Справа № 440/5341/23
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 р. Справа № 440/5341/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Жигилія С.П. , Любчич Л.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2023, головуючий суддя І інстанції: І.Г. Ясиновський, м. Полтава, по справі № 440/5341/23

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2023 року ОСОБА_1 (надалі позивач) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України (далі відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 , за період: з 26.02.2008 по 31.12.2017 включно визначивши базовим місяцем січень 2008 року, за період з 01.01.2018 по 07.06.2018 визначивши базовим місяцем березень 2018 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення з урахуванням виплаченої за період: з 26.02.2008 по 31.12.2017 включно, визначивши базовим місяцем січень 2008 року, за період з 01.01.2018 по 07.06.2018 визначивши базовим місяцем березень 2018 року.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року по справі №440/5341/23 частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправними дії військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 26.02.2008 до 28.02.2018, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року.

Зобов`язано військову частину НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.02.2008 до 28.02.2018, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року з урахуванням проведених виплат індексації грошового забезпечення позивача.

У задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відповідач, не погоджуючись в частині задоволення позову з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просив рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги відповідачем зазначено, що судом першої інстанції не взято до уваги обставину, що до 01.12.2015 будь-яке зростання доходів громадян, в тому числі військовослужбовців, мало наслідком зміну базового місяця для нарахування індексації, у зв`язку з чим базовий місяць для обрахунку індексації не був прив`язаний до події зростання тарифних окладів працівників. Натомість з 01.12.2015 (після внесення змін до пункту 5 Порядку №1078) на зміну базового місяця для нарахування індексації стало впливати виключно підвищення тарифних ставок (окладів). Відтак, зважаючи на той факт, що доходи військовослужбовці Національної гвардії України були суттєво збільшено з 01.01.2016 за рахунок премії (сума постійної складової заробітної плати) військова частина вважає, що базовим місяцем для обрахунку суми індексації грошового забезпечення є виключно січень 2016 року. Отже, відповідач зазначає, що базовим місяцем нарахування індексації позивачу потрібно вважати січень 2016 року.

Посилаючись на протиправність прийнятого рішення судом першої інстанції, відповідачем також приведено доводи про дискреційність повноважень відповідача у питаннях визначення базового місця для обрахунку індексації військовослужбовця.

Позивач своїм правом надання письмового відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на положення частини першої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи, що справа судом розглянута за правилами спрощеного провадження, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, який відноситься до незначної складності, не вимагають витребування нових доказів та проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, то за таких обставин колегія суддів вважає за необхідне розглянути справу в порядку письмового провадження.

Згідно з частиною четвертою статті 229 КАС України при розгляді справи в порядку письмового провадження, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та обґрунтування апеляційної скарги, в межах її доводів, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 26.02.2008 по 07.06.2018 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді начальника служби кадрової роботи, що сторонами на заперечується.

Листом № 6/59/11-198 від 13 березня 2023 року відповідач повідомив, що індексація позивачу за період служби з 01.01.2018 по 07.06.2018 не нараховувалась та не виплачувалась, що підтверджено довідкою про доходи №32 від 13.03.2023 (а.с. 18-19).

Листом № 6/59/11-388 від 18 квітня 2023 року відповідач повідомив, що індексація позивачу за період служби з січня 2008 р. по червень 2008 р., з серпня 2008 р. по листопад 2008 р., з січня 2009 р. по квітень 2009 р., з червня 2009 р. по листопад 2009 р., у червні 2010 р., з серпня 2010 р. по березень 2012 р., з жовтня 2012 р. по липень 2014 р., з вересня 2014 р. по листопад 2014 р., з січня 2015 р. по травень 2015 р., у жовтні - листопаді 2015 р., з січня 2016 р. по червень 2016 р., з вересня 2016 р. по листопада 2016 р., з січня 2017 р. по грудень 2017 р. не нараховувалась та не виплачувалась, що підтвердив довідкою про доходи №44 від 17.04.2023 (а.с. 20-23).

Не погодившись з позицією відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом..

Приймаючи рішення про часткове задоволення позовних вимог, з урахуванням правової оцінки наведеної Верховним Судом в Постанові від 22 березня 2023 року у справі № 380/1730/22 про те, що базовий місяць січень 2008 року застосовується до періоду до 01.03.2018, суд першої інстанції прийшов до висновку вийти за межі позовних вимог шляхом визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 26.02.2008 до 28.02.2018, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року, зобов`язавши відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 26.02.2008 до 28.02.2018, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року з урахуванням проведених виплат індексації грошового забезпечення позивача.

