Справа № 521/12386/24
Суддя: Мурзенко М. В.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №: 2-а/521/121/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Мурзенко М.В.,

при секретарі Корнієнко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій незаконними, скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності № С/11504 від 19.07.2024 року,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, адвокат Бардук В. І. звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконними, скасування постанови ІНФОРМАЦІЯ_2 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП № С/11504 від 19.07.2024 року.

Позов обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.210-1 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за відмову від отримання та підписання повістки про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вважає постанову такою, що підлягає скасуванню, посилаючись на відсутність у співробітника відповідача законних підстав для вручення йому повістки, оскільки він перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою судді Малиновського районного суду м.Одеси від 06 серпня 2024 року було відкрито провадження у справі, поновлено позивачу строк на звернення до суду.

Позивач, його представник в судове засіданні не з`явились, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явились, про час, місце та дату судового засідання повідомлені належним чином через систему «Електронний суд».

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд доходить висновку про часткове задоволення адміністративного позову з огляду на наступне.

В силу ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що 19 липня 2024 року оскаржуваною постановою т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за те, що позивач в порушення вимог ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», 16 липня 2024 року о 17 год. 00 хв. в АДРЕСА_1 відмовився від підписання та отримання повістки на виклик до ІНФОРМАЦІЯ_4 за адресою АДРЕСА_1 до каб. № 24 на 16 липня 2024 р. о 21 год. 00 хв., про що складено відповідний акт, від пояснень своєї відмови від отримання та підписання повістки відмовився, документів, які б підтвердили правомірність відмови, не надав.

З матеріалів справи вбачається, що винесенню оскаржуваної постанови передувало складення протоколу про адміністративне правопорушення № С/11075 від. 16 липня 2024 р. (а.с. 20-22), в якому зазначено в т.ч. про наявність свідків правопорушення: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Ухвалою про відкриття провадження у справі було витребувано від відповідача для огляду в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення, проте, в порушення вимог ст. 80 КАС, відповідачем відповідні матеріали надані не були.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до ч. 2, ч. 5 ст. 77 КАС України передбачає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Оскаржувана постанова зафіксована не в автоматичному режимі, на обґрунтування правомірності прийнятої постанови доказів відповідачем не надано.

В позовній заяві позивач зазначає, що перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується також копією його військового квитка (а.с. 26-40), витягу № 74638-22052024 з Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів від 22.05.2024 р. (а.с. 15)

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови вбачається, що позивач о 17 год. 00 хв. 16 липня 2024 року знаходився за адресою розташування ІНФОРМАЦІЯ_2 , надав військовий квиток, з якого вбачається перебування його на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Доказів необхідності повторного прибуття позивача в той же день до Приморського РТЦК о 21 год. 00 хв. суду не надано.

Також в матеріалах справи не міститься доказів на підтвердження того, з якою метою, відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», позивач викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи, що відповідачем по справі не надано доказів на спростування тверджень позивача, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині скасування оскаржуваної постанови.

В частині вимог про визнання дій т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності незаконними суд доходить висновку про відмову в задоволенні позову, оскільки обраний позивачем спосіб захисту своїх порушених прав в цій частині не є ефективним, оскільки не призводить до їх поновлення, правомірність дій відповідної посадової особи щодо притягнення до адміністративної відповідальності оцінюються судом при розгляді вимог про скасування відповідної постанови.

Керуючись ст. ст. 2, 19, 20, 77, 159, 229, 242-246, 286 КАС України, ч. 2 ст. 122, ст. 280, п. 3 ч. 1 ст. 293 КУпАП, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати постанову тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_2 за справою про адміністративне правопорушення № С/11504 від 19 липня 2024 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч.3 ст.210-1 КпАП України.

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 в частині вимог про визнання дій тимчасово виконуючого обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 підполковника ОСОБА_2 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності незаконними відмовити.

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду на протязі десяти днів.

Головуючий: