Справа № 160/16589/22
Суддя: Кучугурна Наталія Вікторівна
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 вересня 2024 рокуСправа №160/16589/22

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі судді Кучугурної Н.В., розглянувши у порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про роз`яснення судового рішення в порядку ст.254 КАС України у справі №160/16589/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Дніпропетровського окружного адміністративного суду перебувала справа №160/16589/22 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12.06.2023 у справі № 160/16589/24 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправними та скасування вимог про сплату боргу (недоїмки), зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправною та скасувати вимогу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 11 листопада 2019 року №Ф-4729-58-У в частині визначення ОСОБА_1 до сплати єдиного внеску у загальній сумі 3635 (три тисячі шістсот тридцять п`ять) грн 06 коп.

Зобов`язано Головне управління ДПС у Дніпропетровській області внести зміни до інтегрованої картки платника податків ОСОБА_1 , виключивши недоїмку зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у сумі 3635 (три тисячі шістсот тридцять п`ять) грн 06 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

21.08.2024 до суду надійшла заява представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про роз`яснення судового рішення в порядку ст.254 КАС України у справі №160/16589/22, в якій позивач просить суд:

- роз`яснити рішення суду від 12.06.2023 по справі №160/16589/22 в частині зобов`язання ГУ ДПС у Дніпропетровській області часткового списання (зменшення) недоїмки (нарахувань) з єдиного внеску по ФОП ОСОБА_1 по сумам які фактично не були нараховані.

В обгрунтування заяви про роз`яснення рішення суду представник Головного управління ДПС у Дніпропетровській області зазначає, що для ФОП, віднесених до І групи платників /П, визначених у пп.1 п.291.4 ПКУ, які скористалися зазначеною нормою, мінімальна сума ЄСВ у 2017 році складає 352 грн (3200х0,5х22%). ОСОБА_1 самостійно подана звітність, кою вона нарахувала собі за жовтень, листопад та грудень 2017 року по 352,00 грн, разом 1056 грн. Проте судом до розрахунку були взяті суми, що не відносяться до ставок спрощеної системи оподаткування віднесених до 1 групи платників ЄН та стосуються сум за жовтень, листопад та грудень 2017 року, де фактично - по 352 грн, замість по 704 грн. Вірним необхідно вважати наступний зміст: «Отже, у період сплати позивачем з вересня по грудень 2017 року та у січні 2018 року єдиного соціального внеску загальна його сума становила 2579,06 грн (704,00 грн (вересень 2017 року)+ 1056 (352*3 за жовтень, листопад, грудень 2017 року + 819,06 грн (січень 2018 року)). Отже на думку ГУ ДПС у Дніпропетровській області судом не було враховано, що у 2017 році фізичним особам-підприємцям, які є платниками єдиного податку І групи, єдиний внесок нараховувався у розмірі 50% ставки єдиного внеску, а саме: не 704,00 грн (3200,00 грн*22%), а у сумі 352.00 грн (704,00*50%). Крім того навіть ця сума не підлягала скасуванню, так як, даних ІКП по КБК 71040000, фактично вона не була сплачена на момент прийняття вказаного судового рішення, і відповідно, періоди за які ДОАС прийняв рішення скасувати нараховану суму з єдиного внеску, не можуть бути зараховані до страхового стажу ОСОБА_1 . ОСОБА_1 було сплачено нараховану суму єиного внеску, за даними ІКПІ по КБК 71040000, лише за жовтень та листопад 2017 року в розмірі 704,00 грн, які і так не увійшли до суми недоїмки, заявленої у вимозі про сплату боргу (недоїмки). Таким чином, підлягала скасуванню вимога про сплату боргу (недоїмки) від 11.11.2019 №Ф-4729-58-У у сумі 2579,06 грн замість 3635,06 грн. З огляду на часткове виконання рішення суду від 18.04.2023 у справі №160/16589/22 виникають складності при його виконанні в частині списання заборгованості з сум, які фактично не були нараховані.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 21.08.2024, заяву про роз`яснення судового рішення у справі №160/16589/22 передано для розгляду судді Кучугурній Н.В.

