Справа № 320/12833/23
Суддя: Єгорова Наталія Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді - Єгорової Н.М.,

суддів - Сорочка Є.О., Чаку Є.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИЛА :

У березні 2023 року позивач - ОСОБА_1 звернулась до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, яким просила:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, що полягають у відмові ОСОБА_1 призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, у неврахуванні рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі №1-р/2020, ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII, неправильного обчислення пільгового стажу, неврахуванні документів, що підтверджують пільговий стаж;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07 лютого 2023 року №02;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити та здійснювати виплати ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, із врахуванням рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року у справі №1-р/2020, ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року №1788-Х1І в редакції до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року №213-VIII, починаючи з 13 січня 2023 року, з урахуванням пільгових періодів її роботи:

з 21 липня 1992 року до 01 жовтня 2010 року - мулярем 1,2,3,4 розряду у Будівельному управлінні №13 тресту "Київміськбуд - 3";

з 02 лютого 2010 року до 08 січня 2014 року - мулярем 4 розряду мулярів в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад у Будівельному управлінні №13 ВАТ тресту "Київміськбуд - 3";

з 09 січня 2014 року до 04 грудня 2015 року - мулярем 4 розряду в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад у ПАТ Трест "Київміськбуд - 3".

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року адміністративний позов задоволено частково:

- визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періодів її роботи з 21 липня 1992 року до 01 жовтня 2010 року, з 02 лютого 2010 року по 08 січня 2014 року, з 09 січня 2014 року по 04 грудня 2015 року;

- визнано протиправним та скасовано рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07 лютого 2023 року №02;

- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. б ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788- ХІІ та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 13 січня 2023 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 21 липня 1992 року до 01 жовтня 2010 року, з 02 лютого 2010 року по 08 січня 2014 року, з 09 січня 2014 року по 04 грудня 2015 року;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено;

- стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 1 073,60 грн.

Не погоджуючись із прийнятим судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року, а саме:

- в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити ОСОБА_1 , пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 13 січня 2023 року;

- в частині відмови в задоволені вимог щодо пенсійних виплат;

- в мотивувальній частині рішення щодо відсутності у неї права на призначення пенсії відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оскільки позивач не могла мати легітимні очікування щодо виходу на пенсію, бо станом на 01 квітня 2015 року мала 47 років;

- в мотивувальній частині рішення щодо віку та помилково зазначених нормативних параметрів часу виходу на пільгову пенсію відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV, зокрема 53 рози з 1 жовтня 1967 року по 31 березня 1968 року на 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

Також апелянт просить ухвалити нову постанову, резолютивну частину якої викласти в такій редакції:

"Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 періодів її роботи з 21 липня 1992 року до 01 жовтня 2010 року, з 02 лютого 2010 року до 08 січня 2014 року, з 09 січня 2014 року до 04 грудня 2015 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07 лютого 2023 року №02.

Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України у м. Києві призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до п. б ч. 1 ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 13 січня 2023 року, зарахувавши до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 21 липня 1992 року до 01 жовтня 2010 року, з 02 лютого 2010 року по 08 січня 2014 року, з 09 січня 2014 року по 04 грудня 2015 року".

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом порушено норми матеріального права, неповно досліджено фактичні обставини справи, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Позивач наголосила, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволенні позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві? оскільки у зв`язку з скасуванням рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07 лютого 2023 року №02 призначенням пенсії займається орган до якого було подано заяву про призначення пенсії та документи, а саме - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Також апелянт зазначила про те, що судом першої інстанції безпідставно відмовлено в задоволені позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, оскільки пенсія має не лише призначатися, а й виплачуватись.

У межах встановленого судом строку відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

Також не погоджуючи із прийнятим судовим рішенням, відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального та процесуального права.

Відповідач зазначив відсутність підстави для зарахування пільгового стажу за Списком №2 періодів роботи ОСОБА_1 з 21 липня 1992 року до 01 жовтня 2010 року, з 02 лютого 2010 року по 08 січня 2014 року, з 09 січня 2014 року по 04 грудня 2015 року, оскільки відсутні довідки, уточнюючі пільговий характер роботи відповідно до вимог Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній.

Додатково наголосив, що обчислення стажу, призначення та виплата пенсій відносить виключно до функцій органів Пенсійного фонду України та є його дискреційними повноваженнями, водночас суд не може підміняти такий орган.

Також зазначив про відсутність рішень Конституційного Суду України щодо ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування", а тому призначення пенсії на пільгових умовах здійснюється відповідно до вказаної статті.

У межах встановленого судом строку відзиву позивача на апеляційну скаргу не надійшло.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції - скасуванню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом громадянина України НОМЕР_1 , виданого Солом`янським РВ ГУ МВС України в м. Києві (13-14).

Згідно з розпискою повідомленням від 13 січня 2023 року №511 позивачем подано заяву до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №2, до якої долучено копії наступних документів: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру; паспорт громадянина України; диплом (свідоцтво, атестат) про навчання; витяг; облікову карту; свідоцтво про народження дитини; свідоцтво про розірвання шлюбу; свідоцтво про шлюб; свідоцтво про народження дитини; інші документи; трудову книжку, довідки, що визначають право на пенсію на пільгових умовах (а.с. 19).

