Справа № 380/7354/24
Суддя: Качур Роксолана Петрівна
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про закриття провадження у справі в частині позовних вимог

03 вересня 2024 рокусправа № 380/7354/24
м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Качур Р.П. розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) питання про закриття провадження в частині позовних вимог в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського окружного адміністративного суду, керівника апарату Київського окружного адміністративного суду, начальника відділу управління персоналом та інформаційного забезпечення Київського окружного адміністративного суду про визнання протиправними дій та бездіяльності -

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивачка, ОСОБА_1 ) звернулася до Львівського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Київського окружного адміністративного суду (далі відповідач-1), керівника апарату Київського окружного адміністративного суду (далі відповідач-2), начальника відділу управління персоналом та інформаційного забезпечення Київського окружного адміністративного суду (далі відповідач-3), у якому просить:

визнати протиправними:

- бездіяльність Київського окружного адміністративного суду щодо нездійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду поданого позивачкою адміністративного позову до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії в день його надходження 08.09.2023;

- бездіяльність керівника апарату Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 щодо нездійснення підписання кваліфікованим електронним підписом документа в електронній формі, отриманого шляхом сканування (фотографування) паперового документа за № 02-47/11079/23 від 03.10.2023;

- дії начальника відділу управління персоналом та інформаційного забезпечення Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 щодо надіслання з особистої електронної скриньки документа в електронній формі, отриманого шляхом сканування (фотографування) паперового документа за № 02-47/11079/23 від 03.10.2023, який не містить ознак офіційного електронного документа та не має юридичної сили.

В обґрунтування позовних вимог позивачка вказала, що 04 вересня 2023 року рекомендованим поштовим відправленням за № 005 до Київського окружного адміністративного суду позивачка подала позов до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії. Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення зазначене поштове відправлення отримане 08.09.2023 посадовою особою Київського окружного адміністративного суду. У зв`язку з відсутністю оприлюднення на офіційному веб-порталі судової влади України відомостей та надходження на поштові адреси ОСОБА_1 відомостей щодо поданого адміністративного позову, 28.09.2023 на офіційну електронну адресу Київського окружного адміністративного суду позивачкою надіслано запит з проханням підтвердити факт його надходження, приймання та реєстрації, надавши інформацію про присвоєння єдиного унікального номеру судовій справі, сформованого в автоматизованій системі документообігу зазначеного суду. Повідомила, що 04.10.2023 на електронну поштову адресу позивачки від відповідача - начальника відділу управління персоналом та інформаційного забезпечення Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_3 надійшов документ в електронній формі, отриманий шляхом сканування (фотографування) паперового документа за № 02-47/11079/23 від 03.10 2023, яким повідомлено, що позовна заява ОСОБА_1 одержана Київським окружним адміністративним судом та буде зареєстрована по мірі можливості. Стверджує, що внаслідок бездіяльності посадових осіб Київського окружного адміністративного суду, яка полягає у нездійсненні реєстрації позовної заяви від 30.08.2023 в автоматизованій системі документообігу суду в день її надходження 08.09.2023, їй протиправно відмовлено в доступі до правосуддя.

Ухвалою від 09.04.2024 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження; відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Від відповідача Київського окружного адміністративного суду надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 15350ел від 24.07.2024, вх. № 15554ел від 26.07.2024) у якому проти позову заперечив. Щодо доводів позивачки про порушення строків реєстрації позовної заяви вказав, що у зв`язку з виконанням Закону України «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду» (Закон № 2825-ІХ) судді та працівники апарату Київського окружного адміністративного суду працюють в умовах надмірного навантаження, понаднормово, у позаробочий час та вихідні дні. Повідомив, що наявна чисельність працівників апарату суду, у зв`язку із масовими звільненнями, в тому числі, працівників Відділу документального забезпечення і контролю (канцелярія), що пов`язано із критично низьким рівнем оплати праці та надмірним навантаженням, не є достатньою для виконання вимог, передбачених Положенням про автоматизовану систему документообігу суду та Інструкцією з діловодства в місцевих та апеляційних судах України, зокрема, щодо реєстрації позовних заяв, поданих нарочно, через підсистему Електронний Суд та засобами поштового зв`язку. Повідомив, що у зв`язку з критичною ситуацією, яка склалась в Київському окружному адміністративному суді, враховуючи велику кількість надходжень позовних заяв та неможливість дотримання строків реєстрації всієї вхідної кореспонденції, зокрема, позовних заяв, поданих нарочно, через підсистему Електронний Суд та засобами поштовою зв`язку, така реєстрація здійснюється не в день надходження, а в наступні робочі дні відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 30.12.2022 № 161 - р/ка. Вказав, що згідно з даними автоматизованої системи документообігу Київського окружного адміністративного суду на розгляд суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії та 16.12.2023 зареєстрована за єдиним унікальним номером судової справи № 320/47614/23.

