Справа № 565/462/24
Суддя: Сеник Роман Петрович
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 565/462/24 пров. № А/857/15424/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

Головуючого судді Сеника Р.П.,

суддів Онишкевича Т.В., Судової-Хомюк Н.М.,

з участю секретаря судового засідання Хомин Ю.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 червня 2024 року у справі №565/462/24 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вараської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 про скасування постанови,-

суддя в 1-й інстанції Зейкан І.Ю.,

час ухвалення рішення 06.06.2024,

місце ухвалення рішення м. Вараш,

дата складання повного тексту рішення не зазначено, -

В С Т А Н О В И В :

До Кузнецовського міського суду Рівненської області надійшов позов ОСОБА_1 (далі апелянт, позивач) до адміністративної комісії при виконавчому комітеті Вараської міської ради (далі відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 (далі третя особа), у якому просить визнати неправомірною та скасувати постанову №30/09-23 від 13.02.2024, винесену адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вараської міської ради та закрити провадження у цій справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що постановою від 13.02.2024 у справі №30/09-23, адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вараської міської ради його визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та провадження закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

З вказаною постановою не згідний, вважає її протиправною та такою, що підлягає скасуванню. Зазначив, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним дій, що підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП. Саме по собі складання протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності інших даних на підтвердження складу адміністративного правопорушення не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. У матеріалах справи відсутні докази вчинення ним адміністративного правопорушення.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06.06.2024 у справі №565/462/24 в задоволенні позову відмовлено повністю.

Рішення суду першої інстанції оскаржив позивач, подавши на нього апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до вирішення даного спору та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, яке підлягає скасуванню.

В процесі судового розгляду справи факт вчинення ОСОБА_1 самоуправства свого підтвердження не знайшов. Подія, яка трапилася 01.09.2023 і щодо якої розглядається дана справа навпаки вказує на вчинення ОСОБА_2 правопорушення, а саме умисне пошкодження майна. Під час розгляду справи в суді першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 01.09.2023 не встановлював паркану, а лише захищав свою власність від знищення ОСОБА_2 . Крім того, всі учасники судового процесу стверджували та не заперечували ту обставину, що паркан, який став приводом до спору, вже був наявним станом на 2008 рік, тобто станом на час придбання дружиною позивача земельної ділянки та протягом всього періоду часу слугував межовим знаком, тобто визначав межі земельної ділянки, яка належить дружині позивача ОСОБА_3 на праві власності.

ОСОБА_2 , який вважає, що спірний паркан буцімто знаходиться на його земельній ділянці, не мав жодного права самовільно демонтовувати паркан. Свою позицію він міг відстоювати виключно у законний спосіб.

Адміністративні матеріали не містять жодних доказів, на чиїй земельній ділянці позивача чи третьої особи, розміщений спірний паркан.

Протокол про адміністративне правопорушення складений з істотним порушенням, а саме не був складений впродовж 24 годин, а пояснення були відібрані ще до пред`явлення заяви. Особисто співробітник поліції, який складав протокол, на місце події не виїжджав, а лише обмежився заявою ОСОБА_2 .

Поза увагою суд першої інстанції залишив і ту обставину, що позивач не притягувався до будь-якого виду адміністративної відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні докази вчинення ОСОБА_1 дій, що підпадають під ознаки правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП. Саме по собі складення протоколу про адміністративне правопорушення за відсутності інших даних на підтвердження наявності складу адміністративного правопорушення не є підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи вбачається, що спірний паркан ще існував до виділення ОСОБА_2 земельної ділянки. Жодних доказів, що спірний паркан розташований на земельній ділянці ОСОБА_2 , матеріали справи не містять. Навпаки відстежується той факт і та обставина, що ОСОБА_2 протиправно пошкодив чуже майно, оскільки якщо він вважає, що існують перешкоди в користуванні його ж майном, то він зобов`язаний захищати свої порушені права виключно у законний спосіб.

Також варто відзначити, що ОСОБА_2 здійснив завідомо неправдиве повідомлення на лінію « 102», повідомивши, що ОСОБА_1 монтує паркан на його земельній ділянці, але водночас надав пояснення, що він особисто демонтовував паркан за допомогою електроінструменту.

Таким чином, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП не доведений належними і допустимими доказами.

Апелянт, просив скасувати рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06.06.2024 у справі №565/462/24 та ухвалити нове рішення про повне задоволення позову.