Стосовно іншої частини позовних вимог суд першої інстанції прийшов до висновку, що права позивача щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2018 року по 07 червня 2018 року, виходячи з базового місяця березень 2018 року, не порушені, адже цей період позивач не набув права на індексацію, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів, вирішуючи справу в межах доводів апеляційної скарги, частково не погоджується з висновками суду першої інстанції щодо задоволення позовної заяви ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлення єдиної системи їх соціального та правового захисту, гарантування військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливих умов для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулювання відносин у цій галузі визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі по тексту - Закон №2011-XII).

Відповідно до частини другої статті 9 Закону №2011-XII до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Положеннями частини третьої статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Приведені положенні Закону №2011-XII були незмінними з моменту прийняття в період з 2008 року та до сьогоднішнього дня.

Як встановлено колегією суддів із матеріалів справи та виходячи із меж апеляційного перегляду оскаржуваного рішення суду першої інстанції, предметом спору у даній справі є нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу за період з 26.02.2008 по 28.02.2018 із визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року.

Таким чином, колегія суддів досліджує питання індексації грошового забезпечення позивача із визначенням «базового місяця» січня 2008 року за спірний періоду з 26.02.2008 по 28.02.2018.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначені Законом України «Про індексацію грошових доходів населення» від 03.07.1991 №1282-ХІІ (далі по тексту - Закон №1282-ХІІ).

У статті 1 Закону №1282-ХІІ (в редакції, яка діяла у спірний період з 26.02.2008 по 28.02.2018) законодавець навів визначення таких понять: індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг; індекс споживчих цін показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання; поріг індексації величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Перелік об`єктів індексації установлений частиною першою статті 2 Закону №1282-ХІІ (в редакції, яка діяла у спірний період з 26.02.2008 по 28.02.2018), згідно з якою індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру.

До таких об`єктів індексації в силу абзацу 4 частини першої статті 2 Закону №1282-ХІІ належить оплата праці (грошове забезпечення).

Межі індексації визначені частиною шостою статті 2 Закону №1282-ХІІ (за спірний період зміни були лише у нумерації частин статті) згідно з якою індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 3 Закону №1282-ХІІ передбачено, що індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях (за спірний період зміни були лише у назві органу, який обчислює індекс споживчих цін, а саме, з «спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики» на «центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики»).

Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону №1282-ХІІ, до якої, за спірний період вносились зміни.

У первинній редакції частина перша статті 4 цього Закону передбачала, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

Надалі до цієї норми були внесені зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24 грудня 2015 року №911-VIII, який набрав законну силу 1 січня 2016 року.

Тож з 1 січня 2016 року за правилами частини першої статті 4 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Інші положення статті 4 цього Закону з 2005 року й дотепер залишилися незмінними.

Зокрема, частина друга статті 4 Закону №1282-ХІІ передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Згідно з частиною третьою статті 4 Закону №1282-ХІІ для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Відповідно до частини четвертої статті 4 Закону №1282-ХІІ підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення, яким визначені правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення (надалі - Порядок № 1078).

Даний Порядок визначає, в тому числі, правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення.

Відповідно до пункту 1-1 Порядку №1078 (редакція положення незмінна у спірний період) підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Приписами пункту 2 Порядку №1078 (редакція положення незмінна у спірний період) визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Водночас до пункту 5 Порядку №1078 за спірний період (з 26.02.2008 по 28.02.2018) були внесені зміни декілька разів, проте істотними стали зміни на підставі постанови Кабінетом Міністрів України № 1013 від 09.12.2015, а саме:

- відповідно до пункту 5 Порядку № 1078, в редакції, яка діяла до внесення змін 15.12.2015, у разі підвищення розмірів мінімальної заробітної плати, пенсії, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, стипендій, а також у разі зростання грошових доходів населення без перегляду їх мінімальних розмірів місяць, в якому відбулося підвищення, вважається базовим при обчисленні індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення. У базовому місяці значення індексу споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків. Індексація грошових доходів, отриманих громадянами за цей місяць, не провадиться. З наступного місяця здійснюється обчислення наростаючим підсумком індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації;

- пунктом 5 Порядку №1078, в редакції постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015, визначено, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків. Обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Окрім того, відповідно до вимог абзацу 3 пункту 10-1 Порядку №1078 (в редакції, чинній до 15.12.2015) обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації заробітної плати новоприйнятих працівників здійснювалось з місяця прийняття працівника на роботу.