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 30 січня 2023 року №2600-0212-8/15490 повідомило позивача про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 12 січня 2023 року №02 їй відмовлено в призначені пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", оскільки до страхового стажу не зараховано періоди роботи відображені в трудовій книжці НОМЕР_2 та диплом № НОМЕР_3 , оскільки відсутній документ підтверджуючий зміну прізвища " ОСОБА_2 " - " ОСОБА_3 " (а.с. 20-22).

Відповідно до розписки-повідомлення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 01 лютого 2023 року №1207 позивачем подано заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, до якої долучено копії: довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорта, анкету опитування, диплома про навчання, витяг, свідоцтва про народження, свідоцтва про народження дитини, свідоцтва про шлюб, трудову книжку, інші документи (а.с. 23-24).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07 лютого 2023 року №02 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки страховий стаж становить 31 рік 1 місяць 5 днів, пільговий стаж відсутній, до пільгового стажу не зараховано період з 21 липня 1992 року по 04 грудня 2015 року, оскільки відсутня довідка, уточнююча пільговий характер роботи.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві листом від 21 лютого 2023 року №2600-0212-8/30836 повідомило позивача про те, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07 лютого 2023 року №802 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу для призначення даного виду пенсії (а.с. 25-26).

Вважаючи протиправними дії відповідачів щодо відмови в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 позивач звернулась до суду з позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком за Списком №2 не врахував всіх обставин, що мають значення для вирішення питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та як наслідок прийняв необґрунтоване рішення про відмову у зарахуванні до пільгового стажу за Списком №2 всього періоду роботи позивача, який наведений вище, тобто діяв не у спосіб передбачений нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення" та Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Відмовляючи в задоволені частини позовних вимог суд першої інстанції зазначив про те, що оскаржуване рішення прийнято Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, а тому саме останнього слід зобов`язати призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 13 січня 2023 року, водночас позовні вимоги заявлені до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві задоволенню не підлягають.

Також суд першої інстанції зазначив про передчасність вимог про зобов`язання органів Пенсійного фонду України виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах по Списку №2, оскільки пенсія позивачу фактично не призначена, а стверджувати, що пенсія не буде виплачена ОСОБА_1 після її призначення станом на час вирішення даного спору по суті не вбачається за можливе.

Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

03 жовтня 2017 року Верховною Радою України ухвалено Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" № 2148-VIII, що доповнив Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV розділом XIV-1, який містить п. 2 ч. 2 ст.114 наступного змісту:

"На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах".

За приписами ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Згідно з п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції, чинній до внесення змін Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 02 березня 2015 року № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 01 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений п. "б" ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до п. 1 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII.

Згідно з п. 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 Конституційний Суд України визнав неконституційними окремі положення Закону України "Про пенсійне забезпечення", у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення. Одночасно Конституційний Суд України встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням Рішення Конституційного суду України № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в Рішенні Конституційного Суду України).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 з одного боку, та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"- з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах, а саме 50 та 55 року.

Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду викладених у постанові від 03 листопада 2021 року в зразковій справі №360/3611/20 Закон України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020 з одного боку та Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" явно суперечать один одному, а тому у даній категорії справ підлягають застосуванню саме норми Закону України "Про пенсійне забезпечення" з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 23 січня 2020 року № 1-р/2020.

Враховуючи вищевикладене, висновки суду першої інстанції про необхідність застосування до спірних правовідносин п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є помилковими.

Як встановлено судом, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07 лютого 2023 року №02 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, до пільгового стажу не зараховано період з 21 липня 1992 року по 04 грудня 2015 року, оскільки відсутня довідка, уточнююча пільговий характер роботи.

Згідно з відзивом на позовну заяву та апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області до страхового стажу позивача не зараховано період роботи з 21 липня 1992 року по 04 грудня 2015 року, оскільки відсутня довідка уточнююча пільговий характер роботи відповідно до вимог Додатку 5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній.

Згідно з копією трудової книжки серія НОМЕР_4 ОСОБА_1 у спірний період працювала на наступних посадах:

- з 21 липня 1992 року по 01 лютого 2010 року - мулярем 1,2,3,4 розряду у Будівельному управлінні №13 тресту "Київміськбуд - 3";

- з 02 лютого 2010 року по 08 січня 2014 року - мулярем 4 розряду мулярів в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад у Будівельному управлінні №13 ВАТ тресту "Київміськбуд-3";

- з 09 січня 2014 року по 04 грудня 2015 року - мулярем 4 розряду в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад у ПАТ Трест "Київміськбуд - 3".

Згідно з положеннями ст. 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з п. 20 Порядку № 637 визначено, що в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Згідно з п. 3 Порядку застосування Списків №1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації.

Постановою Кабінету Міністрів від 11 березня 1994 року №162 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, цехів, професій, посад і показників з шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, в якому у розділі XXVII "Будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, реставрація та ремонт будівель, споруд та інших споруд" передбачені професії "Муляри, які постійно працюють в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад".

