Справа № 420/11888/24
Суддя: Хом'якова В.В.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі судді Вікторії ХОМ`ЯКОВОЇ, розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом

Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області

до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)

про визнання протиправною та скасування постанови про стягнення виконавчого збору, -

ВСТАНОВИВ:

Саратська селищна рада Білгород-Дністровського району Одеської області (далі - позивач) звернулась до Відділу примусового виконання рішень Управління примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), в якій просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 28.03.2024 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №74577527;

- стягнути з Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за рахунок бюджетних асигнувань на користь Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області судовий збір у розмірі 3028,00 грн. за подання адміністративного позову.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 адміністративний позов Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області повернуто позивачеві без розгляду.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18.07.2024 року апеляційну скаргу Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 задоволено, ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою від 21.08.2024 суд відкрив провадження у справі, розгляд справи призначений на 02.09.2024 о 14 год. 30 хв.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.03.2024 разом з постановою про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа № 420/16319/22, виданого Одеським окружним адміністративним судом 12.04.2023, державний виконавець прийняв постанову про стягнення виконавчого збору в сумі 28400 грн. Про існування постанови про стягнення судового збору позивачу стало відомо 03.04.2024. Саратська селищна рада вважає протиправним винесення відповідачем постанови про стягнення виконавчого збору від 28.03.2024 у виконавчому провадженні № 74577527, а винесену постанову про стягнення виконавчого збору від 28.03.2024 у виконавчому провадженні № 74577527 - незаконною, оскільки виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 у справі № 420/16319/22 про зобов`язання Саратську селищну раду прийняти рішення, яким затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (безоплатно) та передати у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Саратської селищної ради,було відстрочено ухвалою суду від 30.01.2024 до припинення (скасування) воєнного стану але не довше ніж до 24 лютого 2024 року. Але П`ятий апеляційний адміністративний суд 19.03.2024 скасував ухвалу про відстрочення.

25.03.2024 до Саратської селищної ради звернувся ОСОБА_1 з заявою (клопотанням) про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (безоплатно) та передання у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Саратської селищної ради (колишньої Зорянської сільської ради) Білгород-Дністровського району (колишнього Саратського району) Одеської області (за межами населеного пункту) протягом десяти днів, та виконати зобов`язання згідно рішення суду від 24 лютого 2023 року по справі №420/16319/22.

28.03.2024 ОСОБА_1 подав до відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Мінюсту заяву про виконання судового рішення, у якій він просив прийняти до виконання виконавчий лист по справі №420/16319/22 Одеського окружного адміністративного суду, виданого 12.04.2023 за рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2023.

Саратський селищний голова своїм розпорядженням за № 50-ОД від 29.03.2024 "Про скликання позачергового пленарного засідання тридцять другої сесії Саратської селищної ради VIII скликання" визначила провести позачергове пленарне засідання тридцять другої сесії Саратської селищної ради VIII скликання 03 квітня 2024 року о 09.00 годині та рекомендувала розглянути на позачерговому пленарному засіданні тридцять другої - сесії Саратської селищної ради восьмого скликання питання: про розгляд заяви (клопотання) гр. ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (безоплатно) та передачу у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту). 30.03.2024 на засіданні постійної комісії селищної ради з питань земельних відносин та охорони довкілля, комунального господарства, будівництва та підприємницької діяльності було прийнято рішення: погодитись з проектом рішення "Про розгляд заяви (клопотання) гр. ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення ; земельної ділянки (безоплатно) та передачу у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Саратської селищної ради Білгород- Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту)" в цілому та рекомендувати його на розгляд пленарного засідання сесії селищної ради. 03.04.2024 на пленарному засіданні Саратської селищної ради восьмого скликання було прийнято рішення № 1532-VIII на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 лютого 2023 року у справі № 420/16319/22 яке набрало законної сили 28.03.2023 року і відстрочка виконання якого завершилась 19.03.2024 , постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду 19.03.2024, затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Саратської селищної ради (колишньої Зорянської сільської ради) Білгород-Дністровського району (колишнього Саратського району) Одеської області (за межами населеного пункту), передати у власність громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1564) загальною площею 2,0000 га, у тому числі: рілля - 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, місце розташування земельної ділянки: Одеська область, Білгород-Дністровський район (колишній Саратський район), Саратська селищна рада (колишня Зорянська сільська рада), за межами населеного пункту.

