Справа № 300/8267/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/8267/23 пров. № А/857/4155/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року (ухвалене у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін у місті Івано-Франківську суддею Могилою А.Б.) у справі № 300/8267/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності і зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2023 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( далі також - ВЧ НОМЕР_1 , відповідач), в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати накази командира ВЧ НОМЕР_1 № 1395 від 24.08.2022 та № 1053 від 01.09.2022 в частині позбавлення додаткової винагороди ОСОБА_1 у зв`язку з відмовою виконувати завдання пов`язані з захистом Батьківщини;

- зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100 000 грн за серпень 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що наказами ВЧ НОМЕР_1 № 1395 від 24.08.2022 та № 1053 від 01.09.2022 протиправно позбавлено ОСОБА_1 додаткової винагороди, яка передбачена постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Як наслідок, необхідно визнати протиправними та скасувати вказані накази в частині позбавлення ОСОБА_1 додаткової винагороди згідно з Постановою КМУ № 168 та зобов`язати ВЧ НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу вказану додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн за серпень 2022 року пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Також позивач зазначив, що проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 . Вказав, що в період з 21.06.2022 по 13.10.2022 він брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії. Звернув увагу, що згідно з пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 № 168 на період дії воєнного стану, зокрема військовослужбовцям Збройних Сил України виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 грн щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Проте, відповідач не здійснив нарахування та виплату йому збільшеної до 100 000 гривень додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168 за серпень 2022 року, оскільки ОСОБА_1 не включено до наказу про виплату такої винагороди у зв`язку з прийняттям відповідачем оскаржених наказів.

Крім того позивач вказував, що в Дисциплінарному Статуті Збройних Сил України відсутній такий вид відповідальності, як «позбавлення додаткової винагороди». Тобто, відповідач наказами № 1395 від 24.08.2022 та № 1053 від 01.09.2022 протиправно позбавив позивача додаткової винагороди, передбаченої постановою КМУ № 168, а тому необхідно скасувати вказані накази в частині позбавлення ОСОБА_1 додаткової винагороди та зобов`язати частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу вказану додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн за серпень 2022 року.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погодившись із рішенням суду, його оскаржив позивач, який вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права. Тому просив скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж доводами, що й в позовній заяві.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, у якому вказав, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги є безпідставними. Тому просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Крім того відповідач в відзиві зазначив, що відповідно до п. 17 Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України. З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, Міністром оборони України видано в окремому дорученні від 23.06.2022 № 912/з/29 підпунктом 9.7 пункту 9 визначено, що до наказів про виплату ату додаткової винагороди в розмірі 10 0000 гривень або 30 000 гривень не включати військовослужбовців, які відмовилися виконувати бойові накази (розпорядження) за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника). Звернув увагу, що згідно з пунктом 15 цього доручення, таке доручення доведено до кожної окремої військової частини (установи), встановлено контроль за її виконанням. Вказав, що ОСОБА_1 позбавлено додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, на підставі виданих командиром ВЧ НОМЕР_1 наказів № 1395 від 24.08.2022 та № 1053 від 01.09.2022, якими притягнено позивача до дисциплінарної відповідальності та отримано дисциплінарне стягнення «сувора догана» у зв`язку з відмовою від виконання бойового наказу.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з військовим квитком серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 14.05.2022 по 13.10.2022 проходив військову службу за призовом під час мобілізації у ВЧ НОМЕР_1 . Як видно з довідки ВЧ НОМЕР_1 від 27.03.2023 за № 1873 солдат ОСОБА_1 у період з 21.06.2022 по 13.10.2022 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресію російської федерації проти України, перебуваючи у Донецькій області (a. c. 11 - 12, 14).

Представник позивача 19.05.2023 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою про нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, у розмірі 100 000 грн за серпень 2022 року з урахуванням виплачених сум (а. с. 14 на звороті 15 на звороті).

На вказану заяву відповідач листом № 5/4038 від 02.08.2023 повідомив, що згідно з наказами командира ВЧ НОМЕР_1 від 24.08.2022 № 1395 та від 01.09.2022 № 1053 ОСОБА_1 отримав дисциплінарне стягнення «сувора догана» у зв`язку з відмовою від виконання бойового наказу у серпні 2022 року, відповідно не отримав додаткової винагороди згідно з Постановою КМУ № 168, а його премія розрахована з урахуванням накладеного на нього дисциплінарного стягнення на підставі наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260 «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» (а. с. 16).

Як видно з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 24.08.2022 № 1395 «Про притягнення до відповідальності військовослужбовців 2 стрілецького батальйону військовий частини НОМЕР_3 » за порушення вимог статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 12, 16, 35-37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що призвело до невиконання бойового наказу командира 2 стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 № 4 від 11 серпня 2022 р., не зайняття оборони на взводному опорному пункті, що створило умови для настання тяжких наслідків та прориву збройних сил російської федерації в смузі оборони 2 стрілецького батальйону під час виконання військових обов`язків по відсічі і стримуванню збройної агресії російської федерації на території Донецької області, під час дії правового режиму воєнного стану, особовий склад, пойменований в додатках № 2, 4, 6, 7 на підставі підпункту 9.7 пункту 9 Окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/3/29 не включати до наказу про виплату за серпень 2022 року додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168 у зв`язку з відмовою виконувати бойовий наказ (розпорядження) у серпні 2022 року (а. с. 76- 81).