Від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу. Серед іншого, вказав, що вважає рішення суду першої інстанції від 06.06.2024 у цій справі обґрунтованим та законним, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Третя особа правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалися.

Представник апелянта вимоги апеляційної скарги підтримала повністю, просила скасувати рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06.06.2024 у справі №565/462/24 та задовольнити ОСОБА_1 позовні вимоги повністю.

Представник третьої особи повністю заперечила проти вимог апеляційної скарги, просила відповідне судове рішення залишити без змін.

Від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника відповідача.

Відповідно до ч. 2 ст. 313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

З врахуванням викладеного, а також позиції представників апелянта та третьої особи, розгляд справи продовжено за даною явкою сторін.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, дослідивши обставини справи, доводи апеляційної скарги та заперечення на неї, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 всупереч вимог п. б) ч. 1 ст. 90 Земельного кодексу України, здійснив відновлення паркану на земельній ділянці, належній ОСОБА_2 , безпідставно мотивуючи це наявністю у нього права власності на цей паркан, суд першої інстанції визнав обґрунтованими висновки адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вараської міської ради про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП. Відтак, відсутні підстави для закриття справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 186 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, а отже у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірною та скасування постанови №30/09-23 від 13.02.2024, винесеної адміністративною комісією при виконавчому комітеті Вараської міської ради, слід відмовити повністю.

Розглядаючи спір апеляційний суд виходить із такого.

Встановлено та підтверджено матеріалами справи, що постановою адміністративної комісії при Виконавчому комітеті Вараської міської ради від 13.02.2024, позивача ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП, та закрито провадження у справі про вчинення ним адміністративного правопорушення у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Зі змісту постанови вбачається, що ОСОБА_1 визнаний винний у тому, що 01.09.2023 о 16 год 39 хв звів паркан на земельній ділянці ОСОБА_2 , кадастровий номер 01:009:0513, порушивши рекомендації рішення Вараської міської ради від 23.02.2022 № 1371, чим вчинив самоуправство, тобто самовільно, всупереч встановленому законом порядку, здійснив дійсне чи гадане право, чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 186 КУпАП.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.06.2022, земельна ділянка, кадастровий номер :01:009:0513, площею 0,1 га, належить на підставі права приватної власності ОСОБА_2 .

Рішенням Виконавчого комітету Вараської міської ради від 18.11.2022 № 407-РВ-22 «Про розгляд земельного спору між громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 », рекомендовано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що перебуває у власності ОСОБА_2 , шляхом звільнення у строк до 01.12.2022 самовільно зайнятих земель, а саме частини земельної ділянки, що перебуває у приватній власності ОСОБА_2 та земель запасу житлової та громадської забудови.

Копією протоколу №4100-КО-02-ПТ-03-22 засідання комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства на території Вараської міської територіальної громади від 16.11.2022 підтверджується розгляд заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про вирішення земельного спору, під час якого був присутній позивач ОСОБА_1 та за результатами якого було прийняте рішення рекомендувати ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що перебуває у власності ОСОБА_2 .

Згідно із схемою розміщення земельних ділянок по АДРЕСА_1 , межа земельної ділянки, якою користується ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у межах земельної ділянки, належної ОСОБА_2 , становить 333,76 кв.м.

Вказана обставина, а також визнання позивачем ОСОБА_1 обставин того, що частина паркану, яким він користувався, знаходиться на земельній ділянці ОСОБА_2 , вказує на обізнаність позивача про відсутність у нього права розпорядження земельною ділянкою на час відновлення частини паркану, демонтованого перед цим ОСОБА_2 .

Обставини відновлення паркану ОСОБА_1 підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_4 , поясненнями третьої особи ОСОБА_2 та визнані позивачем у судовому засіданні. Позивач лише не визнає дату та час встановлення паркану на тому ж місці, з якого він був демонтований ОСОБА_2 .

З приводу спірних правовідносин колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до ст. 218 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачене ст. 186 КУпАП, покладено на адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад.

Як слідує із змісту ч. 1 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженою на те посадовою особою.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

За змістом ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Як слідує із змісту ч. 1 ст. 246 КУпАП, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Від Вараського РВП ГУ НП у Рівненській області на адресу відповідача надійшли матеріали про адміністративне правопорушення, складені відносно ОСОБА_1 .