Також, з 01.12.2015 згідно з постановою Кабінету Міністрів № 526 від 13.06.2012 в редакції постанови Кабінету Міністрів № 1013 від 09.12.2015, Порядок №1078 доповнено пунктом 10-2, відповідно до якого для новоприйнятих працівників обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Порівняльний аналіз законодавства про індексацію грошових доходів дає підстави стверджувати про те, що новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення:

- до 01.12.2015 був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати;

- після 01.12.2015 є місяць збільшення тарифної ставки (окладу).

Аналогічний висновок приведено Верховним Судом у постанові від 19 травня 2022 року у справі №200/3859/21.

Із системного тлумачення пункту 5 Порядку №1078 у редакції, яка була запроваджена з 1 грудня 2015 року, приведеного Верховним Судом у постанові ід 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, висловлено визначення поняття «місяць підвищення доходу», зокрема, місяць підвищення доходу це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, з 1 грудня 2015 року розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця не прив`язаний до місяця прийняття (виходу) на військову службу.

Відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку він займав.

У цьому контексті колегія суддів звертає увагу на те, що постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» затверджено схеми посадових окладів військовослужбовців.

Відповідно до пункту 13 Постанови № 1294 вона набрала чинності з 01.01.2008.

Затверджені указаною постановою посадові оклади з 01.01.2008 не змінювались.

Вони змінилися лише у березні 2018 року на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі - Постанова № 704), яка набрала чинності 01.03.2018 та, якою установлені нові розміри посадових окладів військовослужбовців.

Отже, від січня 2008 року посадовий оклад для посад, які в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 обіймав позивач у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України, не змінювався.

Між тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що у апеляційній скарзі відповідачем не заперечувався факт того, що позивач в період проходження військової служби отримував оклад в розмірі, визначеному в січні 2008 року постановою Кабінету Міністрів України №1294.

Відтак, колегія суддів прийшла до висновку, що відповідно до положень Порядку № 1078, січень місяць 2008 року є місяцем підвищення доходу для нарахування індексації грошового забезпечення позивачу саме за період служби з 01.12.2015 по 28.02.2018.

У даному випадку для обчислення індексації грошового забезпечення позивача за період проходження військової служби з 01.12.2015 по 28.02.2018 повинен застосовуватися січень 2008 року, як місяць підвищення доходу для нарахування індексації грошового забезпечення військовослужбовця.

Окрім того, за наявними у справі матеріалами у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 індексація грошового забезпечення позивачу, із визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців - січень 2008 року, не нараховувалась та не виплачувалась, що також не заперечується у апеляційній скарзі відповідачем.

Водночас, у позовній заяві позивачем порушено питання про нарахування та виплату індексації його грошового забезпечення за період з 26.02.2008 до 01.12.2015, виходячи саме із січня 2008 року, як базового місяця (місяця в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців). Однак, з огляду на приведений вище аналіз положень законодавства, січень місяць як базовий місяць, або місяць, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, застосовується лише щодо період з 01.12.2015 по 28.02.2018, а до 01.12.2015 - базовим місяцем для обчислення індексації грошового забезпечення був місяць прийняття працівника на роботу та місяць збільшення заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалось сторонами позивач проходив військову службу з 26.02.2008, а отже місяцем зарахування позивача на службу є лютий місць 2008 року. Базовим місяцем при обчисленні індексації грошового забезпечення позивача за період з 26.02.2008 по 01.12.2015 є місяць підвищення розміру мінімальної заробітної плати (грошового забезпечення) та зростання грошового доходу населення без перегляду їх мінімальних розмірів, що відбулося з часу прийняття позивача на військову службу, а тому січень 2008 року не може бути базовим місяцем для обрахунку індексації грошового забезпечення позивача за період з 26.02.2008 по 01.12.2015, оскільки у вказаний період базовим був місяць прийняття працівника на роботу, який для позивача є лютий 2008 року, або місяць збільшення заробітної плати.

Водночас, позовна заява ОСОБА_1 містить лише доводи та обґрунтування щодо місяця збільшення тарифної ставки (окладу), як базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення. Отже, питання про застосування при обчисленні індексації грошового забезпечення за період з 26.02.2008 до 01.12.2015, іншого базового місяця, аніж місяць збільшення тарифної ставки (окладу), позивачем не порушено перед судом, а отже і не вирішувалось в ході розгляду справи судом першої інстанції.