Розглянувши подану представником позивача заяву про роз`яснення судового рішення, суд зазначає про таке.

Відповідно до ч.1 ст.254 КАС України, за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали.

Суд зазначає, що станом на час постановлення цієї ухвали рішення суду від 12.06.2023 у справі №160/16589/22 набрало законної сили відповідно до норм Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з ч.1 ст.246 КАС України, рішення суду складається з вступної, описової, мотивувальної і резолютивної частин.

Відповідно до ч.4 ст.246 КАС України, у мотивувальній частині рішення зазначаються: 1) обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини; 2) докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення; 3) мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; 4) чи були і ким порушені, не визнані або оспорені права чи інтереси, за захистом яких мало місце звернення до суду, та мотиви такого висновку; 5) норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування; 6) норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування; 7) мотиви, з яких у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень суд, відмовляючи у позові, дійшов висновку, що оскаржуване рішення, дія чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень визнано судом таким, що вчинено відповідно до вимог частини другої статті 2 цього Кодексу.

Частиною 5 вказаної статті Кодексу встановлено, що у резолютивній частині рішення зазначаються: 1) висновок суду про задоволення позову чи про відмову в позові повністю або частково щодо кожної із заявлених вимог; 2) розподіл судових витрат; 3) строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження; 4) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та по батькові (для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків сторін (для фізичних осіб), за його наявності, або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена ст.129 Конституції України та ч.1 ст.370 КАС України, згідно з якими, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення відповідно до ч.2 ст.370 КАС України тягне за собою відповідальність, встановлену законом. Завершальною стадією судового провадження є виконання судового рішення як гарантія захисту порушених прав та інтересів осіб, які звернулись до суду за їх відновленням.

Таким чином, рішення суду, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Тому особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити дії встановлені Законом для його виконання.

Метою ж роз`яснення судом ухваленого ним рішення є усунення такого недоліку, як незрозумілість судового рішення щодо неоднакового тлумачення висновків суду, що перешкоджає його належному виконанню.

Виходячи з тлумачення положень статті 254 КАС України, судове рішення може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто роз`яснення судового рішення це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі. Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду. На зазначений висновок також посилається Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23.02.2022 у справі № 160/3964/20.

Ясність судового рішення полягає у логічному, чіткому, переконливому і зрозумілому викладенні його змісту, оскільки недотримання цих вимог може ускладнити або взагалі унеможливити виконання постанови чи ухвали суду. Чіткість викладу передбачає, зокрема, що терміни, вжиті у судовому рішенні, відповідають тому змістові, що вони мають за законодавством України. Такі терміни чітко співвідносяться із поняттями, які вони позначають, а текст правової норми, застосованої судом, відтворюється без перефразовування і при цьому ясно, де наводиться правова норма, а де суд дає своє тлумачення її змісту. Переконливість і зрозумілість викладення змісту судових рішень забезпечується шляхом дотримання правил юридичної техніки.

Отже, єдиним критерієм для роз`яснення судового рішення є встановлення судом факту того, що рішення є незрозумілим, тобто зі змісту його резолютивної частини не можна зробити висновки про обсяг прав та обов`язків учасників справи у спірних правовідносинах.

Суд зазначає, що мотиви, з яких суд постановив рішення від 12.06.2023, детально в ньому викладені, як і резолютивна частина. Рішення суду не містить неоднозначних для розуміння висновків.

Зазначене рішення є цілком обґрунтованим та зрозумілим, а зміст резолютивної частини судового рішення, яким є рішення, повністю розкрито змістом його мотивувальної частини.

За таких умов, підстави для роз`яснення рішення суду відсутні.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява представника Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про роз`яснення судового рішення задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 254, 256 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити представникові Головного управління ДПС у Дніпропетровській області у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення.

Ухвала набирає законної сили 02.09.2024.

Ухвала може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного її тексту шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала складена 02.09.2024.

Суддя Н.В. Кучугурна