Згідно з Додатком № 2 до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 24.08.2022 № 1395 солдат ОСОБА_1 відмовився 04.08.2022 виконати бойовий наказ командира 2 стрілецького батальйону щодо утримання рубежу оборони та залишив бойові позиції ротного опорного пункту «Водяний» (а. с. 82 - 84).

Відповідно до пункту 2 наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 01.09.2022 № 1053 за порушення вимог статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та статей 11, 12, 16, 35, 36, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що призвело до невиконання бойового наказу (розпорядження) командира 2 стрілецького батальйону Військової частини НОМЕР_1 , невисунення для зайняття бойових позицій, незайняття оборони, в ході виконання обов`язків по відсічі збройної агресії з боку збройних сил російської федерації, під час дії воєнного стану, зокрема навідника 2 кулеметного відділення кулеметного взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону ВЧ НОМЕР_1 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення «сувора догана».

Пунктом 4 наказу від 01.09.2022 № 1053 встановлено, що на виконання вимог Порядку № 260 врахувати накладені дисциплінарні стягнення на особовий склад, визначений в пункті 2 цього наказу. На підставі підпункту 9.7 пункту 9 Окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/3/29 не включати особовий склад визначений в пункті 2, 3 цього наказу, до наказу про виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168 (а. с. 85 - 92).

Позивач, вважаючи протиправними накази відповідача від 24.08.2022 № 1395 та від 01.09.2022 № 1053 в частині позбавлення його додаткової винагороди, передбаченої Постановою КМУ № 168, звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-XII від 25.03.1992 (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Спеціальним законом, який здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців є Закон України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі - Закон № 2011-XII).

Відповідно до статті 9 цього Закону держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова № 168).

Згідно пункту 1 Постанови № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби (та деяким іншим передбаченим у постанові категоріям осіб), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 в абзаці першому пункту 1 постанови № 168 слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць".

У решті зміст пункту 1 цієї постанови, в частині, що стосується виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у 2022 році, не змінювався.

Відповідно до пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України № 168, доповненого постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793, яка застосовується з 24 лютого 2022 року, порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України визначає Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затверджений наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260, у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктами 2, 3 розділу I Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є, зокрема, накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 17 розділу I Порядку № 260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Колегія суддів зазначає, що в межах цієї справи не оспорюється факт відмови від виконання бойового наказу позивачем у серпні 2022 року, оскільки вказаний факт фактично визнається учасниками справи. Також не оспорюється факт безпосередньої участі позивача у бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, що фактично також визнається учасниками справи.

У межах цієї справи спірним є наявність (відсутність) нормативно визначеної можливості позбавлення позивача за серпень 2022 року додаткової грошової винагороди у розмірі до 100 000,00 грн, у зв`язку з відмовою від виконання бойового наказу позивачем у серпні 2022 року.

Свою позицію відповідач обґрунтовує пунктом 9.7 п. 9 рішення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022.

Водночас, за позицією скаржника, Міністр оборони України позбавлений права обмежувати право військовослужбовців на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 грн, позаяк вказане право не передбачено жодним нормативно-правовим актом.

Надаючи правову оцінку вказаним позиціям учасників справи, колегія суддів зазначає таке.

Порядок та умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги військовослужбовцям Збройних Сил України встановлений Окремим дорученням Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 (застосовується після 01.06.2023).

Підпунктом 9.7 пункту 9 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29 передбачено, що військовослужбовці, які відмовились виконувати бойові накази (розпорядження), за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника), до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн або 30000 грн не включаються.

Суд апеляційної інстанції зазначає, що прийняття Міністром оборони України Окремого доручення від 23.06.2022 № 912/з/29 узгоджується з повноваженнями, визначеними пунктом 17 Порядку № 260, а тому воно підлягає врахуванню при вирішенні питання про виплату додаткової допомоги, передбаченої Постановою № 168.

Таким чином, однією із підстав позбавлення військовослужбовців додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168, є відмова виконувати бойові накази (розпорядження).

Крім того, постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 № 793 Постанову № 168 доповнено пунктом 2-1 такого змісту: «Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів». Вказані зміни набрали чинності з 19.07.2022.

Таким чином, починаючи з 19.07.2022, з огляду на положення п. 9.7 п. 9 окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022, враховуючи встановлений факт відмови позивача виконати бойовий наказ у серпні 2022 року, додаткова винагорода не підлягала виплаті.

Щодо посилань скаржника на те, що окреме доручення, не є актом Міноборони, а, отже, на підставі вказаного доручення не можна позбавити додаткової грошової винагороди, колегія суддів оцінює такі доводи критично, оскільки Постановою № 168 чітко визначено право керівника відповідного міністерства встановлювати порядок і умови виплати додаткової винагороди.

Доводи позивача про те, що законодавством не передбачено такий вид адміністративного стягнення для військовослужбовців як обмеження у виплаті додаткової винагороди, колегія суддів апеляційного суду не приймає до уваги, оскільки позивач позбавлений виплати додаткової грошової допомоги за серпень 2022 року саме за недотримання Порядку № 260 та постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022. Суд апеляційної інстанції наголошує, що факт відмови виконати ним бойовий наказ у серпні 2022 року, ним не оскаржувався та не спростовувався.

Доводи апелянта в іншій частині на правомірність прийнятого рішення суду не впливають та висновків суду не спростовують.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 01 лютого 2024 року в адміністративній справі № 300/8267/23 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин