Справа № 600/3252/24-а
Суддя: Анісімов Олег Валерійович
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 р. м. Чернівці Справа № 600/3252/24-а

Чернівецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Анісімова О.В., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

І. РУХ СПРАВИ

1.1. Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправними дії та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.07.2024 ВП №73862890 про накладення на Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн.

1.2. Ухвалою суду від 26.07.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

1.3. Ухвалою суду від 29.07.2024 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи.

ІІ. ОБСТАВИНИ СПРАВИ

2.1. 18.01.2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельником Ю.М. відкрито виконавче провадження №73862890 щодо примусового виконання виконавчого листа від 27.10.2023 року, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом у справі №600/3975/22-а.

2.2. 15.07.2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельником Ю.М. у рамках виконавчого провадження №73862890 винесено постанову про накладення на боржника (Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради) штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду.

2.3. Позивач не погоджується з прийнятою відповідачем постановою від 15.07.2024 року, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

ІІІ. АРГУМЕНТИ СТОРІН

Позиція позивача

3.1. В обґрунтування позовних вимог представник позивач зазначає, що постанова про накладення штрафу від 15.07.2024 року по ВП №73862890 підлягає скасуванню з наступних підстав.

3.2. Так, стверджує про те, що на виконання виконавчого листа №600/3975/22-а виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом від 27.10.2023 року, Департаментом здійснено перерахунок та нараховано недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік ОСОБА_1 у розмірі 8179 грн., про що повідомлено відповідача листом від 29.01.2024 № 21/02-15/558.

3.3. Нарахована ОСОБА_1 сума в розмірі 8179 грн. доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України, проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Департаменту та проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

3.4. Враховуючи, що Департаментом добровільно здійснено перерахунок допомоги до відкриття виконавчого провадження та вживаються дії на виконання рішення суду, а саме щомісяця до 5 числа Департамент подає регіональному органу соціального захисту населення обласної державної адміністрації інформацію про потребу в бюджетних коштах для забезпечення виконання рішень судів, підготовлену за встановлено Мінсоцполітики формою. Департамент повідомив відповідача та ОСОБА_1 про неможливість виплатити допомогу ОСОБА_1 через відсутність необхідного фінансування.

3.5. Отже, на думку представника позивача, Департамент вжив всіх необхідних заходів для виплати допомоги та виконання рішення суду в повному обсязі.

Позиція відповідача

3.6. До суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позову.

3.7. Вважає, що позивачем не було надано жодних доказів відсутності коштів для виплати недоплаченої грошової допомоги на виконання судового рішення, і здійснення перерахунку та нарахування є лише передумовою її виплати та не свідчить про виконання рішення суду в повному обсязі.

ІV. ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

4.1. Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Ю.М. від 18.01.2024 року відкрито виконавче провадження №73862890.

Виконавче провадження відкрито за виконавчим листом від 27.10.2023 року, виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом у справі №600/3975/22-а щодо зобов`язання Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 як учаснику бойових дій, щорічну разову грошову допомогу до 5 травин за 2022 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

4.2. У січні 2024 року Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради направив листа (від 29.01.2024 року №21/02-15/558) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому вказав, на виконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/3975/22-а здійснено перерахунок та нараховано ОСОБА_1 недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2022 у розмірі 8179,00 грн. тобто в розмірі, передбаченому ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Неодноразово Департамент вживав заходів для виконання судових рішень та встановлення належних асигнувань головним розпорядником цієї бюджетної програми, що підтверджується численними зверненнями до Мінсоцполітики та інших державних органів. Зазначено, що виплати допомоги до 5 травня здійснюються Департаментом виключно за рахунок асигнувань з Державного бюджету. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення таких виплат, Департамент немає. Відсутність бюджетного фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Таким чином, Департамент, в межах наданих повноважень, фактично виконав рішення Чернівецького окружного адміністративного суду по справі №600/3975/22-а. Після затвердження асигнувань та надходження субвенції з державного бюджету України Департамент проведе виплату ОСОБА_1 недоплаченої щорічної грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік.

4.3. 15.07.2024 року головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельником Ю.М. у рамках виконавчого провадження №73862890 винесено постанову про накладення на боржника (Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради) штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/3975/22-а і зобов`язано останнього протягом десяти робочих днів виконати рішення суду.

V. ПОЗИЦІЯ СУДУ

5.1. Предметом цього позову є постанова головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Мельника Ю.М. від 15.07.2024 року по виконавчому провадженню №73862890, якою на позивача накладено штраф у розмірі 5100,00 грн.

5.2. Отже, при розгляді цієї справи, суд має надати зазначеній постанові оцінку на предмет відповідності чинним нормативно-правовим актам, через призму верховенства права.

5.3. Так, статтею 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

5.4. Відповідно до статті 129-1 Конституції України, судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

5.5. У відповідності до статті 1 Закону № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

5.6. За змістом статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

5.7. Згідно частини 1 статті 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

5.8. У відповідності до пункту 9 частини 1 статті 39 Закону №1404-VIII виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

5.9. Частиною 2 статті 63 Закону №1404-VIII визначено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

5.10. Своєю чергою, стаття 75 Закону №1404-VIII встановлює відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

5.11. Так, згідно частини 1 статті 75 Закону №1404-VIII у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

5.12. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення (частина 2 статті 75 Закону №1404-VIII).

5.13. Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що Законом №1404-VIII встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. А тому, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу, має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

5.14. Поважними в розумінні наведених норм Закону №1404-VІІІ можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

5.15. Судом встановлено, що у зв`язку з невиконання рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/3975/22-а винесено постанову про накладення на боржника (Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради) штрафу на користь держави у розмірі 5100,00 грн.

5.16. У свою чергу, обґрунтовуючи позовні вимоги представник позивача зазначає, що на виконання виконавчого листа від 27.10.2023 року виданого Чернівецьким окружним адміністративним судом у справі №600/3975/22-а, Департаментом здійснено перерахунок та нараховано недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2022 рік ОСОБА_1 у розмірі 8179 грн., про що повідомлено відповідача листом від 29.01.2024 № 21/02-15/558. Нарахована ОСОБА_1 сума в розмірі 8179 грн. доплати має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України, проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Департаменту та проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань.

5.17. Суд зазначає, що визначальним при вирішенні питання про накладення на боржника штрафу є не встановлення самого лише факту невиконання ним рішення суду, а надання оцінки причинам, у зв`язку з якими боржник не виконує (частково чи повністю) рішення суду. Відповідно, державним виконавцем при прийнятті такого рішення необхідно було достеменно з`ясувати відсутність поважних причин невиконання рішення суду або обґрунтувати у документах, що передують винесенню постанови про накладення штрафу (наприклад, в акті державного виконавця) підстави визнання неповажними тих причин, на які посилається боржник, як на обставини, що унеможливили повне або часткове невиконання рішення суду.

5.18. Надаючи оцінку обставинам даної справи, суд приходить до висновку, що старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції при винесенні постанови про накладення штрафу від 15.07.2024 року не з`ясовано причин, які зумовили невиконання Департаментом соціальної політики Чернівецької міської ради рішення Чернівецького окружного адміністративного суду у справі №600/3975/22-а та відповідно не надано оцінки їх поважності/не поважності.

5.19. Наведене дає підстави суду для висновку про передчасність, а відтак, і необґрунтованість та незаконність оскаржуваної позивачем постанови.

5.20. Поряд з цим суд звертає увагу на правову позицію, викладену у рішеннях Верховного Суду України (постанова від 24.03.2015 року у справі № 21-66а14 та від 26.05.2015 року у справі № 21-199а15) та Верховного Суду (постанови від 10.09.2019 року по справі №0840/3476/18 та від 19.08.2020 року по справі №140/784/19), яка стосується того, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

5.21. Як вбачається з матеріалів справи, Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради добровільно виконав рішення суду в частині здійснення нарахування ОСОБА_1 грошової допомоги до 5 травня за 2022 рік, однак не здійснив її виплату з причини відсутності бюджетного фінансування.

5.22. При цьому судом встановлено, що Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради вживав заходів для виконання судового рішення та встановлення належних асигнувань головним розпорядником цієї бюджетної програми.

5.23. У даному випадку позивач не має реальної фінансової можливості виконати судове рішення у повному обсязі, оскільки кошти з Державного бюджету на вказану вище виплату не виділялись, що свідчить про те, що позивачем добровільно виконано вимоги державного виконавця в межах своїх повноважень, а саме: згідно з рішенням боржник здійснив нарахування суми грошової допомоги, яка підлягає сплаті за рішенням суду, водночас у зв`язку із відсутністю коштів такі суми виплачені стягувачу у виконавчому проваджені не були.

5.24. Суд вважає, що невиконання судового рішення позивачем в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів. При цьому, поважними можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником, та які не залежали від його волевиявлення.

5.25. Суд погоджується з доводами позивача про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

5.26. Аналогічна правова позиція висловлена і у постановах Верховного Суду від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 21 лютого 2018 року у справі №814/2655/14, від 21 серпня 2019 року у справі № 754/3105/17, від 10 вересня 2019 року у справі №0840/3476/18, від 19 серпня 2020 року у справі №140/784/19.

5.27. Враховуючи викладене у своїй сукупності, прийнята головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції постанова про накладення штрафу від 15.07.2024 року по ВП №73862890 є протиправною, а тому підлягає скасуванню.

VІ. ВИСНОВКИ СУДУ

6.1. Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу, а згідно частини 2 цієї статті КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

6.2. Аналізуючи матеріали адміністративної справи у своїй сукупності та враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що відповідачем не доведено суду правомірність прийняття оскаржуваної позивачем постанови, а тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

6.3. Суд наголошує, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

6.4. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи (стягувача) на отримання бюджетних коштів. Правова система України не існує автономно, а тому ефективна реалізація її механізмів можлива виключно із врахуванням фінансово-економічних показників держави.

VІ. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

7.1. Статтею 139 КАС України вирішено питання розподілу судових витрат, зокрема відповідно до її частини 2 при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

7.2. Із матеріалів справи видно, що позивачем не понесено судових витрат, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, у зв`язку із чим відсутні підстави для вирішення даного питання.

На підставі викладеного, керуючись статтями 73-77, 90, 241-246, 250, 287 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Департаменту соціальної політики Чернівецької міської ради до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними дій та скасування постанови задовольнити повністю.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 15.07.2024 року по ВП №73862890 про накладення на Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради штрафу на користь держави у розмірі 5100 грн.

Згідно статті 272 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

У відповідності до статей 287, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду першої інстанції можуть бути оскаржені в апеляційному порядку повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повне найменування учасників процесу:

Позивач Департамент соціальної політики Чернівецької міської ради (м. Чернівці, вул. Героїв Майдану, буд. 176, ).

Відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Чернівецькій області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Чернівці, вул. Целана, буд. 11, ).

Суддя О.В. Анісімов