Згідно з постановою Адміністративної комісії Виконавчого комітету Вараської міської ради від 13.02.2024 зафіксовано, що згідно з протоколом про адміністративне правопорушення за №940167 серії ВАБ від 13.09.2023, 01.09.2023 о 16 год 39 хв громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , звів паркан на земельній ділянці гр. ОСОБА_2 , кадастровий номер 0:009:0513, порушивши рекомендації рішення Вараської міської ради від 23.02.2022 №1371, чим вчинив самоуправство, тобто самовільно, всупереч встановленому законом порядку здійснення дійсного або гаданого права, чим вчинив порушення, передбачене ст. 186 КУпАП.

До протоколу долучено такі матеріали: копія рапорту старшого інспектора чергового Варвського РВ ГУ НП в Рівненській області Ярослава Водько від 02.09.2023; копія пояснень ОСОБА_2 від 01.09.2023; пояснення ОСОБА_1 від 01.09.2023; копія пояснень ОСОБА_4 від 01.09.2023; копія пояснень ОСОБА_2 від 02.09.2023; копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.06.2022 №303286701; копія рішення ВК Вараської міської ради від 18.11.2022 №407-РВ-22 «Про розгляд земельного спору між громадянами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 »; копія рішення Вараської міської ради від 23.02.2022 №1371-РР-VIII «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) громадянину ОСОБА_2 »; копія протоколу засідання комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства на території Вараської міської територіальної громади №4100-КО-02-ПТ-03-22 від 16.11.2022; копія рішення ВК Вараської міської ради від 21.07.2022 №219-РВ-22 «Про створення комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства на території Вараської міської територіальної громади та затвердження Положення про комісію» та додатку 2 до вказаного рішення; копія паспорта ОСОБА_1 ; копія договору купівлі-продажу земельної ділянки від 23.04.2008, зареєстрованого в реєстрі за №1285.

Протокол складений поліцейським офіцером громади сектору превенції Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Палюховичем В.М., а дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 186 КУпАП.

ОСОБА_1 другий примірник протоколу отримав 13.09.2023, що підтверджується його підписом в протоколі.

Колегія суддів не погоджується з твердженнями позивача та його представника, що відповідний протокол є очевидно таким, що не відповідає вимогам чинного законодавства, а також про недотримання Національною поліцією відповідного доказового забезпечення.

Так, позивач не вказав, в чому суть такої невідповідності. Одне лиш покликання на таку невідповідність не може бути підставою для висновку про протиправність відповідного протоколу.

Протокол містить усі необхідні відомості про дату, час і місце його складення, осіб які його склали, відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час і суть вчиненого адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за відповідне правопорушення; пояснення особи, яка притягується до відповідальності, підпис особи, яка його склала, особи, яка притягується до відповідальності. Тобто містить усі відомості , що передбачені ст. 256 КУпАП.

Колегією суддів з`ясовано, що комісія на своєму засіданні дослідила рапорт старшого інспектора чергового Вараського РВП ГУ НП в Рівненській області від 02.09.2023, пояснення ОСОБА_2 від 02.09.2023, від 01.09.2023, пояснення ОСОБА_1 від 01.09.2023, ОСОБА_4 від 01.09.2023.

Оцінивши в сукупності відповідні докази, Комісія дійшла висновку, що такі свідчать про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП.

Своєю чергою позивач не навів жодного аргументу щодо недопустимості або неналежності вищевказаних доказів, які долучені до протоколу.

За таких обставин колегія суддів констатує, що у оскаржуваній постанові, відповідно до вимог законодавства, викладено обставини, установлені при розгляді справи, а саме, що з матеріалів справи та наданих пояснень вбачається, що ОСОБА_1 самостійно встановлював новий паркан замість того, що ОСОБА_2 демонтовував напередодні.

Комісія дійшла висновку, що наявних у справі матеріалів та пояснень достатньо для встановлення всіх обставин справи.

Стаття 186 КУпАП дійсно передбачає адмінвідповідальність за самоуправство, тобто, самовільне, всупереч встановленому законом порядку, здійснення свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям, у виді попередження або накладення штрафу на громадян від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від чотирьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом такого адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері державного управління. Об`єктивна сторона такого правопорушення виражається у самовільному, всупереч встановленому законом порядку, здійсненні свого дійсного або гаданого права, що не завдало істотної шкоди громадянам або державним чи громадським організаціям (формальний склад). Суб`єктом такого адміністративного проступку є як посадові особи, так і громадяни. Суб`єктивна сторона такого правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або евентуального (непрямого) умислу.

