Справа № 380/29825/23
Суддя: Гуляк Василь Васильович
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/29825/23 пров. № А/857/9246/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гуляка В.В.

суддів: Коваля Р.Й., Носа С.П.

за участі секретаря судового засідання: Вовка А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Львівської митниці,

на додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року (суддя Крутько О.В., час ухвалення не зазначено, місце ухвалення м.Львів, дата складання повного тексту не зазначено),

в адміністративній справі №380/29825/23 за позовом Приватного підприємства "Леополісбуд" до Львівської митниці,

про визнання протиправними та скасування рішень,

встановив:

У грудні 2023 року позивач ПП "Леополісбуд" звернувся в суд із адміністративним позовом до відповідача Львівської митниці, в якому просив: 1) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900517/2 від 19.06.2023; 2) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900520/2 від 19.06.2023; 3) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900535/2 від 20.06.2023; 4) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900538/2 від 20.06.2023; 5) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900543/2 від 21.06.2023; 6) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900557/2 від 22.06.2023; 7) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900565/2 від 23.06.2023; 8) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900585/2 від 27.06.2023; 9) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900608/2 від 29.06.2023; 10) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900637/2 від 04.07.2023; 11) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900638/2 від 04.07.2023; 12) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900648/2 від 06.07.2023; 13) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900656/2 від 07.07.2023; 14) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900669/2 від 10.07.2023; 15) визнати протиправним і скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900679/2 від 12.07.2023; 16) судові витрати покласти на відповідача.

Відповідач позовних вимог не визнав, в суді першої інстанції подав відзив на позовну заяву. Просив в задоволенні позовних вимог відмовити у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 20.03.2024 адміністративний позов задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/900517/2 від 19.06.2023; № UA209000/2023/900520/2 від 19.06.2023; № UA209000/2023/900535/2 від 20.06.2023; № UA209000/2023/900538/2 від 20.06.2023; № UA209000/2023/900543/2 від 21.06.2023; № UA209000/2023/900557/2 від 22.06.2023; № UA209000/2023/900565/2 від 23.06.2023; № UA209000/2023/900585/2 від 27.06.2023; № UA209000/2023/900608/2 від 29.06.2023; № UA209000/2023/900637/2 від 04.07.2023; № UA209000/2023/900638/2 від 04.07.2023; № UA209000/2023/900648/2 від 06.07.2023; № UA209000/2023/900656/2 від 07.07.2023; № UA209000/2023/900669/2 від 10.07.2023; № UA209000/2023/900679/2 від 12.07.2023. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 4523,02 грн..

26.03.2024 до суду першої інстанції від представника позивача надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, мотивована тим, що під час розгляду справи по суті не вирішилось питання про судові витрати, понесені позивачем, а саме витрати на правову допомогу. Просив ухвалити додаткове рішення у справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь ПП «ЛЕОПОЛІСБУД» судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26000,00 грн..

Відповідач подав клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, в якому просив зменшити суму, які просить відшкодувати позивач як витрати, понесені на правничу допомогу.

Додатковим рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 28.03.2024 заяву про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено частково. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці на користь Приватного підприємства Леополісбуд витрати на правову допомогу у розмірі 4500,00 грн. В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

З цим додатковим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку, подавши апеляційну скаргу. Апелянт вважає, що оскаржене додаткове рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом не враховано при вирішення розподілу понесених позивачем витрат на правничу допомогу предмет спору у даній категорії справи, що такий не є складним, містить один епізод спірних правовідносин, предметом оскарження у даній справі є 14 однотипних рішень про коригування митної вартості, не потребує вивчення великого обсягу фактичних даних, обсяг і складеність процесуальних документів не є важкими.

За результатами апеляційного розгляду апелянт просить скасувати оскаржене додаткове рішення суду від 28.03.2024 в частині задоволених вимог та ухвалити нове рішення, яким зменшити суму, задоволену судом до відшкодування, як витрати понесені на правничу допомогу.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та докази по справі, обговоривши доводи, межі та вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення.

Так, згідно з ч.1 ст.252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Отже, однією з підстав для ухвалення додаткового судового рішення є не вирішення судом питання про судові витрати.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Матеріалами справи підтверджено, що розгляд справи завершено ухваленням 20.03.2024 року у справі Львівським окружним адміністративним судом рішення, яким позов задоволено повністю, результат якого наведено в описовій частині цієї постанови.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.3 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За змістом частин сьомої, дев`ятої статті 139 КАС України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Так, за положеннями статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, проведення експертизи, підготовки справи до розгляду зокрема, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги та витрат на підготовку експертного висновку, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані відповідні договори про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), на проведення судових експертиз, експертних досліджень та надання інших послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, проведенням експертизи, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо. Аналогічні правила застосовуються до визначення витрат на проведення експертизи та залучення експерта.

У розглядуваній справі судом встановлено, що представником позивача направлено суду першої інстанції заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 26000, 00 грн..

