Справа № 360/6907/21
Суддя: Казначеєв Едуард Геннадійович
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 року справа №360/6907/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Казначеєва Е.Г., суддів Сіваченка І.В., Блохіна А.А., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на окрему ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 р. у справі № 360/6907/21 (головуючий І інстанції Є.О. Кисельова ) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії ,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_2 ) звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДФС у Луганській області (далі відповідач, ГУДФС), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби в Луганській області щодо відмови в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України необхідних документів для призначення пенсії за вислугу років, відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби»;

- зобов`язати відповідача оформити та направити необхідні документи до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби».

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року позов задоволено, а саме судом:

- визнано протиправними дії Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області щодо відмови в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України матеріалів для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області оформити та направити матеріали до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з врахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні.

Адвокат Басула Богдан Ігорович, в інтересах ОСОБА_1 , (далі - заявник) 01.02.2023 звернувся до суду із заявою про визнання протиправною бездіяльності голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 (далі - голова комісії, відповідач) в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 щодо невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі № 360/4090/21, що полягає у відмові в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України матеріалів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати голову комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 оформити та направити матеріали до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Окремою ухвалою Луганського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 року задоволено заяву адвоката Басули Богдана Ігоровича про визнання протиправною бездіяльності в порядку статті 383 КАС України у справі № 360/6907/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а саме суд:

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області щодо невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року по справі № 360/4090/21, що полягає у відмові в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України матеріалів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зобов`язав Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області вжити заходи щодо усунення порушень статті 129-1 Конституції України та статті 370 КАС України шляхом оформлення та направлення матеріалів до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідач, з окремою ухвалою суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції, прийняти нове судове рішення, яким відмовити в задоволені заяви.

В обґрунтування скарги зазначено, що адвокат Басулов Б.І. звернувся до Луганського окружного адміністративного суду з заявою про визнання протиправною бездіяльність голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 щодо невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі № 360/4090/21, що полягає у відмові в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України матеріалів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та зобов`язання голову комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 оформити та направити матеріали до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Скаржник у відповідях на запити позивача до голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України повідомляв, що в Державній фіскальній службі України триває процес реорганізації. Нормативно-правовими актами станом на час звернення, не визначено органу уповноваженого на видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку, призначення пенсії колишнім працівникам податкової міліції. На час звернення, голову комісії з реорганізації зазначеного територіального органу ДФС не затверджено.

Так, адвокат звертався з запитами та надавав документи голові комісії з реорганізації Державної фіскальній службі України, а не комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України в Луганській області, що свідчить про те, що комісія з реорганізації Державної фіскальної служби у Луганській області, що створена на виконання наказу Державної фіскальної служби України від 27.11.2023 № 43 «Про утворення комісій з реорганізації територіальних органів Державної фіскальної служби України та затвердження їх голів» не могла знати про вищевказане листування, а тим паче не має вищевказаних копій документів.

Також, судом визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області щодо невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року по справі № 360/4090/21, що полягає у відмові в оформленні та направленні до відповідного органу Пенсійного фонду України матеріалів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2021 року по справі № 360/4090/21 не має відношення до Головного управління ДФС у Луганській області, а тому визнання протиправною бездіяльність по вищевказаному рішенні є необґрунтованою та протиправною.

Судом не враховано, що рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі №360/6907/21 набрало законної сили 24.02.2022, тобто в день початку військової агресії Російської Федерації проти України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та внаслідок проведення з 24 лютого 2022 року на території Луганської області активних бойових дій, захопленням учасниками НЗФ «ЛНР» та збройними формуваннями Російської Федерації адміністративних будівель Головного управління ДФС у Луганській області, розташованих на території Луганської області , контролюючим органом втрачено доступ до оригіналів первинних документів та засобів відповідних комунікаційних систем , бухгалтерських (первинних) документів та особових справ працівників про що повідомлено слідче управління ГУ Національної поліції України у Луганській області та відкрите кримінальне провадження №0003694 від 29.12.2023, за ст. 341 КК України.

