Справа № 120/7879/24
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2024-09-05 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

05 вересня 2024 р. Справа № 120/7879/24

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Пенсійного фонду України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування позовних вимог вказує на бездіяльність Пенсійного фонду України щодо не розгляду його звернення від 27.11.2023.

Ухвалою суду 20.06.2024 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу 5-денний строк, з дня вручення копії ухвали, для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 15.07.2024 продовжено ОСОБА_1 строк виконання ухвали суду від 20.06.2024 у справі №120/7879/24 на 5 (п`ять) днів з дня отримання цієї ухвали суду.

02.08.2024 позивачем, на виконання ухвали суду, подано клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Ухвалою суду від 08.08.2024 відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) з особливостями, визначеними ст. 263 КАС України.

27.08.2024 поштою до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач позов заперечує та просить відмовити у його задоволенні.

Відповідач зазначає, що звернення позивача від 27.11.2023 розглянуте Пенсійним фондом України з наданням відповіді за № 48345-51697/І-03/8-2800/23 від 26.12.2023.

Відповідач зазначає, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання.

Тому, у листі за № 48345-51697/І-03/8-2800/23 від 26.12.2023 позивача повідомлено про те, що ґрунтовну відповідь з порушеного у зверненні питання було надано листом №2800-030103-8/72208 від 20.12.2023.

Відтак вважає, що звернення позивача розглянуто з дотриманням вимог Закону України Про звернення громадян, тому Пенсійним фондом України не допущено бездіяльності, а позовні вимоги позивача є безпідставними.

Відповідно до частини 5 статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши наведені сторонами доводи, суд встановив, що позивач ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України зі скаргою від 27.11.2023. Однак, як зазначає позивач, станом на дату пред`явлення адміністративного суду відповідач його скарги не розглянув, чим порушив вимоги Закону України "Про звернення громадян" та допустив протиправну бездіяльність суб`єкта владних повноважень. Відтак за захистом своїх прав та інтересів у зв`язку з такою бездіяльністю позивач звертається до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Згідно зі статтею 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів регулюються Закон України "Про звернення громадян".

Так, частиною першою статті 1 цього Закону передбачено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до частини 4 статті 3 Закону України "Про звернення громадян" скаргою є звернення з вимогою про поновлення прав і захист законних інтересів громадян, порушених діями (бездіяльністю), рішеннями державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, об`єднань громадян, посадових осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 19 Закону України "Про звернення громадян" органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; у разі прийняття рішення про обмеження доступу громадянина до відповідної інформації при розгляді заяви чи скарги скласти про це мотивовану постанову; на прохання громадянина запрошувати його на засідання відповідного органу, що розглядає його заяву чи скаргу; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; вживати заходів щодо відшкодування у встановленому законом порядку матеріальних збитків, якщо їх було завдано громадянину в результаті ущемлення його прав чи законних інтересів, вирішувати питання про відповідальність осіб, з вини яких було допущено порушення, а також на прохання громадянина не пізніш як у місячний термін довести прийняте рішення до відома органу місцевого самоврядування, трудового колективу чи об`єднання громадян за місцем проживання громадянина; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам; особисто організовувати та перевіряти стан розгляду заяв чи скарг громадян, вживати заходів до усунення причин, що їх породжують, систематично аналізувати та інформувати населення про хід цієї роботи.

В силу положень ч. 1 ст. 20 Закону України "Про звернення громадян" звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. Загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Виходчи з доводів позивача та змісту заявлених позовних вимог, предметом позову у цій справі слід вважати бездіяльність відповідача щодо розгляду звернення позивача від 27.11.2023. Водночас позивач просить суд визнати таку бездіяльність протиправною і як наслідок зобов`язати відповідача розглянути скаргу. Тобто вимога про зобов`язання відповідача розглянути вказане звернення позивача є похідною, можливість задоволення якої залежить від основної вимоги про визнання оспорюваної бездіяльності протиправною.

За обставин цієї справи, позивач просив повернути невиплачену пенсію починаючи з 19.09.2021 та поновити її виплату. Крім того просив призначити йому особистий прийом з головою Пенсійного фонду шляхом повідомлення в письмовій формі про місце, час та дату прийому.