03.04.2024, тобто до отримання Саратською селищною радою постанови про відкриття виконавчого провадження від 28.03.2024 у виконавчому провадженні № 74577527, Саратською селищною радою шляхом прийняття рішення № 1532-УПІ "Про розгляд заяви (клопотання) гр. ОСОБА_1 щодо затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (безоплатно) та передачу у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області (за межами населеного пункту)" було добровільно виконано рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 у справі № 420/16319/22, зазначеного у виконавчому листі №420/16319/22 виданому 12.04.2023 Одеським окружним адміністративним судом . Отже, відповідач не вчиняв дії з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 у справі № 420/16319/22, зазначеного у виконавчому листі №420/16319/22, виданому 12.04.2023 Одеським окружним адміністративним судом, які б призвели до виконання зазначеного судового рішенні (виконання судового рішення здійснювалося Саратською селищною радою добровільно без примусових заходів відповідача), у зв`язку з чим у відповідача не має підстав для стягнення з Саратської селищної ради виконавчого збору, визначеного у оскаржуваній постанові. За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи - призвели до виконання рішення. Відповідачем при винесені постанови про стягнення виконавчого збору від 28.03.2024 не було дотримано положень частини 3 статті 40 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження". Оскаржувана постанова про стягнення виконавчого збору від 28.03.2024 , винесена раніше, тобто до закінчення виконавчого провадження № 74577527 на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження", що суперечить вимогам частини 3 статті 40 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII "Про виконавче провадження". у виконавчому провадженні № 74577527 - незаконною.

Від відповідача не надходив відзив на позовну заяву.

Згідно ч.1 ст. 287 Кодексу адміністративного судочинства України, учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Відповідачем у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби є відповідний орган державної виконавчої служби, а у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності приватного виконавця - приватний виконавець.(ч.3 ст. 287 КАСУ)

Адміністративна справа з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця вирішується судом протягом десяти днів після відкриття провадження у справі (ч.4 ст. 287 КАСУ).

Оскільки представники сторін не прибули в судове засідання, що суд розглядає справу в порядку письмового провадження. Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом. (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Судом встановлено, що рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 у справі № 420/16319/22 зобов`язано Саратську селищну раду прийняти рішення, яким затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (безоплатно) та передати у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Саратської селищної ради (колишньої Зорянської сільської ради) Білгород-Дністровського району (колишнього Саратського району) Одеської області (за межами населеного пункту). Суд також відстрочив виконання судового рішення в частині зобов`язання прийняти рішення до припинення (скасування) воєнного стану але не довше ніж до 24 лютого 2024 року. 12.04.2023 виданий виконавчий лист.

30.01.2024 суд відстрочив виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 у справі № 420/16319/22 до припинення (скасування) воєнного стану, але не довше ніж до 24 лютого 2025 року. П`ятий апеляційний адміністративний суд в ухвалі від 19 лютого 2024 по справі № 420/16319/22 скасував ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 30 січня 2024 року та ухвалив нову постанову, у задоволенні заяви Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про відстрочення виконання рішення суду у справі № 420/16319/22 - відмовлено.

25.03.2024 до Саратської селищної ради звернувся ОСОБА_1 з заявою (клопотанням) від 25.03.2024, у якій він просив затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (безоплатно) та передати у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Саратської селищної ради (колишньої Зорянської сільської ради) Білгород-Дністровського району (колишнього Саратського району) Одеської області (за межами населеного пункту) протягом десяти днів, та виконати зобов`язання згідно рішення суду від 24 лютого 2023 року по справі №420/16319/22.