Також, доступ до рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі №360/6907/21 також було втрачено.

Тому, комісія з реорганізації Головного управління ДФС у Луганській області, що створена відповідно до наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 21.12.2023 №1 не знала та не могла знати про вищевказане рішення суду так як доступ до оригіналів первинних документів та засобів відповідних комунікаційних систем, бухгалтерських (первинних) документів та особових справ працівників було втрачено.

Головним управлінням ДФС у Луганській області зазначалось, що новопризначеним Голові комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Луганській області та членам Комісії з реорганізації Головного управління ДФС у Луганській області оригінали (копії) первинних документів в тому числі бухгалтерських (первинних) документів та особових справ працівників (у тому числі податкової міліції), не передавались.

Головним управлінням ДФС у Луганській області отримано від Державного архіву Луганської області лист від 26.01.2024 № 08/08-19/61 про не можливість надання примірників документів постійного зберігання у зв`язку з не евакуюванням з м. Сєвєродонецьк наглядових справ установ-джерел формування Національного архівного фонду у зв`язку з повномасштабним вторгненням, терміновою евакуацією та тимчасовою окупацією Луганської області.

Отже, з вищевикладеного вбачається, що комісія з реорганізації ДФС у Луганській області, що створена відповідно до наказу Головного управління ДФС у Луганській області від 21.12.2023 №1 не мала можливості знати про вищевказане рішення суду та здійснити заходи щодо його виконання.

Також скаржник не погоджується з твердженням суду, що адвокатом направлялись на адресу Державної фіскальної служби України також і первинні документи зі змісту яких можливо встановити стаж роботи ОСОБА_1 на відповідних посадах, дату звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 , його страховий стаж, тощо, що на думку суду мають достатньо інформації для оформлення та направлення до відповідного органу Пенсійного фонду України матеріалів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Так, Довідки про страховий стаж, документи про грошове забезпечення, подання про призначення пенсії, підготовлене уповноваженим органом (структурним підрозділом), витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть для отримання допомоги на поховання (додаток 14 до Інструкції з ведення Державного реєстру актів цивільного стану громадян, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 24 липня 2008 року № 1269/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 25 липня 2008 року за № 691/15382), довідка про смерть пенсіонера подаються тільки в оригіналах.

Документи мають бути чинними (дійсними) на дату їх подання та включати всі необхідні ідентифікаційні дані.

Вищевказані документи, що необхідні для подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 03.01.2007 №3-1 зберігалися в матеріалах особових справ працівників податкової міліції.

Форма довідки передбачає зазначення окремо щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, а вищевказана інформація також містилась в особових справах працівників, що є втраченими.

Отже, з вищевикладеного випливає, що для оформлення довідки згідно додатку 8 до Порядку необхідні первинні бухгалтерські документи, що є втраченими.

Так, для підготування та направлення до відповідного органу Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій за вислугу років необхідно до заяви про призначення пенсії підготувати та надати перелік документів та довідок (подань) відповідно до норм Порядку, вищевказані документи готуються лише на підставі матеріалів особової справи та первинно-бухгалтерських документів, що є втраченими.

Від позивача надійшов відзив на скаргу в якому просив залишити її без задоволення, а рішення суду без змін.

В обґрунтування зазначено, зокрема, що адвокат Басула Б.І. звертався до голови комісії з реорганізації ДФС України, оскільки позивачу та його представнику не було відомо про особу яка призначена головою комісії з реорганізації ГУ ДФС у Луганській області.

Зазначає, що звернення до голови комісії з реорганізації ДФС України ОСОБА_3 , ніяким чином не звільняє відповідача - ГУ ДФС у Луганській області від виконання рішення суду.

Голова комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 є посадовою особою Державної фіскальної служби України, який виконує функції та обов`язки саме з проведення реорганізації відповідної юридичної особи та її структурних підрозділів.

Крім того, зазначає, що виконавчий лист на виконання рішення суду у даній справі знаходився у відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Державним виконавцем відповідно до статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. на боржника. 10.04.2023 державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн.

21.09.2023 року державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, та виконавцем було надіслано до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення.

Тобто, боржник повинен був виконати рішення суду і без звернення позивача до голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України ОСОБА_3 .

В резолютивній частині ухвали Луганського окружного адміністративного суду 08 квітня 2024 року, у другому абзаці зазначено номер справи 360/4090/21, який не відповідає дійсному номеру справи № 360/6907/21, що є технічною опискою.

Той, факт, що рішення суду було втрачене у зв`язку із захопленням м. Сєвєродонецьк не свідчить про те, що рішення суду на виконання якого відкрите виконавче провадження можливо не виконувати.

Також, заявником разом із заявою про виконання рішення суду надавалися відповідачу первинні документи, зі змісту яких, на виконання положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 03.01.2007 №3-1, можливо встановити стаж роботи ОСОБА_1 на відповідних посадах, дату звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 , його страховий стаж, тощо.

За приписами законодавства, уповноважений структурний підрозділ державного органу, з якого особа була звільнена зі служби готує грошовий атестат або довідку про розмір грошового забезпечення, та подає її з іншими документами до органу Пенсійного фонду для призначення пенсії.

Грошовий атестат повинні бути складені державною фіскальною службою України, яка наразі не ліквідована.

У ГУ ДФС у Луганській області наявні всі можливості скласти грошовий атестат, оскільки починаючи з початку 2000 років, ОСОБА_1 отримував заробітну плату на банківський рахунок у безготівковій формі, як і переважна частинна осіб які працювали і працюють на державній службі.

Отже, всі документи подання яких передбачено Порядком наявні або в ОСОБА_1 та надавались відповідачу, або можуть бути складені безпосередньо відповідачем самостійно.

Відповідно до частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, здійснюючи апеляційний перегляд у межах доводів та вимог апеляційної скарги, відповідно до частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України, встановив наступне.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022, яке набрало законної сили 24.02.2022, зокрема, зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області оформити та направити матеріали до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні.

Згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ГУ ДФС у Луганській області є територіальним органом Державної фіскальної служби України.

Згідно з постановою КМУ від 18 грудня 2018 року № 1200 "Про утворення Державної податкової служби України та Державної митної служби України" Державна фіскальна служба України проходить процес реорганізації (припинення).

Відповідно до п. 2 постанови КМУ від 15 травня 2019 року № 395 «Питання державної податкової служби» (зі змінами внесеними постановою КМУ від 12 січня 2022 року № 8) утворено комісію з реорганізації Державної фіскальної служби та затверджено головою комісії директора Департаменту фінансово-економічного планування, аналізу та майнових відносин Міністерства фінансів Якубівського В.Л.

Відповідно до п. 7 положення «Про Державну фіскальну службу України» затвердженому постановою КМУ від 21 травня 2014 року № 236 ДФС здійснює повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На час розгляду заяви про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо виконання рішення суду державна фіскальна служба України та її територіальні органи не припинені та не ліквідовані як юридичні особи, зокрема відповідні записи про припинення чи ліквідацію не внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Таким чином, ДФС України та її територіальні органи продовжують існувати як орган державної влади до внесення запису про їх припинення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

28.09.2022 заявник звернувся до голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України ОСОБА_4 із заявою про виконання рішення суду надавши рішення суду з відміткою про набрання законної сили з гербовою печаткою суду.

На зазначену заяву листом від 05.10.2022 №16040-03-10/22805, надана відповідь, в якій зазначено, що нормативно-правовими актами станом на час звернення, не визначено органу уповноваженого на видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку, призначення пенсії колишнім працівникам податкової міліції.

12.10.2022 заявник звернувся до голови комісії з заявою про видачу довідки про грошове забезпечення, в якій обґрунтував наявність повноважень у голови комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України для видачі такої довідки.

02.11.2020 отримано лист від 24.10.2022 №16040-03-10/24509, в якому знов повідомлено, що нормативно-правовими актами станом на час звернення, не визначено органу уповноваженого на видачу довідок про розмір грошового забезпечення для перерахунку, призначення пенсії колишнім працівникам податкової міліції.

16.11.2022 заявник звернувся до голови комісії з заявою про виготовлення грошового атестату та виконання рішення суду.

На зазначену заяву, листом від 01.12.2022 №16040-03-10/28530 відповідачем повідомлено, що в Державній фіскальній службі України триває процес реорганізації. Головою Комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України забезпечено оновлення персонального складу Комісії та затверджено відповідних голів з реорганізації територіальних органів у регіонах.

Комісія здійснює повноваження виключно щодо управління справами в частині забезпечення здійснення заходів, пов`язаних з реорганізацією або ліквідацією відповідного органу виконавчої влади або територіального органу, згідно Порядку здійснення заходів, пов`язаних з утворенням, реорганізацією або ліквідацією міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.10.2011 № 1074.

Також зазначено, що листом Пенсійного фонду України від 17.11.2022 №2800-030203-5/48831 проінформовано, що уповноваженими структурними підрозділами з підготовки та подання до органів Пенсійного фонду України документів для призначення пенсій за нормами Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам, звільненим з органів податкової міліції, є відповідні територіальні комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України. 15.12.2022 заявник звернувся до голови комісії з запитом про надання інформації, стосовно того, хто наразі є головою комісії з реорганізації (ліквідації) ГУ ДФС у Луганській області () та надання офіційних контактів голови комісії з реорганізації (ліквідації) ГУ ДФС у Луганській області ().

На зазначений адвокатський запит, листом від 02.01.2023 №16040-03-10/43 голова комісії з реорганізації ДФС України ОСОБА_4 повідомив, що на час звернення, голову комісії з реорганізації зазначеного територіального органу ДФС не затверджено.

Постановою КМУ від 09 червня 2023 року № 578 призначено голову комісії з реорганізації ДФС України, а саме заступника голови Державної податкової служби ОСОБА_3 .

21.08.2023 заявник звернувся до новопризначеного голови комісії з заявою про виконання рішення суду, до якої було надано такі документи: копія паспорту ОСОБА_1 , копія ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 , копія наказу ГУДФС у Луганській області від 24.09.2021 № 146-0 про звільнення ОСОБА_1 , з посади, копія грошового атестату від 24.09.2021 № 83, виданого ОСОБА_1 , копія трудової книжки ОСОБА_1 .

Відповідачем на вказану вище заяву станом на час розгляду судом заяви про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо виконання рішення суду відповіді не надано.

Крім того матеріали справи свідчать, що 21.11.2022 начальником відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Луганській області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Пихоніною Маргаритою Володимирівною відкрите виконавче провадження на підставі виконавчого листа № 360/6907/21, виданого18.08.2022 на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі № 360/6907/21.

Заявник звертався до державного виконавця з заявою про хід виконавчого провадження, на яку 25.01.2023 надано відповідь за вих. №162 від 20.01.2023 щодо направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику для виконання. Також повідомлено, що державним виконавцем відповідно до статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. на боржника. 10.04.2023 державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн.

21.09.2023 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з неможливістю без боржника виконати рішення суду.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та фактам, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Згідно із статтею 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Частинами 1, 2, 4 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII визначено, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 372 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання. Примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Вказаною нормою законодавець встановив обов`язок учасників справи щодо обов`язкового виконання рішень суду та їх відповідальність за невиконання таких рішень. Зазначена норма не передбачає будь-яких припущень або виключень щодо виконання частини судового рішення, не визначає яку частину рішення сторона повинна виконати обов`язково, а яку може не виконувати за наявності будь-яких причин.

За загальним правилом для захисту чи поновлення своїх порушених прав і законних інтересів позивач, на користь якого ухвалено вказане судове рішення, має право подати заяву до суду першої інстанції. Така форма судового контролю з ініціативи учасника справи встановлена статтею 383 чинної КАС України.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини»).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Згідно з частиною 1 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

У такій заяві зазначаються: 1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява; 2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі; 5) номер адміністративної справи; 6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження; 7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; 8) інформація про хід виконавчого провадження; 9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви; 10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

Системний аналіз вищезазначених норм права свідчить, що судовий контроль є спеціальним видом провадження в адміністративному судочинстві, відмінним від позовного. Головна мета судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах полягає, насамперед, у реалізації основних завдань адміністративного судочинства при здійсненні адміністративними судами правосуддя, оскільки воно не обмежується винесенням судового рішення, а також передбачає його виконання.

Верховний Суд у постанові від 20 лютого 2019 року у справі № 806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що зазначені правові норми КАС України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Європейський Суд з прав людини звертає увагу на те, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні (рішення у справі «Скордіно проти Італії». Таким чином, виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом (рішення у справі «Сіка проти Словаччини»).

Аналіз зазначених вище рішень Європейського Суду з прав людини свідчить про те, що з метою забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві існує інститут судового контролю за виконанням судового рішення. Судовий контроль - це спеціальний вид провадження в адміністративному судочинстві, відмінний від позовного, що має спеціальну мету та полягає не у вирішенні нового публічно-правового спору, а у перевірці всіх обставин, що перешкоджають виконанню такої постанови суду та відновленню порушених прав особи-позивача.

Суд звертає увагу, що відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016, виконавче провадження - завершальна стадія судового провадження, а примусове виконання судових рішень - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Обов`язковість судового рішення, яке набрало законної сили, забезпечується, у першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» №1404-VIII від 02.06.2016.

Таким чином, виходячи з наведених вище норм, звернення до суду із заявою відповідно до статті 383 КАС України можливе за умови перебування виконавчого документа на примусовому виконані в органах державної виконавчої служби.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 21.03.2019 у справі №805/1458/17-а, від 27.06.2019 у справі №807/220/18, від 09 грудня 2021 року у справі № 9901/235/20, від 28 вересня 2021 року у справі №440/2130/21, в ухвалах Верховного Суду від 05 липня 2021 року у справі № 260/636/19, від 18 грудня 2020 року у справі № 200/5793/20-а, та постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі № 9901/235/20.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 грудня 2021 року у справі № 9901/235/20, зазначено, що указана стаття (383 КАС України) передбачає можливість звернутися до суду із заявою про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду. Ця стаття є останньою в розділі КАС України «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах» і містить чіткі вимоги до такої заяви, строк звернення, порядок її розгляду та наслідки невідповідності вимогам заяви. Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою. Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону № 1404-VIII, і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

Отже, звернення рішення суду до примусового виконання є обов`язковою передумовою для подання заяви у порядку статті 383 КАС України, оскільки повноваження щодо вчинення дій щодо примусового виконання рішення суду, у тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Відповідно до частини 6 статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-7 статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

Суд може постановити окрему ухвалу у випадку зловживання процесуальними правами, порушення процесуальних обов`язків, неналежного виконання професійних обов`язків (в тому числі якщо підписана адвокатом чи прокурором позовна заява містить суттєві недоліки) або іншого порушення законодавства адвокатом або прокурором. Окрема ухвала щодо прокурора або адвоката надсилається органу, до повноважень якого належить притягнення до дисциплінарної відповідальності прокурора або адвоката відповідно.

В окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги яких порушено, і в чому саме полягає порушення.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання.

Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій.

Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується. Окрема ухвала Верховного Суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Таким чином, окрема ухвала є способом реагування суду на випадки виявлення порушення законності та правопорядку, які не можуть бути усунені ним самостійно при вирішенні адміністративного спору з використанням представлених адміністративним процесуальним законом засобів.