У відповіді Пенсійного фонду України № 48345-51697/І-03/8-2800/23 від 26.12.2023 не окреслено порушені питання та зазначено, що ґрунтовну відповідь з порушеного у зверненні питання було надано листом №2800-030103-8/72208 від 20.12.2023.

Відповідно до наданої відповіді у листі №2800-030103-8/72208 від 20.12.2023 відповідач вказав, що відповідь надається на заяву від 13.01.2023 (зареєстроване №2583/Г-2800-23 від 20.01.2023). У відповіді ОСОБА_1 повідомлено про необхідність подання додаткових документів для поновлення переказу пенсії, зокрема бланку заяви "Підтвердження про знаходження особи в живих" та зазначено, що запис громадян на прийом до керівництва Пенсійного фонду України проводиться відповідно до Порядку організації та проведення особистого прийому громадян в Пенсійному фонді Україні, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 17.06.2021 № 17-1. Згідно з графіком особистого прийому громадян Голова правління Пенсійного фонду України проводить прийом в четвертий вівторок парного місяця з 15.00 до 17.00 за попереднім записом, в громадській приймальні Пенсійного фонду України за адресою вул. Бастіонна, 9, м. Київ.

Суд погоджується з відповідачем та зазначає, що відповідно до абзацу 2 статті 8 Закону України "Про звернення громадян" не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону.

Проте, в даному випадку матеріалами справи не підтверджено, що відповідь надана у листі №2800-030103-8/72208 від 20.12.2023 ОСОБА_1 була з одного і того ж питання.

Так, у матеріалах справи відсутня заява (скарга) ОСОБА_1 від 13.01.2023, з якої суд міг би встановити чи дійсно позивачем було повторно скеровано до Пенсійного фонду України звернення з одного і того ж питання.

Крім того, у скарзі від 27.11.2023 ОСОБА_1 просив повернути невиплачену пенсію починаючи з 19.09.2021, поновити її виплату та призначити особистий прийом. Однак у листі №2800-030103-8/72208 від 20.12.2023 не окреслене питання щодо нарахування позивачу пенсії з 19.09.2021.

Відтак, суд погоджується з доводами позивача, що його скарга не розглянута в належний спосіб, тому суд вважає, що такі дії відповідача є протиправними.

З огляду на це, позовна вимога зобов`язального характеру щодо повторного розгляду скарги позивача від 27.11.2023, що зареєстрована 30.11.2023 за №51697/І-2800-23, підлягає задоволенню в силу того, що вона є похідною від основної вимоги, задоволення якої залежить від задоволення останньої (п. 23 ч. 1 ст. 4 КАС України).

Суд наголошує, що, будучи органом публічної влади, відповідач підпорядкований конституційному спеціально-дозвільному принципу, закріпленому зокрема у частині другій статті 19 Основного Закону України, згідно з яким органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Застосування такого принципу суттєво обмежує відповідних суб`єктів у виборі варіантів чи моделі своєї поведінки, а також забезпечує використання ними владних повноважень виключно в межах закону, тим самим істотно обмежує можливі зловживання з боку держави та її органів.

Вчинення ж державним органом чи його посадовою особою дій у межах компетенції, але непередбаченим способом, у непередбаченій законом формі або з виходом за межі компетенції є підставою для визнання таких дій та правових актів, прийнятих у процесі їх здійснення, неправомірними.

Згідно з частиною 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення даного позову.

Вирішуючи питання щодо судового збору, суд ураховує, що позивач звільнений від його сплати, а відтак, судовий збір на користь позивача не присуджується.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Пенсійного фонду України щодо не розгляду по суті скарги ОСОБА_1 від 27.11.2023, що зареєстрована 30.11.2023 за №51697/І-2800-23.

Зобов`язати Пенсійний фонд України повторно розглянути скаргу ОСОБА_1 від 27.11.2023, що зареєстрована 30.11.2023 за №51697/І-2800-23, та надати відповідь по суті поставлених питань.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: Пенсійний фонд України (вул. Бастіона, 9, м. Київ, )

Суддя Мультян Марина Бондівна