Справа № 160/15964/24
Суддя: Букіна Лілія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Букіної Л.Є., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому просить суд:
- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву від 16.04.2024 року зарахувавши до загального страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди роботи згідно із трудової книжки від 18.07.82 р. НОМЕР_1 , а саме: з 16.07.82 по 06.10.82, з 06.12.85 по 18.10.95, з 23.10.95 по 16.01.98 року (загалом 12 років 03 місяці 28 днів), а також період військової служби з 31.10.82 по 24.10.85 (загалом 2 роки 11 місяців 25 днів), та період навчання з 01.09.79 по 16.07.82 року (загалом 02 роки 09 місяців 16 днів).
В обґрунтування позову зазначив, що має достатній та необхідний стаж роботи, що дає право на отримання пенсії за віком у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а тому відмова відповідача у призначенні такої пенсії у зв`язку з неможливістю зарахування вказаних періодів роботи до страхового стажу за формальних підстав є незмістовною, оскільки у трудовій книжці щодо вказаних періодів роботи наявні усі необхідні записи, які є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу. За викладених обставин просить задовольнити позов.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 24.06.2024 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Тією ж ухвалою суду відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.
Відповідач відзиву на позовну заяву не надав.
Дослідивши письмові докази, долучені до матеріалів справи, проаналізувавши відповідні норми чинного законодавства, суд виходить із таких міркувань.
Судом встановлено і матеріалами справи підтверджено, що 16.04.2024 року позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до вимог Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Рішенням відповідача від 23.04.2024 року №08 позивачеві відмовлено у призначенні пенсії за віком з підстав відсутності у нього необхідного страхового стажу (31 років при наявних 09 років 10 місяців 25 днів). При цьому, також зазначено, що періоди роботи періоди роботи згідно із трудової книжки від 18.07.82 р. НОМЕР_1 , а саме: з 16.07.82 по 16.01.98 року, а також період військової служби з 31.10.82 по 24.10.85 та період навчання з 01.09.79 по 16.07.82 року не зараховані до страхового стажу позивача у зв`язку з наявністю певних недоліків (прізвище позивача в наданих документах не співпадає з прізвищем позивача в паспорті).

Вважаючи вказане рішення відповідача протиправним, позивач звернувся до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд виходить із того, що відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV(надалі - Закон №1058-IV) законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, цього Закону, Законів України "Про недержавне пенсійне забезпечення", Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (далі - закони про пенсійне забезпечення), а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.

Згідно із ст.24 Закону №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. І ст.26 №1058-IV, починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 років.

Як вже встановлено судом, досягнувши 60 річного віку, позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначенні пенсії за віком відповідно до вимог Закону №1058-IV.

Проте, відповідачем відмовлено позивачу у призначенні такої пенсії з огляду на те, що періоди роботи згідно із трудової книжки від 18.07.82 р. НОМЕР_1 , а саме: з 16.07.82 по 16.01.98 року, а також період військової служби з 31.10.82 по 24.10.85 та період навчання з 01.09.79 по 16.07.82 року не зараховані до страхового стажу позивача у зв`язку з наявністю певних недоліків (прізвище позивача в наданих документах не співпадає з прізвищем позивача в паспорті).

Надаючи оцінку вказаним доводам Пенсійного органу суд входить із того, що відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» трудова книжка є основним документом, що підтверджує загальний стаж роботи. Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Постановою Кабінету Міністрів України.

Так, пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 року № 637, передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Тобто, відповідно до вказаних приписів законодавства, обов`язок щодо підтвердження трудового стажу на підставі відповідних довідок, покладається на особу, яке звертається із заявою про призначення пенсії, у разу відсутності у неї (особи) трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи.

Суд, досліджуючи копії трудової книжки позивача від 18.07.82 р. НОМЕР_1 відмічає, що в них наявні усі необхідні записи, які є належними та допустимими доказами підтвердження страхового стажу за період роботи з 16.07.82 по 06.10.82, з 06.12.85 по 18.10.95, з 23.10.95 по 16.01.98 року.

Посилання відповідача на те, що прізвище позивача в наданих документах не співпадає з прізвищем позивача в паспорті суд розцінює як надмірний формалізм, адже будь-яких помилок у цьому суд не вбачає. Фактично, означена відмінність полягає у тому, що деякі документи були складені на російській мові, а деякі на українській та ці обставини не потребують додатковому встановленню у порядку цивільного судочинства. Більш того, сам відповідач допускає помилку прізвища відповідача в оскарженому рішенні та можливо через це й визначає такі формулювання.

Таким чином, враховуючи встановлені у цій справі обставини справи, суд дійшов висновку, що періоди роботи позивача згідно із трудової книжки від 18.07.82 р. НОМЕР_1 , а саме: з 16.07.82 по 06.10.82, з 06.12.85 по 18.10.95, з 23.10.95 по 16.01.98 року підлягають зарахуванню до його загального страхового стажу для нарахування/призначення пенсії, тоді як оскаржене рішення відповідача-2 з цього приводу є протиправними.

При цьому, зважаючи, що виключно означені обставини також вплинули на те, що до страхового стажу позивача не враховано період проходження військової служби з 31.10.82 по 24.10.85 та період навчання з 01.09.79 по 16.07.82 року, суд доходить висновку, що ці періоди підлягають зарахуванню до його загального страхового стажу для нарахування/призначення пенсії.

Згідно позовних вимог позивача, він просить визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Разом з тим, діями суб`єкта владних повноважень є сукупність вчинків здійснених у межах наданих чинним законодавством повноважень.

У розглянутому випадку, права позивача порушуються не сукупністю вчинків відповідача, а відмовою викладеною в рішенні від 23.04.2024 року №08, тобто рішенням суб`єкта владних повноважень, внаслідок чого суд вважає необхідним залишити вимогу про визнання протиправними дій відповідача без задоволення.

Ураховуючи викладене, а також належність та ефективність способу захисту порушеного права і необхідність його повного захисту, суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 23.04.2024 року №08.

Також не підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання визначити загальну кількість трудового стажу позивача то ці позовні вимоги задоволенню не підлягають, позаяк перебувають у площині дискреційних повноважень відповідача.

За викладених обставин, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Згідно із статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України, на користь позивача підлягає відшкодуванню понесені судові витрати зі сплати судового збору за рахунок відповідача.

Керуючись ст. 241-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати неправомірним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 23.04.2024 року №08 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 16.07.82 по 06.10.82, з 06.12.85 по 18.10.95, з 23.10.95 по 16.01.98 року, період проходження військової служби з 31.10.82 по 24.10.85 та період навчання з 01.09.79 по 16.07.82 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 16.04.2024 року про призначення пенсії відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням зарахованого стажу.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1211, 20 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Рішення може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л.Є. Букіна