Випадки постановлення окремої ухвали з метою її направлення суб`єкту владних повноважень не можуть відтворювати підстави прийняття судового рішення про задоволення позову. Окрема ухвала виноситься судом у зв`язку з виявленням під час судового розгляду порушення законності, які не охоплюються предметом спору та не можуть бути усунені шляхом розв`язання спору по суті. При цьому такі порушення мають негативно впливати на стан суб`єктивних прав та обов`язків особи у публічно-правових відносинах.

Таким чином, підставою для прийняття окремої ухвали є саме достовірно встановлене судом в ході судового засідання порушення законності та правопорядку.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022, яке набрало законної сили 24.02.2022, зокрема, зобов`язано Головне управління Державної фіскальної служби у Луганській області оформити та направити матеріали до відповідного органу Пенсійного фонду України для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», із урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому судовому рішенні.

Матеріали справи свідчать, що представник позивача на протязі 2022 та 2023 років звертався до посадової особи відповідача зі зверненнями щодо виконання рішення суду, за результатами розгляду яких рішення суду не виконувалось.

Також, заявник звертався до державного виконавця з заявою про хід виконавчого провадження, на яку 25.01.2023 надано відповідь за вих. №162 від 20.01.2023 щодо направлення копії постанови про відкриття виконавчого провадження боржнику для виконання. Також повідомлено, державним виконавцем відповідно до статей 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. на боржника. 10.04.2023 державним виконавцем прийнято постанову про накладення штрафу на боржника у розмірі 10200 грн.

21.09.2023 державним виконавцем прийнято постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з неможливістю без боржника виконати рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що відповідач, визначений судом боржником у виконанні судового рішення, з метою виконання судового рішення зобов`язаний вжити всі заходи визначені законодавством з метою виконання рішення суду.

Матеріали справи свідчать, що відповідач не надав жодних доказів вжиття ним будь-яких заходів щодо виконання судового рішення.

Щодо посилання скаржника на не належне звернення з запитами з долученими документи до голові комісії з реорганізації Державній фіскальній службі України, а не комісії з реорганізації Державної фіскальної служби України в Луганській області, що свідчить про те, що комісія з реорганізації Державної фіскальної служби у Луганській області, що створена на виконання наказу Державної фіскальної служби України від 27.11.2023 № 43 «Про утворення комісій з реорганізації територіальних органів Державної фіскальної служби України та затвердження їх голів» не могла знати про вищевказане листування, колегія суддів зазначає, що вказані звернення розглядались по суті головою комісії з реорганізації ДФС України, отже, відповідач не міг не знати про вищезазначене судове рішення та обов`язок з його виконання. Також, як зазначалось та не заперечується відповідачем, особа до якої звертався представник позивача, є працівником відповідача.

Щодо доводів скаржника про те, що судом визнано протиправною бездіяльність Головного управління Державної фіскальної служби у Луганській області щодо невиконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17 січня 2022 року по справі № 360/4090/21, яке не має відношення до Головного управління ДФС у Луганській області, колегія суддів зазначає, невірне зазначення номера справи свідчить тільки про допущену судом описку, що з урахуванням приписів процесуального законодавства, не є підставою для його скасування та подальшого не виконання.

Щодо доводів скаржника щодо неможливості виконати рішення суду, оскільки рішення Луганського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 по справі №360/6907/21 набрало законної сили 24.02.2022, тобто в день початку військової агресії Російської Федерації проти України та відповідно у зв`язку з захопленням учасниками НЗФ «ЛНР» та збройними формуваннями Російської Федерації адміністративних будівель Головного управління ДФС у Луганській області, розташованих на території Луганської області 29.12.2023 було відкрите кримінальне провадження за ст. 341 КК України, колегія суддів зазначає, що сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не є безумовною підставою вважати невиконання рішення суду з поважних причин, таке питання вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням усіх доводів та обставин, які існували та об`єктивно перешкоджали вчиненню процесуальних дій.