Статтею 90 Земельного кодексу України визначено права власників земельних ділянок, а саме право самостійно господарювати на землі.

Частиною 2 ст. 14 Конституції України визначено, що право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами. Юридичними особами та державою виключно відповідно до закону.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону.

При здійсненні своїх прав та виконанні своїх обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства.

Частинами 1, 2 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Способи захисту прав на земельні ділянки визначені ст. 152 ЗК України.

Власник земельної ділянки, землекористувач має право вимагати від власника суміжної земельної ділянки сприяння у встановленні спільних меж, а також встановлення або відновлення межових знаків, у разі якщо вони відсутні, зникли, перемістилися або стали невиразними. У разі відсутності згоди власника суміжної земельної ділянки встановлення спільних меж здійснюється за рішенням суду (ч. 3 ст. 106 ЗК України).

Власники земельних ділянок та землекористувачі зобов`язані дотримуватися меж земельних ділянок (ч. 3 ст. 106 ЗК України).

Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування (ч. 7 ст. 79 ЗК України).

Згідно з ч. 1 ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки.

У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин.

За ч. 1 ст. 66 Закону України «Про землеустрій» професійною діяльністю у сфері землеустрою можуть займатися особи, які мають вищу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі знань землеустрою.

Таким чином, відновлення меж земельних ділянок здійснюється власниками земельних ділянок на підставі земельно-кадастрової документації, розробленої особами, які мають вищу освіту за спеціальностями та кваліфікаціями у галузі знань землеустрою.

Особливу увагу також слід звернути на те, що згідно з протоколом №4100-КО-02-ПТ-03-22 засідання комісії з вирішення земельних спорів щодо меж земельних ділянок та додержання добросусідства на території Вараської міської територіальної громади від 16.11.2022, серед іншого, рекомендовано ОСОБА_3 усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою, що перебуває у власності ОСОБА_2 шляхом звільнення у строк до 01.12.2022 самовільно зайнятих земель, а саме частини земельної ділянки, що перебуває у приватній власності громадянина ОСОБА_2 та земель запасу житлової та громадської забудови; попереджено громадянку ОСОБА_3 про адміністративну відповідальність згідно зі ст 53-1 та 56 КУпАП, за фактом самовільного зайняття земельної ділянки та знищення межових знаків, пошкодження або знищення геодезичних пунктів і мереж.

За таких обставин, відповідно до факту виявленого порушення Комісією встановлено обставини, що свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, що передбачене статтею 186 КУпАП (самоправство), а саме: ОСОБА_1 самовільно, всупереч встановленому законом порядку, реалізував, як він вважає, право на відновлення стану земельної ділянки, який існував до його порушення та на встановлення (відновлення) меж земельної ділянки (його гадане право), що на думку ОСОБА_1 належить йому на праві власності, чим завдано шкоди правам та інтересам власника земельної ділянки потерпілого ОСОБА_2 .

Особливу увагу колегія суддів звертає на те, що відповідачем враховано, що згідно з протоколом ОСОБА_1 01.09.2023 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 186 КУпАП. Отже станом на 01.02.2024 минув встановлений ст. 38 КУпАП двомісячний строк накладення на особу адміністративного стягнення.

Отже, Комісія визнала позивача винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП, та закрила провадження у справі про вчинення ОСОБА_5 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 186 КУпАП, у зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи вище наведене, у сукупності з іншими, наведеними вище доводами та міркуваннями, колегія суддів дійшла переконання про безпідставність позову.

Суд вважає, що невинуватість особи у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не може бути визнана доведеною поза розумним сумнівом тими матеріалами, що були у розпорядженні відповідача.

За змістом ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вживає визначені законом заходи, необхідні для з`ясування всіх обставин у справі, у т. ч. щодо виявлення та витребування доказів з власної ініціативи.

Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи.

З врахуванням наведеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова винесена з дотримання вимог КУпАП, підстави для її скасування відсутні.

За змістом ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови). За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Отже вимоги позивача (апелянта) не підлягають до задоволення з мотивів, наведених судом вище. У задоволенні позову слід відмовити, залишивши рішення суб`єкта владних повноважень без змін.

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог частини 6 статті 139 КАС України немає.

Керуючись 243, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 06 червня 2024 року у справі №565/462/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя Р. П. Сеник
судді Т. В. Онишкевич
Н. М. Судова-Хомюк
Повне судове рішення складено 03.09.24