУпАП.

Матеріали справи також містять відомості про те, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем, що підверджується копією військового квитка серії НОМЕР_2 .

Відповідно до клопотання командира роти ВЧ № НОМЕР_3 головного сержанта ОСОБА_3 . 10.02.2024 ОСОБА_1 виконував наказ, а саме: забрати додаткові комплектуючі деталі для дронів, медичні препарати, та необхідні ресурси для життєдіяльності. Відповідний наказ був доручений позивачу оскільки останній добре орієнтується на першій, другій та третій лінії оборони, так як боронить Харківську область з перших днів повномасштабної агресії росії проти України.

Вказані обставини підтверджуються з відеозапису нагрудної камери №470801, посилання на яке зазначено в п.7 оскаржуваної постанови.

Суд зазначає, що ст. 17 КУпАП визначено, що особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності

Відповідно до ст. 18 КУпАП не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинена в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами і якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Стан крайньої необхідності виникає коли є дійсна, реальна, а не уявна загроза зазначеним інтересам. Якщо загроза охоронюваним інтересам може виникнути в майбутньому, діяння не може вважатися таким, що вчинено у стані крайньої необхідності. На це прямо вказують слова тексту статті «для усунення небезпеки, яка загрожує».

Також стан крайньої необхідності повинен відповідати критеріям своєчасності. Своєчасність заподіяння шкоди полягає в тому, що вона може бути заподіяна лише протягом часу, поки існує стан крайньої необхідності. Якщо ж такий стан ще не виник або, навпаки, уже минув, то заподіяння шкоди в цьому випадку (так звана «передчасна» і «спізніла» крайня необхідність), може тягнути відповідальність на загальних засадах.

Однією з найважливіших умов правомірності акта крайньої необхідності є те, що за таких обставин небезпека не може бути усунута іншими засобами, тобто, засобами, не пов`язаними із заподіянням шкоди іншим охоронюваним законом інтересам.

Спосіб збереження охоронюваного законом інтересу за рахунок іншого повинен бути саме крайнім. Якщо для запобігання небезпеки, що загрожує, в особи є шлях, не пов`язаний із заподіянням шкоди, вона повинна обрати саме цей шлях. Інакше посилання на стан крайньої необхідності виключається (див. постанову Верховного Суду від 21.12.2018 у справі № 686/5225/18).

Суд вважає, що обставини, викладені в позові, підпадають під визначені критерії крайньої необхідності.

Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 року, який діє по теперішній час.

Враховуючи, що правопорушення вчинено 10.02.2024, в період дії воєнного стану, суд вважає, що наведені позивачем обставини щодо керування ним транспортним засобом з метою виконання наказу командира можуть свідчити про керування ним транспортним засобом в стані крайньої необхідності.

Враховуючи викладене, суд приходить висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача щодо скасування оскаржуваної постанови.

Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони.

Отже, одним зі способів захисту прав позивача у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності є скасування судом оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи наведене, відсутність доказів правомірності дій з боку відповідача, встановлені судом обставини, не спростовані відповідачем, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача щодо закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

За змістом п. 10 ч. 3 ст. 2 КАС України однією з основних засад (принципів) адміністративного судочинства є відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення.

Частиною першою статті 132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.5 ст.139 КАС України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Судом не встановлено, осіб які понесли судові витрати під час розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 72,73, 241-246,268,269, 271, 272, 286 КАС України суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Інспектора 2 взводу 4 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області, лейтенанта поліції Резніченко Анастасії Геннадіївни, Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ЕНА №1409049 у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серія ЕНА №1409049 від 10.02.2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.4 ст.126 КпАП України, винесену інспектором 2 взводу 4 роти 3 батальйону управління патрульної поліції в Харківській області, лейтенантом поліції ОСОБА_2 , а провадження у справі закрити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Щепіхіна В. В.