Справа № 160/21596/24
Суддя: Калугіна Наталія Євгенівна
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

03 вересня 2024 року Справа 160/21596/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) матеріали справи №160/21596/24 за позовом ОСОБА_1 до Центрального територіального Управління Національної гвардії України (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 в період з 29 січня 2020 року по 25 червня 2021 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р., встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 р на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року № 44;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 року по 25 червня 2021 року грошового забезпечення, а також виплачених за вказаний період: матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань, грошової допомоги для оздоровлення, компенсації за невикористані основну та додаткову відпустки, премії, визначивши їх розмір, виходячи з розмірів посадового окладу та окладу за військовим званням, розрахованих шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" станом на 01.01.2020 р., встановленого Законом України "Про Державний бюджет України на 2021 рік" станом на 01.01.2021 р на відповідні тарифні коефіцієнти, згідно з пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпна 2017 року № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового: начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених су та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород 13 інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15 січня 2004 року №44.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14.08.2024 клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження - задоволено. Прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене провадження в адміністративній справі. Повідомлено сторін, що розгляд справи відбудеться без повідомлення (виклику) учасників справи у приміщенні Дніпропетровського окружного адміністративного суду.

27.08.2024 від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, доводи, викладені в якому, фактично зводяться до пропущення позивачем строку звернення до суду.

Зокрема, відповідач зазначив, що ОСОБА_1 , 06.05.2024 звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справі за цією заявою присвоєно №160/11725/24) з позовною заявою в якій, зокрема, висувались аналогічні позовні вимоги. 10.05.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без руху. Встановлено позивачу строк для усунення недоліків позову протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду про залишення позову без руху шляхом надання суду іншої заяви про поновлення строку звернення до суду та доказів поважності причин його пропуску. 20.05.2024 ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду визнано неповажними вказані представником ОСОБА_1 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з цією позовною заявою. Позовну заяву ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військової частини НОМЕР_1 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачеві. Не погодившись з ухвалою від 20.05.2024, позивач, звернувся з апеляційною скаргою до Третього апеляційного адміністративного суду з метою оскарження вищезазначеної ухвали. 30.07.2024 постановою Третього апеляційного адміністративного суду, апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишено без задоволення. Враховуючи наведене, відповідач вважає, що заявлений позивачем позов у справі №160/21596/24 фактично аналогічний позовним вимогам зазначеним у справі №160/11725/24 по якій ухвалою Дніпропетровського окружного суду від 20.05.2024 «визнано неповажними вказані підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою. Позовну заяву - повернуто позивачеві» та постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 30.07.2024 апеляційну скаргу позивача, залишено без задоволення.

Крім цього, суд зазначає, що при подачі адміністративного позову у справі №160/21596/24 позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яку судом станом на постановлення даної ухвали не розглянуто.

Згідно з довідкою від 02.09.2024 №271 Дніпропетровського окружного адміністративного суду, суддя Калугіна Н.Є. з 15.08.2024 по 30.08.2024 перебувала у щорічній відпустці.

Розглянувши вказані доводи відповідача та заяву позивача про поновлення строку звернення до суду, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до частини 1 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Суд наголошує, що спірні виплати заявлені позивачем у позовній заяві становлять грошове забезпечення військовослужбовця.

Приписами частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Приписами ч.ч. 1 та 2 ст.233 КЗпП України у редакції, чинній до 19.07.2022, передбачалося, що працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до місцевого загального суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення. У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України №2352-IX від 01.07.2022 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» (далі Закон №2352-IX), який набрав чинності 19.07.2022, внесено зміни до деяких законодавчих актів України, у тому числі до КЗпП України, і відповідно до ч.ч.1 та 2 ст.233 КЗпП України.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 Кодексу законів про працю України (в редакції, чинній на момент подання позовної заяви), працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Суд зазначає, що положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві.

Суд наголошує, що до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21.

Судом встановлено, що, предметом спору є нарахування та виплата позивачу грошового забезпечення із застосуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим званням шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на відповідний рік на відповідний тарифний коефіцієнт у період з 29 січня 2020 року по 25 червня 2021 року.

Таким чином, у період служби позивача з 29 січня 2020 року по 25 червня 2021 року, частина друга статті 233 КЗпП України діяла в редакції, якою строк звернення працівника до суду з позовом про стягнення належної йому при звільненні заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці не обмежувався будь-яким строком, а тому вона і підлягає застосуванню до спірних правовідносин у вказаний період.

Такого висновку, зокрема, дійшов Верховний Суд у постанові від 27 квітня 2023 року у справі №300/4201/22.

Щодо посилання відповідача на справу №160/11725/24, по якій ухвалою Дніпропетровського окружного суду від 20.05.2024 визнано неповажними підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою та позовну заяву повернуто позивачу, а також посилання на ухвалу суду апеляційної інстанції, якою залишено без змін ухвалу першої інстанції від 20.05.2024, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. При цьому, висновки апеляційних чи місцевих судів не є правовими висновками, які підлягають для врахування судами в розумінні ст. 242 КАС України.

Окрім того, суд наголошує, що ч. 8 ст. 169 КАС України встановлено, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Таким чином, позивач, звернувшись з позовом у справі №160/21596/24, лише скористався своїм правом на повторне звернення до суду після повернення позовної заяви у справі №160/11725/24.

Разом з цим, суд при відкритті провадження у справі №160/21596/24 розглядав позовну заяву на загальних підставах.

Так, позивачем при поданні позову було долучено заяву про поновлення строку звернення до суду.

З огляду на викладене, враховуючи, що позивачем строк звернення до суду не пропущено, суд вважає за необхідне заяву позивача про поновлення строку звернення до суду залишити без розгляду.

Керуючись положеннями ст.ст. 44, 162, 245, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду з адміністративним позовом - залишити без розгляду.

Копії даної ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Н.Є. Калугіна