Справа № 810/4383/18
Суддя: Яковенко М.М.
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

04 вересня 2024 року

м. Київ

справа №810/4383/18

адміністративне провадження №К/990/32540/24

Колегія суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду:

судді-доповідача - Яковенка М. М.,

суддів - Дашутіна І. В., Шишова О. О.,

перевіривши касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №810/4383/18 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Київській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу та за зустрічним позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року Головне управління ДПС у Київській області, правонаступником якого, на теперішній час, є Головне управління ДПС у Київській області, як відокремлений підрозділ ДПС України звернулося до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 в якому просила стягнути податковий борг в сумі 23 569 235,77 грн.

17.12.2018 ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду із зустрічним позовом до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.12.2017:

№ про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями 1 121 941,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 280 485,25, а всього на суму 1 402 426,25грн;

№ про збільшення податкового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на суму 3 476 254,88грн;

№ про збільшення податкового зобов`язання з військового збору на суму 1 063 536,25грн;

№ про застосування штрафних санкцій за платежем податок з фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 510 грн;

№ про збільшення податкового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на суму 98 5031,25грн;

№ про застосування штрафних санкцій за платежем податок з фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 510 грн;

№ про застосування штрафних санкцій за платежем податок з фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 170 грн.;

№ про збільшення податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 12 762 434,93 грн.;

№ про застосування штрафних санкцій за платежем єдиний податок з фізичних осіб на суму 510 грн.

Також позивачка, за зустрічним позовом, просила визнати протиправною та скасувати вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2017 №Ф - на суму 46 266 грн, а також рішення від 07.12.2017:

№ про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою, передбаченою Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на суму 510 грн;

№ про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску на суму 4 626,60 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 позов ГУ ДПС у Київській області до ФОП ОСОБА_1 задоволено та стягнуто з, останньої, податковий борг в сумі 23 569 235,77грн.

Водночас суд відмовив у задоволенні зустрічного позову ФОП ОСОБА_1 до ГУ ДПС у Київській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень рішень та рішень про застосування штрафних санкцій.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2023 апеляційна скарга ФОП залишена без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 залишено без змін.

Верховний Суд, за результатами розгляду касаційної скарги ФОП ОСОБА_1 , ухвалив постанову від 22.11.2023 про її часткове задоволення.

Суд скасував рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.02.2023 та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 07.07.2023, а справу направив на новий розгляд до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року, залишено без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року, відмовлено в задоволенні позову ГУ ДПС у Київській області до ФОП ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Також задоволено зустрічний позов ФОП ОСОБА_1 про визнння протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень від 07.12.2017:

№ про збільшення податкового зобов`язання з податку на додану вартість за податковими зобов`язаннями 1 121 941,00 грн та за штрафними (фінансовими) санкціями на суму 280 485,25, а всього на суму 1 402 426,25 грн;

№ про збільшення податкового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на суму 3 476 254,88 грн;

№ про збільшення податкового зобов`язання з військового збору на суму 1 063 536,25грн;

№ про застосування штрафних санкцій за платежем податок з фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 510 грн;

№ про збільшення податкового зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб на суму 985031,25 грн;

№ про застосування штрафних санкцій за платежем податок з фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 510 грн;

№ про застосування штрафних санкцій за платежем податок з фізичних осіб, що сплачується за результатами річного декларування на суму 170 грн.;

№ про збільшення податкового зобов`язання з податку на доходи фізичних осіб на суму 12 762 434,93грн;

№ про застосування штрафних санкцій за платежем єдиний податок з фізичних осіб на суму 510 грн.

Окрім того, суд визнав протиправними так скасував вимогу про сплату боргу (недоїмки) від 07.12.2017 №Ф - на суму 46 266грн, а також рішення від 07.12.2017:

№ про застосування штрафних санкцій за неподання, несвоєчасне подання, подання не за встановленою формою, передбаченою Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» на суму 510 грн;

№ про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів та зборів або платником своєчасно ненарахованого єдиного внеску на суму 4 626,60грн.

Не погоджуючись з рішенням суддів першої та апеляційної інстанції, від скаржника надійшла касаційна скарга.

Перевіряючи касаційну скаргу на відповідність вимогам процесуального закону, суд дійшов висновку про залишення її без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту.

Згідно ч. 2 вказаної статті учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 КАС України.

Скаржник в прохальній частині касаційної скарги просить поновити строк на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року мотивоване тим, що вперше касаційну скаргу подано до касаційного суду в належний строк, однак ухвалою Верховного Суду від 04 липня 2024 року її повернуто на підставі ч. 4 ст. 328 КАС України, що на його думку, є підставою для поновлення строку касаційного оскарження.

Оцінивши наведені скаржником обставини та обґрунтування причин пропуску строку, колегія суддів вважає їх неповажними з огляду на таке.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Враховуючи викладене, пропущений строк касаційного оскарження може бути поновлений судом, якщо за результатами оцінки та перевірки наведених заявником у відповідній заяві підстав пропуску такого строку, суд дійде висновку про їх поважність.

Для здійснення судом належної оцінки та перевірки доводів, наведених заявником в обґрунтування поважності підстав пропуску строку касаційного оскарження, такі доводи повинні бути підтверджені відповідними письмовими документами або іншими доказами, з яких достовірно вбачається існування обставин, зазначених у заяві про поновлення строку.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу (ч. 1 ст. 77 КАС України).

Відповідно до ч. 2 ст. 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Отже, зважаючи на значний пропуск строку на касаційне оскарження, клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не можна вважати обґрунтованим, тому що невиконання відповідачем вимог процесуального закону щодо належного оформлення касаційної скарги, та, як наслідок, повернення її заявнику не є поважною причиною пропуску строку касаційного оскарження, оскільки не є такою, що не залежить від волі особи, яка подає касаційну скаргу, і не надає такій особі права у будь-який необмежений час після сплину строку касаційного оскарження реалізовувати право на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч. 3 ст. 332 КАС України, касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 329 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку.

Згідно ч. 2 ст. 332 КАС України до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 330 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 169 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 6 ст. 332 КАС України, питання про залишення касаційної скарги без руху вирішується колегією суддів у складі трьох суддів не пізніше двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги. Питання про повернення касаційної скарги суд касаційної інстанції вирішує протягом двадцяти днів з дня надходження касаційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин, відповідно до правил наведеної норми процесуального закону касаційна скарга підлягає залишенню без руху з установленням скаржнику строку для надання до суду касаційної інстанції заяви, клопотання в якому вказати підстави для поновлення строку касаційного оскарження та докази своєчасного подання вперше касаційної скарги, дати отримання ухвал Верховного Суду про повернення раніше поданих касаційних скарг.

Керуючись ст. 329, 332 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження відмовити.

Касаційну скаргу Головного управління ДПС у Київській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09 лютого 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2024 року у справі №810/4383/18 залишити без руху.

Установити скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії цієї ухвали для усунення недоліків касаційної скарги.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог цієї ухвали, а також у разі, якщо наведені скаржником підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнання судом неповажними, у відкритті касаційного провадження буде відмовлено.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. М. Яковенко

Судді І. В. Дашутін

О. О. Шишов