Підсумовуючи приведене вище, суд апеляційної інстанції вважає правильними висновки суду першої інстанції про визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання останнього нарахувати та виплати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року з урахуванням проведених виплат індексації грошового забезпечення позивача.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів приходить до висновку про помилковість висновків суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання останнього нарахувати та виплати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 26.02.2008 до 01.12.2015, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року з урахуванням проведених виплат індексації грошового забезпечення позивача. Відповідно, в цій частині рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню.

Окрім того, доводи апеляційної скарги про те, що відповідач, здійснюючи нарахування індексації не має дискреційних повноважень щодо визначення базового місяця індексації, оскільки не вправі обирати його на власний розсуд, а має діяти у чітко визначених межах закону, колегія суддів вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Так, дискреційними є повноваження суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною. Прикладом подібних повноважень є повноваження, які закріплені у законодавстві із застосуванням слова «може». У такому випадку дійсно суд не може зобов`язати суб`єкта владних повноважень обрати один з правомірних варіантів поведінки, оскільки який би варіант реалізації повноважень не обрав відповідач, кожен з них буде правомірним, а тому це не порушує будь-чиїх прав.

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний і законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Наведені висновки викладені, зокрема, у постановах Верховного Суду від 13.12.2018 у справі №802/412/17-а, від 11.04.2018 у справі №806/2208/17.

Також Верховний Суд раніше вже звертав увагу на те, що місяць, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу), є базовим для проведення індексації (пункт 26 постанови від 05.05.2020 у справі №825/565/17).

Верховний Суд у постанові від 29.11.2021 у справі №120/313/20-а додатково зауважив, що за змістом пункту 5 Порядку №1078 підставою для встановлення чи зміни базового місяця при проведенні індексації грошового забезпечення є підвищення тарифної ставки (окладу) військовослужбовця.

Отже, базовий місяць для такої індексації визначається нормативно і відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць базовим, ніж той, у якому відбулося підвищення тарифної ставки (окладу).

Тому у разі настання визначених законодавством умов, відповідач зобов`язаний вчинити конкретну дію на користь позивача - провести індексацію його грошового забезпечення, враховуючи нормативно визначений базовий місяць. Якщо відповідач цієї дії не вчиняє, останнього можна зобов`язати до її вчинення у судовому порядку.

На основі усталеної практики тлумачення поняття дискреційних повноважень та з огляду на об`єкти, підстави й умови для проведення індексації, що встановлені статтями 2, 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пунктами 1-1, 2, 5, 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, колегія суддів доходить до висновку про те, що повноваження військової частини стосовно визначення січня 2008 року місяцем підвищення доходу позивачу, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період з січня 2016 року до лютого 2018 року, не є дискреційними.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновків, що відповідач, починаючи з січня 2016 року, повинен був застосовувати січень 2008 року як місяць за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення, оскільки саме з грудня 2015 року застосовуються нові єдині підходи щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення (заробітної плати) затверджені Порядком №1078.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 29 листопада 2021 року у справі №120/313/20-а, від 26 січня 2022 року у справі №400/1118/21, від 20 квітня 2022 року у справі №420/3593/20, від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21 та ін., стосовно трактування дискреційних повноважень державного органу у випадку визначення місяця за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують докази, досліджені та перевірені в суді апеляційної інстанції та не впливають на висновки колегії суддів.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги колегія суддів звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін, колегія суддів вважає, що ключові аргументи апеляційної скарги отримали достатню оцінку.

Згідно частин першої-четвертої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 2 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно пункту 4 частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року по справі №440/5341/23 підлягає частковому скасуванню, а саме, в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій відповідача та зобов`язання останнього нарахувати та виплати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 26.02.2008 до 01.12.2015, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року з урахуванням проведених виплат індексації грошового забезпечення позивача.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України - задовольнити частково.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21.09.2023 по справі № 440/5341/23 - скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 26.02.2008 до 01.12.2015, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року, та зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 Національної гвардії України нарахувати та виплати позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 26.02.2008 до 01.12.2015, відповідно до вимог Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, з визначенням місяця, в якому відбулося підвищення посадових окладів військовослужбовців, січень 2008 року з урахуванням проведених виплат індексації грошового забезпечення позивача.

Прийняти у вказаній частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В іншій частині рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 21 вересня 2023 року по справі №440/5341/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді С.П. Жигилій Л.В. Любчич