Колегія суддів зазначає, що наказом Міністерства юстиції України 17 жовтня 2019 року № 3194/5 затверджено Порядок забезпечення евакуації, зберігання та знищення документів в умовах особливого періоду, який поширюється на центральні та галузеві державні архіви, Державний архів в Автономній Республіці Крим, державні архіви областей, міст Києва і Севастополя (далі -державні архіви), архівні відділи райдержадміністрацій, архівні відділи міських рад (далі -архівні відділи), державні органи, органи місцевого самоврядування (далі -установи) в умовах особливого періоду у разі прийняття рішення про евакуацію відповідної установи. З урахуванням специфіки та особливостей діяльності установ, які передають документи до галузевих державних архівів, можуть розроблятися власні порядки забезпечення евакуації, зберігання та знищення документів в умовах особливого періоду, які погоджуються з Державною архівною службою України та у разі провадження установами діяльності, пов`язаної з державною таємницею, також з органом СБУ, після чого затверджуються керівником установи. Установи, державні архіви, архівні відділи мають бути у постійній готовності для розгортання роботи в умовах особливого періоду, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців щодо прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій (п.1-3 Порядку).

Отже, за приписами законодавства саме на відповідача було покладено обов`язок щодо зберігання та евакуації документів.

Невиконання або неналежне виконання відповідачем та державними ораними своїх обов`язків не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на захист, та не можуть створювати для фізичних осіб негативні наслідки.

Суд зазначає, що неможливість виконання державними органами рішення суду апріорі не може виступати необхідність дотримання внутрішніх процедур.

Також, колегія суддів зазначає, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, у межах своїх повноважень, визначених законодавством, реалізує державну політику електронного документообігу, та повинен зберігати електронні документи на електронних носіях інформації.

Відповідачем суду не надано документального підтвердження знищення електронних документів щодо позивача. Також скаржник не посилається на необізнаність про розгляд справи та втрату доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень.

Крім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, заявник звертався до відповідача, зокрема, з заявою від 21.08.2023 про виконання рішення суду, до якої було надано такі документи: копія паспорту ОСОБА_1 , копія ідентифікаційного номеру ОСОБА_1 , копія наказу ГУДФС у Луганській області від 24.09.2021 № 146-0 про звільнення ОСОБА_1 з посади, копія грошового атестату від 24.09.2021 № 83, виданого ОСОБА_1 , копія трудової книжки ОСОБА_1 .

Таким чином, заявником разом із заявою про виконання рішення суду надавалися відповідачу первинні документи, зі змісту яких, на виконання положень Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», затвердженого Постановою Правління Пенсійного фонду України від 03.01.2007 №3-1, можливо встановити стаж роботи ОСОБА_1 на відповідних посадах, дату звільнення ОСОБА_1 з займаної посади, розрахунок вислуги років для призначення пенсії ОСОБА_1 , його страховий стаж, тощо.

Тобто, вказані вище документи у сукупності з рішенням суду, яким визначено, що з врахуванням пільгового стажу, вислуга військової служби позивача становить 25 років 08 місяців 18 днів, мають достатньо інформації для оформлення та направлення до відповідного органу Пенсійного фонду України матеріалів для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Також, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не наведено підстав неможливості відновлення втрачених або знищених документів, у тому числі з урахування переданих до інших органів електронних документів щодо позивача.

Таким чином, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем допущена протиправна бездіяльність щодо невиконання дій з виконання судового рішення.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, суд дійшов до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, що відповідно до статті 316 КАС України, обумовлює для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 382 КАС України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління ДФС у Луганській області на окрему ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 р. у справі № 360/6907/21 - залишити без задоволення.

Окрему ухвалу Луганського окружного адміністративного суду від 08 квітня 2024 р. у справі № 360/6907/21 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та відповідно до ст.328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

Повний текст складений та підписаний 04 вересня 2024 року.

Суддя-доповідач: Е.Г. Казначеєв

Судді: І.В. Сіваченко

А.А. Блохін