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року №6 "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Вказана постанова була чинна до 03 серпня 2016 року та охоплювала період роботи позивача, який не був врахований Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області як пільговий стаж по Списку №2.

Згідно з позицією 27а розділу ХХVII "Будівництво" муляри, зайняті в бригадах мулярів і в спеціалізованих ланках мулярів комплексних бригад відносяться до Списку №2.

Відповідно до наказу Трест "Київміськубуд-3" від 22 лютого 1995 року №06 затверджено перелік робітничих місць виробництва, професій та посад з пільговим забезпеченням громадян згідно Списку №2, зокрема 12660 - муляр. Крім того вказаним наказом затверджено протоколи результатів проведення атестації робочих місць працівників з пільговим пенсійним забезпеченням.

Також в матеріалах справи наявні накази ВАТ "Трест Київміськбуд-3" від 30 березня 2000 року №32, від 21 березня 2005 року №12, від 14 квітня 2010 року №14, від 10 квітня 2015 року №25 "Про атестацію робочих місць за умовами праці", у відповідності до яких муляр відноситься до переліку робітничих місць виробництва, професій та посад з пільговим забезпеченням громадян згідно Списку №2.

Згідно з довідкою ПАТ "Трест Київміськбуд-3" від 09 листопада 2017 року вих. №3/67-2 ОСОБА_1 працювала в Будівельному управлінні №13 "Трест "Київміськбуд-3" з 21 липня 1992 року по 04 грудня 2015 року (а.с. 45).

Як вбачається з матеріалів справи зазначені документи надавались позивачем до органів Пенсійного фонду України разом з заявами про призначення пенсії та були в їх розпорядженні.

Доводи апелянта - Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про те, що позивачем не було надано уточнюючої довідки на підтвердження пільгового стажу, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки п. 20 Порядку застосовується виключно у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.

В даному випадку, колегія судів зазначає про те, що в органів Пенсійного фонду в розпорядженні були наявні документи на підтвердження у позивача пільгового стажу, а тому посилання виключно на відсутність довідки, уточнюючої пільговий характер роботи відповідно до вимог Додатку 5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки та відповідних записів у ній, є безпідставним.

Оскільки підставою для прийняття Головним управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області рішення від 07 лютого 2023 року №02 зазначено відсутність у ОСОБА_1 пільгового стажу у зв`язку з відсутністю довідки уточнюючої пільговий характер роботи, враховуючи встановлені обставини, суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи позивача в частині наявності підстав для визнання протиправними дій щодо незарахування пільгового стажу, скасування рішення від 07 лютого 2023 року №02 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 періоди роботи ОСОБА_1 з 21 липня 1992 року по 01 лютого 2010 року, з 02 лютого 2010 року по 08 січня 2014 року, з 09 січня 2014 року по 04 грудня 2015 року.

Разом з тим, обчислення стажу, призначення та виплата пенсії відносить до дискреційних повноважень органів Пенсійного фонду України, а враховуючи, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю довідки уточнюючої пільговий характер роботи, а Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області не здійснено заходів які передбачені чинним законодавством у межах повноважень пенсійного органу для перевірки всіх обставин, наявні підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 та надані документи з урахуванням висновків суду у даній справі.

Також колегія суддів звертає увагу позивача на те, що оскільки її заява про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та додані до неї документи перебували на розгляді Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області за результатами чого прийнято оскаржуване рішення від 07 лютого 2023 року №02, доводи останньої про необхідність зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати пільгові періоди роботи та призначити пенсію є помилковими.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про порушення Київським окружним адміністративним судом норм матеріального права, а тому вважає за необхідне рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, колегія суддів виходить з положень ст. 139 далі - КАС України.

Відповідно до ст. 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3).

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат (ч. 6).

Як вбачається з матеріалів справи позивачем відповідно до квитанції від 04 травня 2023 року №0.0..1 сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1073,60 грн., відповідно до квитанції від 26 січня 2024 року №0.0..1 сплачено судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 1610,40 грн.

Оскільки, колегію суддів апеляційну скаргу задоволено частково, то на користь позивача слід присудити понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1342,00 грн. за рахунок бюджетних асигнувань призначених для Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області - задовольнити частково.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 27 грудня 2023 року - скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області щодо незарахування ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періодів її роботи з 21 липня 1992 року по 01 лютого 2010 року, з 02 лютого 2010 року по 08 січня 2014 року, з 09 січня 2014 року по 04 грудня 2015 року.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного Управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 07 лютого 2023 року №02 про відмову в призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за Списком №2 періоди її роботи з 21 липня 1992 року по 01 лютого 2010 року, з 02 лютого 2010 року по 08 січня 2014 року, з 09 січня 2014 року по 04 грудня 2015 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, місцезнаходження: 29000, м. Хмельницький, вул. Г. Чекірди, буд. 10) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) від 01 лютого 2023 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) понесені нею судові витрати зі сплати судового збору у сумі 1342,00 грн. (одна тисяча триста сорок дві гривні 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (, місцезнаходження: 29000, м. Хмельницький, вул. Г. Чекірди, буд. 10).

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Н.М. Єгорова

Судді Є.О. Сорочко

Є.В. Чаку