Справа № 480/7676/24
Суддя: І.Г. Шевченко
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
02 вересня 2024 року Справа № 480/7676/24
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевченко І.Г., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,
В С Т А Н О В И В:
До Сумського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 в якій просить:
1) визнати протиправною бездіяльність відповідачів військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 у відношенні до ОСОБА_1 , щодо не здійснення нарахування та виплати грошового забезпечення за період з 24 лютого 2022 року по 29 лютого 2024 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01 січня 2022, 01 січня 2023, 01 січня 2024 років та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року.
2) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування, а військову частину НОМЕР_2 виплатити на користь ОСОБА_1 , грошове забезпечення за період з 24 лютого 2022 року по 29 лютого 2024 року з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01 січня 2022, 01 січня 2023, 01 січня 2024 років та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від ЗО серпня 2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
3) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 у відношенні до ОСОБА_1 , щодо не здійснення нарахування та виплати суми грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022, 01 січня 2023, 01 січня 2024 років та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року;
4) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 та військову частину НОМЕР_2 здійснити на користь ОСОБА_1 , нарахування та виплатити суми грошової допомоги на оздоровлення за 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022, 01 січня 2023, 01 січня 2024 років та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
5) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 у відношенні до ОСОБА_1 , щодо не здійснення нарахування та виплати суми матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022, 01 січня 2023, 01 січня 2024 років та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року, в розмірі одного окладу за військовим званням;
6) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування, а військову частину НОМЕР_2 виплатити на користь ОСОБА_1 , суму матеріальної допомоги для вирішення соціально- побутових питань за 2022, 2023, 2024 роки з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022, 01 січня 2023, 01 січня 2024 років та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від ЗО серпня 2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
7) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 у відношенні до ОСОБА_1 , щодо не здійснення нарахування та виплати суми грошової компенсації за 2022, 2023, 2024 роки в кількості 42 дні невикористаної додаткової відпуски як учасника бойових дій, передбачених статтею 16-2 Закону України «Про відпуски» та відповідно до пункту 12 статті 12 розділу III «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022, 01 січня 2023, 01 січня 2024 років та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року;
8) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування, а військову частину НОМЕР_2 виплатити на користь ОСОБА_1 , суми грошової компенсації за 2022, 2023, 2024 роки в кількості 42 дні невикористаної додаткової відпуски як учасника бойових дій, передбачених статтею 16-2 Закону України «Про відпуски» та відповідно до пункту 12 статті 12 розділу III «Про статус ветеранів війни та гарантії їх соціального захисту» з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022, 01 січня 2023, 01 січня 2024 років та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року, з урахуванням раніше виплачених сум;
9) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 та військової частини НОМЕР_2 у відношенні до ОСОБА_1 , щодо не здійснення нарахування та виплати суми одноразової грошової допомоги при звільненні військових зі служби, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом на 01 січня 2022 року, на 01 січня 2023 року, на 01 січня 2024 року та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п. 4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення соціального захисту військовослужбовців, поліцейських та деяких інших осіб"
10) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування, а військову частину НОМЕР_2 виплатити на користь ОСОБА_1 , суму одноразової грошової допомоги при звільненні військових зі служби, з урахуванням посадового окладу та окладу за військовим званням, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2022 року, 01 січня 2023 року, 01 січня 2024 року, та множенням на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» №704 від 30 серпня 2017 року та Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення соціального захисту військовослужбовців, поліцейських та деяких інших осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.
Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням ст.161 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Так, відповідно до ч.1 ст.161 КАС України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Однак всупереч вказаній нормі, позивачем не було додано до позову його копій з додатками для відповідачів.
Крім того, відповідно до ч.6 ст.161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.
Частиною першою статті 122 КАС України передбачено, що адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Згідно ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до частини 3 статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Так, відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник мав право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022) із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Як вбачається з позову, предметом спірних правовідносин за цим позовом є нарахування та виплата позивачу грошового забезпечення у належному розмірі за період з 01.01.2022 по 29.02.2024 включно. Тобто, спір щодо нарахування та виплати позивачу грошового забезпечення у належному розмірі є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.
Вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, суд, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, наголошує, що положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед ч. 5 ст. 122 КАС України.
Враховуючи, що спірний період у цій справі розпочався ще до обмеження строку звернення про стягнення належної працівнику заробітної плати трьома місяцями, тому позивачем не пропущений строк звернення до суду в частині вимог, що стосуються періоду з 01.01.2022 по 18.07.2022.
Разом з тим, щодо вимог в частині періоду з 19.07.2022 та по 29.02.2024 включно, суд вказує наступне.
Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022) з 19.07.2022 строк звернення до суду з позовами, пов`язаними з недотриманням законодавства про оплату праці, обмежується трьома місяцями.
Проте, відповідно до пункту першого глави XIX Прикінцеві положення КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відмінено з 30 червня 2023 р. на всій території України карантин.
Таким чином, тримісячний строк звернення до суду із позовними вимогами в частині періоду з 19.07.2022, встановлений ч. 2 ст. 233 КЗпП України, фактично почав відліковуватись з 01.07.2023 (з дня скасування карантину) та, зокрема, за період з 19.07.2022 по 01.07.2023, мав закінчитись у жовтні 2023 р. (02.10.2023 - тримісячний строк з дня скасування карантину), щодо грошового забезпечення, нарахованого за липень 2023р. (02.07.2023 по 31.07.2023) строк звернення сплив 01.11.2023, за серпень 2023р. - 01.12.2023, за вересень 2023р. - 01.01.2024, жовтень 2023р. - 01.02.2024, листопад 2023р. - 01.03.2024, за грудень 2023 р. - 01.04.2024, січень 2024 р. - 01.05.2024, лютий 2024р. - 01.06.2024.
Натомість із позовом до суду позивач звернувся лише 27.08.2024 (згідно штемпелю на поштовому конверті), тобто із пропуском строку звернення до суду.
При цьому, заяви про поновлення пропущеного строку з зазначенням підстав поважності та відповідних доказів суду надано не було.
У разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку (ч.1 ст. 123 КАС України).
Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Згідно ч.2 ст.169 КАС України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Керуючись ст. ст. 132, 133, 160, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, -
У Х В А Л И В:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Військової частини НОМЕР_2 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії - залишити без руху.
Недоліки позовної заяви можуть бути усунені позивачем протягом 10 днів з дня отримання копії цієї ухвали шляхом подання до суду
1) заяви про поновлення строку на звернення з позовом до суду із зазначенням у ній підстав та наданням доказів поважності його пропуску в частині вимог, що стосуються періоду з 19.07.2022 по 29.02.2024 включно.
2) копій позовної заяви з додатками для відповідачів.
У разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде повернута позивачу.
Копію даної ухвали направити особі, що звернулась з позовною заявою.
Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.

Суддя І.Г. Шевченко