Також ОСОБА_1 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за примусовим виконанням судового рішення. Постановою від 28.03.2024 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого документу: виконавчий лист № 420/16319/22 виданий 12.04.2023 Одеським окружним адміністративним судом про зобов`язання Саратську селищну раду Білгород-Дністровського району Одеської області прийняти рішення, яким затвердити ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (безоплатно) та передати у власність для ведення особистого селянського господарства орієнтовною площею 2,00 га на території Саратської селищної ради (колишньої Зорянської сільської ради) Білгород-Дністровського району (колишнього Саратського району) Одеської області (за межами населеного пункту). Відстрочити виконання судового рішення в частині зобов`язання прийняття рішення до припинення (скасування) воєнного стану, але не довше ніж до 24 лютого 2024 року.

Одночасно 28.03.2024 старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні №74577527 була винесена постанова про стягнення виконавчого збору в розмірі 28400 грн.

03.04.2024 на пленарному засіданні тридцять другої позачергової сесії Саратською селищної ради було прийнято рішення № 1532-VIII, яким затверджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки гр. ОСОБА_1 для ведення особистого селянського господарства на території Саратської селищної ради (колишньої Зорянської сільської ради) Білгород-Дністровського району (колишнього Саратського району) Одеської області (за межами населеного пункту), передано у власність громадянину ОСОБА_1 земельну ділянку (кадастровий номер земельної ділянки :01:001:1564) загальною площею 2,0000 га, у тому числі: рілля - 2,0000 га, для ведення особистого селянського господарства, місце розташування земельної ділянки: Одеська область, Білгород-Дністровський район (колишній Саратський район), Саратська селищна рада (колишня Зорянська сільська рада), за межами населеного пункту.

04.04.2024 Саратська селищна рада повідомила про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 у справі № 420/16319/22, направляла відповідачу копію рішення Саратської селищної ради від 03.04.2024 №1532-УІП та просила: закінчити на підставі пункту 9 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження № 74577527, відкрите на підставі виконавчого листа № 420/16319/22, виданого 12.04.2023 Одеським окружним адміністративним судом; припинити стягнення з Саратської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області виконавчого збору у розмірі 28400 гривень та витрат виконавчого провадження у розмірі 269 гривень на підставі постанов старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 28.03.2024 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні № 74577527 та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 74577527.

Постановою від 15.04.2024 закінчено виконавче провадження на підставі п. 9 ч.1 ст. 39, ст. 40 Закону "Про виконавче провадження" внаслідок фактичного виконання судового рішення в повному обсязі.

Позивач звертає увагу суду на те, що відповідач не вчиняв дії з примусового виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24.02.2023 у справі №420/16319/22, зазначеного у виконавчому листі №420/16319/22, виданому 12.04.2023 Одеським окружним адміністративним судом, які б призвели до виконання зазначеного судового рішення, виконання судового рішення здійснювалося Саратською селищною радою добровільно без примусових заходів відповідача, у зв`язку з чим у відповідача не має підстав для стягнення з Саратської селищної ради виконавчого збору.

З огляду на вищевикладене, Саратська селищна рада вважає протиправним винесення постанови про стягнення виконавчого збору від 28.03.2024 у виконавчому провадженні № 74577527, а винесену постанову про стягнення виконавчого збору від 28.03.2024 у виконавчому провадженні № 74577527 - незаконною.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження та примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), в контексті статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" №1404-VIII від 02.06.2016 розуміють сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 1 частини 1 статті 3 відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною 1 статті 5 Закону №1404-VIII передбачено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Частиною 1 статті 13 Закону №1404-VIII визначено, що під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша). Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (пункт 1 частини другої).

Статтею 74 Закону України від 02.06,2016 № 1404-УІІІ "Про виконавче провадження" передбачено,зокрема: Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом. Рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За приписами частини п`ятої статті 26 Закону "Про виконавче провадження" виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Згідно частини шостої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до положень частин першої та другої статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів.