При вирішенні справи в частині вимог про визнання протиправною бездіяльності Київського окружного адміністративного суду щодо нездійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду поданого позивачкою адміністративного позову до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії в день його надходження 08.09.2023, суд зазначає таке.

Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Згідно із частиною першою статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Аналіз зазначених положень дозволяє дійти висновку, що до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними при здійсненні владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 31.01.2023 у справі № 640/13808/21.

Позивачка обґрунтовує свої вимоги тим, що внаслідок бездіяльності посадових осіб Київського окружного адміністративного суду, яка полягає у нездійсненні реєстрації позовної заяви від 30.08.2023 в автоматизованій системі документообігу суду в день її надходження 08.09.2023, їй протиправно відмовлено в доступі до правосуддя.

Згідно із частиною першою статті 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Відповідно до частин першої та третьої статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права. Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

Оскарження дій суддів (судів) щодо розгляду та вирішення справ, а також оскарження судових рішень поза порядком, передбаченим процесуальним законом, не допускається. Суди та судді не можуть бути відповідачами у справах про оскарження їхніх дій чи бездіяльності під час розгляду інших судових справ, а також про оскарження їх рішень, ухвалених за наслідками розгляду цих справ. Усі процесуальні порушення, що їх допустили суди після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду, можуть бути усунуті лише у межах відповідної судової справи, в якій такі порушення були допущені. Оскарження вчинення (невчинення) судом (суддею) у відповідній справі процесуальних дій і ухвалених у ній рішень не може відбуватися шляхом ініціювання нового судового процесу проти суду (судді). Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, яка міститься, зокрема, в постановах Верховного Суду від 06 липня 2021 року у справі № 240/533/21, від 26 травня 2021 року у справі № 460/9271/20, від 27 листопада 2019 року у справі № 320/3328/19, а також у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 у справі № 1340/4052/18.

Відповідно до ст. 1 КАС України, Кодекс адміністративного судочинства України визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно з ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У силу приписів ч. 2 ст. 18 КАС України позовні та інші заяви, скарги та інші визначені законом процесуальні документи, що подаються до суду і можуть бути предметом судового розгляду, в порядку їх надходження підлягають обов`язковій реєстрації в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі в день надходження документів.

Таким чином реєстрація позовної заяви відповідно до ч. 2 ст. 18 КАС України є діяльністю суду, визначеною процесуальним законодавством.

Позивачка посилається на вчинення порушень працівниками апарату суду при прийнятті та реєстрації її позовної заяви до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії з порушенням строків.

Суд враховує висновок Великої Палати Верховного Суду, викладений у постанові від 08 травня 2018 року в справі № 521/18287/15-ц, відповідно до якого обов`язок працівників апарату відповідного суду зареєструвати та розподілити подану позовну заяву в АСДС належить до владних управлінських функцій суду, адже цей обов`язок спрямований на виконання повноважень, закріплених процесуальним законом і Положенням про АСДС, а тому спір за позовом фізичної особи, яка звернулася до суду, але він не виконав обов`язку щодо реєстрації та розподілу через автоматизовану систему документообігу позовної заяви, необхідно розглядати за правилами адміністративного судочинства в порядку позовного провадження у тій справі, в якій допущено бездіяльність щодо своєчасної реєстрації позовної заяви.

