Справа № 160/15009/21
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 вересня 2024 року Справа №160/15009/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Сидоренко Д.В. розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро клопотання позивача про зупинення провадження у справі №160/15009/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

30.08.2021 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () №15 від 06.04.2021 року (лист від 24.06.2021 року №20430-15494/Л-01/8-0400/21) в частині зменшення відсотку (проценту) розміру призначеної пенсії позивача при її перерахунку у зв`язку з підвищенням заробітної плати діючим працівникам прокуратури з 90% до 60% від суми місячної (чинної) заробітної плати, та застосування обмеження суми пенсії максимальним (граничним) розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () здійснити з 01 квітня 2021 року перерахунок та виплату належної ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , пенсії за вислугу років відповідно до ЗУ "Про прокуратуру" №1789-XII від 05.11.1991 року (зі змінами), ч.20 ст.86 ЗУ "Про прокуратуру" №1697-VІІ від 14.10.2014 року в первинній редакції, виходячи з розрахунку 90% від суми місячної (чинної) заробітної плати за відповідною (прирівняною) посадою працюючих працівників прокуратури без застосування обмеження суми пенсії максимальним (граничним) розміром - десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність, на підставі довідки Дніпропетровської обласної прокуратури №21-133вих-21 від 01.04.2021 року, а також здійснити виплату різниці в нарахованій та виплаченій позивачу сумі пенсії за період з 01.04.2021 року по теперішній час.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 06.09.2021 року відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами. Також, цією ухвалою суду було витребувано у відповідача - Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, належним чином засвідчену копію пенсійної справи позивача.

Ухвалою суду від 23 жовтня 2021 року зупинено провадження у адміністративній справі №160/15009/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, до набрання законної сили судовим рішенням касаційної інстанції у справі №580/5962/20.

Ухвалою суду від 03.09.2024 року поновлено провадження у справі.

Судом встановлено, що 31.12.2021 року від позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням Конституційного Суду України в справах за скаргами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

В обґрунтування наданого клопотання зазначив, що на розгляді у Конституційному суді України знаходяться декілька конституційних скарг з приводу визнання неконституційними положень Законів щодо застосування до пенсій працівників прокуратури обмежень їх максимального розміру десятьма прожитковими мінімумами, встановленими для осіб, які втратили працездатність. Зокрема, це конституційні скарги Болотнікової (справа №3-128/2021 (289/21) та скарга Райкун (справа №3-164/2021 (342/21), які 17.11.2021 були об`єднані в одне провадження за №3/128/2021 (289/21; 342/21) та розглядаються Конституційним судом України в порядку спрощеного провадження. У зв`язку з чим, просить суд зупинити провадження у справі 200/80/22 відповідно до п.3 ч.1 ст.236 КАС України, за об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Дослідивши подане клопотання позивача, суд зазначає наступне.

Як встановлено судом, постановою Верховного суду України у складі Судової палати Касаційного адміністративного суду від 21.12.2021 по справі №580/5962/20, провадження №К/9901/15917/21, касаційну скаргу Головного Управління Пенсійного фонду України в Черкаській області було задоволено. Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 28.01.2021 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.04.2021 у справі № 580/5962/20 скасовано. Ухвалено нове рішення про відмову у задоволенні позову. Постанова суду касаційної інстанції набирала законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 236 Кодексу адміністративного судочинства України, суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Отже, за змістом наведеної норми процесуального закону, яка не підлягає розширеному тлумаченню, в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку, зокрема, адміністративного судочинства суд зупиняє провадження у справі, але саме до набрання законної сили судовим рішенням в такій іншій справі.

Суд зазначає, що постанова Верховного суду України у складі Судової палати Касаційного адміністративного суду від 21.12.2021 по справі №580/5962/20 набрала законної сили саме 21 грудня 2021 року, тобто з дати її прийняття.

Окрім того, суд зазначає, що за приписами частини другої статті 152 Конституції України, з якою кореспондуються положення статті 91 Закону України «Про Конституційний Суд України» від 13 липня 2017 року №2136-VIII, закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Частиною третьою цієї ж статті Основного Закону України встановлено, що матеріальна чи моральна шкода, завдана фізичним або юридичним особам актами і діями, що визнані неконституційними, відшкодовується державою у встановленому законом порядку, а встановлена Конституційним Судом України неконституційність (конституційність) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане, є підставою для перегляду судових рішень у зв`язку з виключними обставинами у розумінні пункту 1 частини п`ятої статті 361 КАС України.

Тобто, ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі за конституційними скаргами ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 про визнання такими, що не відповідають частині першій статті 8, частинам першій, третій, п`ятій статті 17, частинам другій, третій статті 22, частинам першій, другій статті 24, частинам першій, четвертій, п`ятій статті 41, частині першій статті 46, частині першій статті 58, статті 64, частині першій статті 126, частині першій статті 129 Конституції України (є неконституційними), положення абзацу шостого частини п`ятнадцятої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII, частини першої статті 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 8 липня 2011 року № 3668-VI у частині поширення їх дії на Закон № 1697, якими встановлено, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, не матиме впливу на норми матеріального права, які були застосовані судом першої інстанції у справі, яка розглядається, не зумовлює зміну правової регламентації спірних правовідносин у законодавстві, чинним станом на час виникнення останніх, а отже й зупинення провадження у даному конкретному випадку не можна вважати виправданим і таким, що є необхідним за цих обставин.

Зазначені висновки узгоджуються із позицією Верховного Суду, висловленою в ухвалі від 08 лютого 2022 року у справі №580/5239/20.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для зупинення провадження у цій справі, оскільки з наведених позивачем обґрунтувань не вбачається наявності обставин, які б свідчили про об`єктивну неможливість розгляду цієї справи судом касаційної інстанції до ухвалення Конституційним Судом України рішення у справі за конституційними скаргами, тому у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.ст.236, 243 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі №160/15009/21.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту підписання суддями та оскарженню не підлягає.

Суддя Д.В. Сидоренко