Відповідно до частини 3 статті 27 Закону за примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника юридичної особи, що станом на 28 березня 2024 року становить 28400 грн.

Згідно з частиною 4 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів).

В даному випадку позивач позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не має право стягувати виконавчий збір, оскільки виконавчий збір є винагородою за вчинення заходів примусового виконання рішення, за умови, що такі заходи привели до виконання рішення, але відповідач виконав рішення суду добровільно, до отримання постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно із частиною п`ятою статті 27 Закону № 1404-VIII, виконавчий збір не стягується: 1) за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; 2) у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; 3) якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень; 4) за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; 5) у разі виконання рішення приватним виконавцем; 6) за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії, а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Разом із тим, слід зазначити, що стягнення виконавчого збору (крім визначених законом випадків, коли виконавчий збір не стягується) пов`язується з початком примусового виконання. Примусове виконання рішення розпочинається з моменту прийняття державним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження, тому одночасно з відкриттям виконавчого провадження повинен вирішити питання про стягнення виконавчого збору.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 39 Закону "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Згідно ч.9 ст. 27 Закону "Про виконавче провадження" виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону.

З наведеного слідує, що після відкриття виконавчого провадження вже розпочинається примусове виконання рішення і, як наслідок, стягнення виконавчого збору.

Стягнення виконавчого збору є безумовною дією державного виконавця у межах виконавчого провадження та ефективним засобом стимулювання боржника до намагання виконати рішення суду самостійно до відкриття виконавчого провадження. Стягнення виконавчого збору є не правом, а обов`язком державного виконавця при відкритті виконавчого провадження. Крім того, на момент відкриття виконавчого провадження виконавець не володіє будь-якою інформацією від боржника щодо виконання судового рішення, оскільки вчинення будь-яких дій до відкриття виконавчого провадження Законом №1404-VІІІ не передбачено.

В зв`язку з вищенаведеним, суд дійшов висновку про правомірність прийнятої відповідачем оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору, що доводами позовної заяви та матеріалами справи не спростовується.

Посилання позивача на постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 28 лютого 2019 року у справі N 819/1116/17, є необгрунтованими, оскільки суд касаційної інстанції досліджував питання стягнення виконавчого збору відповідно до частини другої статті 27 Закону №1404-VIII (у редакції чинній до 28 серпня 2018 року), яка передбачала, що виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Після набуття чинності змінами до частини другої статті 27 Закону № 1404-VIII стягнення виконавчого збору не пов`язується із фактично стягнутою виконавцем сумою, а обчислюється у відсотках від суми, яка підлягає стягненню. Єдиною підставою не стягнення виконавчого збору є виконання рішення до відкриття виконавчого провадження.

При цьому, Верховний Суд у постанові від 04 серпня 2020 року у справі №200/13920/19-а зазначив, що законодавець пов`язав можливість отримання виконавцем виконавчого збору (основної винагороди) не виключно з вчиненням ним певних виконавчих дій протягом усього часу тривання виконавчого провадження яке призвело до фізичного стягнення коштів на користь стягувача з боржника. Сума основної винагороди у розмірі 10 відсотків визначається та стягується виходячи з сум коштів, що підлягають примусовому стягненню за виконавчим документом, і це не залежить від вчинених виконавчих дій після відкриття виконавчого провадження. Визначення розміру винагороди пов`язане з фактом початку примусового виконання за виконавчим документом.

Згідно з частинами 1 та 2 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд, відповідно до статті 90 КАС України, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності..

Отже, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, та довів правомірність прийнятого рішення, а тому викладені в позовній заяві вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає відшкодуванню, оскільки в задоволенні позову було відмовлено.

Керуючись статтями 73-78, 90, 243-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Відмовити в задоволенні позову.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня підписання повного тексту рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Вікторія ХОМ`ЯКОВА

.