У постанові від 31.10.2018 у справі № 826/14690/17 Верховний Суд зазначив, що вчинення працівниками апарату суду заходів, пов`язаних з автоматичним розподілом справ (матеріалів) між суддями, керівником апарату суду або іншою особою функцій, пов`язаних з судовим розглядом справи, не може бути самостійним предметом судового розгляду. У порядку адміністративного судочинства можуть бути оскаржені акти, дії або бездіяльність посадових і службових осіб судів, що належать до сфери управлінської діяльності та не пов`язані зі здійсненням судом провадження у справі, результатом якого є прийняття акта органом судової влади. Право особи, яка бере участь у судовому процесі (кримінальному провадженні) на незалежний і безсторонній суд забезпечується у передбачений процесуальним законодавством спосіб, у тому числі реалізацією права заявити відвід судді, можливістю оскарження рішення з підстав розгляду справи (заяви, інших матеріалів) незаконним складом суду, якщо таке рішення може бути оскаржене, тощо.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 24.11.2022 у справі № 640/26829/21, а також у постанові від 12.04.2024 у справі № 380/21545/23.

Суд зазначає, прийняття рішення щодо залишення позовної заяви без руху та відкриття провадження або повернення позовної заяви повинно розглядатися в межах розгляду адміністративної справи у порядку, визначеному КАС України в провадженні, в якому розглядається позовна заява (в цьому конкретному випадку у справі № 320/47614/23). Таким чином, обставини дотримання строку подання позовної заяви, в тому числі при його реєстрації працівниками апарату суду є предметом дослідження та надання їм правової оцінки при вчиненні процесуальних дій в межах розгляду адміністративної справи у порядку, визначеному КАС України, а тому спір щодо своєчасності реєстрації позовної заяви не може бути предметом судового розгляду.

Відсутність правової регламентації можливості оскаржити рішення, дії та бездіяльність суду (працівників апарату суду), відповідно ухваленого або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду інакше, ніж у порядку апеляційного та касаційного перегляду, є легітимним обмеженням, покликаним забезпечити правову визначеність у правовідносинах учасників справи між собою та з судом.

Таке обмеження не шкодить суті права на доступ до суду та є пропорційним визначеній меті, оскільки вона досягається гарантуванням у законі порядку оскарження рішень, дій і бездіяльності суду, відповідно ухвалених або вчинених після отримання позовної заяви та визначення складу суду для її розгляду.

Відповідні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 462/32/17 (провадження № 14-5цс19), які враховуються судом при вирішенні спірних правовідносин.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

У разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Враховуючи вищевикладене суд дійшов висновку про те, що провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Київського окружного адміністративного суду, керівника апарату Київського окружного адміністративного суду, начальника відділу управління персоналом та інформаційного забезпечення Київського окружного адміністративного суду про визнання протиправними дій та бездіяльності в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Київського окружного адміністративного суду щодо нездійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду поданого ОСОБА_1 адміністративного позову до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в день його надходження 08.09.2023 слід закрити.

Керуючись ст.ст. 238, 239, 241-243, 248, 256, 293-295 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

1. Провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Київського окружного адміністративного суду, керівника апарату Київського окружного адміністративного суду, начальника відділу управління персоналом та інформаційного забезпечення Київського окружного адміністративного суду про визнання протиправними дій та бездіяльності закрити в частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності Київського окружного адміністративного суду щодо нездійснення реєстрації в автоматизованій системі документообігу суду поданого ОСОБА_1 адміністративного позову до Міністерства культури та інформаційної політики України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії в день його надходження 08.09.2023.

2. Роз`яснити позивачці, що розгляд таких позовних вимог не допускається в порядку жодної з юрисдикцій. Повторне звернення до адміністративного суду зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

3. Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу про закриття провадження у справі суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання в повному обсязі.

Суддя Р.П. Качур