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу стороною позивача надано наступні документи (їх копії): Ордер на надання правової (правничої) допомоги №1222871 від 18.01.2024; Договір про надання правової №516 від 26.01.2023; Акт про надання правової допомоги 16 від 25.03.2024; Рахунок на оплату №16 від 25.03.2024.

Судом встановлено, що професійна правнича допомога ПП Леополісбуд надавалась адвокатом Завадою Т.Р. адвокатського об`єднання Ті Енд Ті Партнерс на підставі договору №516 про надання професійної правничої допомоги від 26.01.2023.

Так, між ПП «Леополісбуд» (далі також - Клієнт) та Адвокатським Об`єднанням «ТІ ЕНД ТІ ПАРТНЕРС» (далі - Адвокатське Об`єднання) було укладеного Договір про надання правової допомоги № 516 від 26 січня 2023 року.

Згідно акту про надання правової допомоги №16 від 25.03.2024, адвокатським об`єднанням Ті Енд Ті Партнерс було надано позивачу послуги, вартість яких становить 26000,00 грн..

Згідно з п.1.1. Договору, Клієнт доручає, а Адвокатське об`єднання, відповідно до чинного законодавства України, приймає на себе зобов`язання із надання правової допомоги щодо представницьких повноважень, захисту прав і законних інтересів Клієнта в обсязі та на умовах, встановлених цим договором та за домовленістю Сторін.

Згідно з п. 4.1. Договору, Сторони домовились, що вартість послуг Адвокатського об`єднання з надання правової допомоги за цим Договором встановлюється в розмірі, що визначається за домовленістю Сторін в Актах про надання правової допомоги, які формуються Адвокатським об`єднанням в міру надання правової допомоги (юридичних послуг) та вручаються безпосередньо Клієнту (уповноваженій особі Клієнта) або направляються засобами поштового чи комунікаційного зв`язку за його місцезнаходженням. Сторони дійшли згоди, що Акти про надання правової допомоги повинні містити детальний опис виконаних робіт з розрахунком кількості робочих годин та вартості таких послуг, відомості про звітний період, номер справи, місця надання правової допомоги.

Відповідно до п. 4.7. Договору, Сторони домовились, що після одержання Адвокатським об`єднанням від Клієнту Акту про надання правової допомоги та у випадках, визначених п. 4.3. цього Договору, Адвокатське об`єднання формує і направляє на адресу клієнта чи безпосередньо надає Клієнту рахунок на оплату послуг, а Клієнт бере на себе зобов`язання забезпечити оплату послуг Адвокатського об`єднання на підставі рахунку не пізніше 10-го робочого дня з моменту отримання Клієнтом рішення суду, що набрало законної сили.

Згідно з актом надання правової допомоги від 25.03.2024 №16 викладено опис наданої правової допомоги (опис виконаних робіт з розрахунком кількості робочих годин та вартості таких послуг, відомості про звітний період, номер справи, місця надання правової допомоги), а саме: підготовка, написання і подача позовної заяви кількістю робочих годин 20, вартістю 20000 грн; підготовка, написання і подача відповіді на відзив кількістю робочих годин 6, вартістю 6000 грн. Всього: 26 годин 26000 грн..

Суд першої інстанції при ухваленні додаткового рішення з урахуванням наданих позивачем доказів, принципу співмірності та розумності судових витрат, пропорційності до ціни позову та розміру судового збору, виходячи з конкретних обставин справи, змісту та обсягу виконаних послуг, розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження, незначну складність справи, дійшов висновку, що розмір витрат на професійну правничу допомогу необхідно зменшити та покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на оплату правничої допомоги адвоката в суді першої інстанції в сумі 4500 грн..

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції, зазначаючи, що вказаний розмір витрат позивача на правничу допомогу, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану учасників справи, є співмірним зі складністю справи та обсягом виконання відповідних робіт, що не спростовано відповідачем, а тому вказаний розмір має бути стягнутий з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань.

В апеляційній скарзі відповідач не обґрунтував належним чином заперечення щодо визначеного судом першої інстанції розміру витрат на професійну правничу допомогу.

Колегія суддів вважає, що матеріалами справи в безспірному порядку підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат по оплаті професійної правничої допомоги при вирішенні Львівським окружним адміністративним судом цієї справи №380/29825/23.

З урахуванням встановленого, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення без змін додаткового рішення суду у справі, яке ухвалене у відповідності до норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не містять обґрунтованих підстав для його скасування.

Суд апеляційної інстанції також зазначає, що відповідно до п.2 ч.5 ст.328 КАС України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження).

Проаналізувавши характер спірних правовідносин, предмет доказування, склад учасників справи та враховуючи, що дану адміністративну справу було розглянуто судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження, суд апеляційної інстанції зазначає, що дана адміністративна справа є справою незначної складності, а тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення.

Додаткове рішення Львівського окружного адміністративного суду від 28 березня 2024 року в адміністративній справі №380/29825/23 за позовом Приватного підприємства "Леополісбуд" до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя В. В. Гуляк
судді Р. Й. Коваль
С. П. Нос
Повний текст постанови суду складено 04.09.2024 року