Справа № 260/654/24
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/654/24 пров. № А/857/10659/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.,

суддів Шевчук С. М., Коваля Р. Й.;

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року у справі № 260/654/24 (головуючий суддя Скраль Т. В., м. Ужгород, повний текст судового рішення складено 09.04.2024) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

12 лютого 2024 року Закарпатським окружним адміністративним судом зареєстровано позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту про визнання неправомірними дій Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо неприйняття документів для призначення пенсії за вислугу років; визнання неправомірними дій Департаменту пенсійних виплат та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ щодо відмови в оформленні та поданні документів ОСОБА_1 для призначення пенсії; зобов`язання Департамент пенсійних виплат та соціального захисту Міністерства внутрішніх справ оформити та подати до Головного управління ПФУ в Закарпатській області документи ОСОБА_1 для призначення пенсії за вислугу років; зобов`язання Головне управління ПФУ в Закарпатській області прийняти документи для призначення пенсії за вислугу років та відповідно призначити пенсію з урахуванням стажу, необхідного для вислуги років у пільговому обчисленні, що становить 24 роки.

В обґрунтування вимог позовної заяви вказано, що підполковника міліції ОСОБА_1 відповідно до наказу №176о/с від 07.08.2012 року звільнено зі служби з 07.08.2012 року. Стаж роботи на момент звільнення позивача з органів внутрішніх справ складав 24 роки 03 місяці 04 дні, що дає право на призначення пенсії згідно абз.3 п. «а» ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Вислуга років у календарному обчислені становить - 19 років 10 місяців 06 днів. Оскільки, вислуга років позивача, яка підлягає зарахуванню на пільгових умовах, становить більше 24 календарних років, отже позивач набув право на призначення пенсії за вислугу років.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року позов задоволено частково. Визнано протиправними дії Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту щодо не оформлення та не направлення до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документів, необхідних для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зобов`язано Міністерство внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту підготувати і направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області документи, необхідні для призначення пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Стягнуто на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства внутрішніх справ України в особі Департаменту пенсійних питань та соціального захисту судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1211,20 грн. В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, відповідачем - Міністерством внутрішніх справ України, подано апеляційну скаргу, в якій висловлено прохання скасувати оскаржуване рішення в частині задоволених позовних вимог та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог в цій частині.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано, що на дату звільнення зі служби в органах внутрішніх справ (07.08.2012) позивач не досяг 45-річного віку та мав вислугу років в календарному обчисленні - 19 років 10 місяців 06 днів, замість необхідного 45-річного віку та вислуги 20 календарних років та 6 місяців. Таким чином, право на призначення пенсії за вислугу років у позивача відсутнє. В порушення приписів ст. 77 КАС України позивачем не надану суду належних доказів того, що він має вислугу років у пільговому обчисленні 24 роки 03 місяці 04 дні. Оскільки вислуга років оголошується і встановлюється виключно наказом органу внутрішніх справ, в якому працівник міліції проходив службу, отже довідка від 30.10.2018 не може бути взята до уваги при вирішенні справи по суті. Єдиним належним та допустимим доказом того, що на момент звільнення позивач мав вислугу років у календарному обчисленні - 19 років 10 місяців 06 днів є копія витягу з наказу УМВС України в Закарпатській області від 07.08.2012 № 176 о/с. Ніякої вислуги років позивача у пільговому обчисленні зазначений вище наказ УМВС України в Закарпатській області не містить. Оскільки позивач не має права на пенсію за вислугу років, то у відповідача відсутні законодавчі підстави для оформлення подання про призначення пенсії за вислугу років та направлення його до територіального органу Пенсійного фонду України.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено у справі незначної складності, суд апеляційної інстанції в порядку ст.311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог ч.4 ст.229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 308 КАС України).

Заслухавши суддю-доповідача, проаналізувавши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржуване рішення залишити без змін з таких підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Встановлено, що 07 серпня 2012 року наказом Управління МВС України в Закарпатській області №176-о/с «Про особовий склад» ОСОБА_1 відповідно до Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України звільнено у запас з 07 серпня 2012 року. Вислуга років на день звільнення в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні складає 19 років 10 місяців 06 днів (а.с. 13).

Відповідно до довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області від 30 серпня 2018 року № 955/106/5-2018 ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ, вислуга років на день звільнення в органах внутрішніх справ у календарному обчисленні складала 19 років 10 місяців 06 днів, у пільговому обчисленні склала 24 роки 03 місяці 04 дні (а.с. 15-16).

15 квітня 2019 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду у справі № 260/1348/18, яке набрало законної сили 27 травня 2019 року, зобов`язано Управління міністерства внутрішніх справи України в Закарпатській області в особі ліквідаційної комісії провести ОСОБА_1 розрахунок розміру грошового забезпечення, оформити всі необхідні документи та подати їх до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області для призначення пільгової пенсії за вислугу років відповідно до п.«а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у редакції Закону від 02.04.1994 року).

06 вересня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повідомило Управління Міністерства внутрішніх справ України в Закарпатській області та ОСОБА_1 , що на сьогоднішній день уповноваженим структурним підрозділом МВС України з підготовки та подання документів, необхідних для призначення пенсії, є відділ координації соціальних та пенсійних питань Департаменту персоналу, організації освітньої та наукової діяльності МВС України. З огляду на вищенаведене, питання призначення пенсії ОСОБА_1 буде розглянуто органами пенсійного фонду після оформлення та подання документів в установленому порядку. Одночасно повідомляє, що враховуючи дату звільнення (07.08.2012) та календарну вислугу років (19 років 10 місяців 06 днів), які зазначені у поданні Ліквідаційної комісії УМВСУ в Закарпатській області від 26.07.2019 року № 51, ОСОБА_1 права на пенсію за вислугу років не має. Крім того, зазначає, що рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/1348/18 від 15.04.2019 р. не містить жодних зобов`язань до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо розгляду/призначення пенсії (а.с. 10).

29 листопада 2023 року Державна установа «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» звернулася до Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України із листом № 33/27-1717 «Про надсилання документів для розгляду питання щодо призначення пенсії», відповідно до якого направили матеріали для розгляду питання щодо призначення пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (а.с. 47).

11 грудня 2023 року Департамент пенсійних питань та соціального захисту МВС України листом № 101037/49-26187-2023 повідомив Державній установі «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Закарпатській області» та ОСОБА_1 , що повертає надіслані матеріали без реалізації щодо призначення пенсії ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб». Зазначає, що однією з умов для призначення пенсії за вислугу років особам звільненим зі служби після 01 жовтня 2011 року є наявність відповідної календарної вислуги років у певний період часу, що передбачено саме Законом. Вислуга років, обчислена із зарахуванням окремих періодів у пільговому порядку, застосовується для визначення права на пенсії осіб, звільнених зі служби до 01 жовтня 2011 року, а також обчислення розміру пенсії відповідно до пункту «а» частини першої статті 13 Закону. Згідно наданих ОСОБА_1 документів на день звільнення зі служби (07 серпня 2012 року) його вислуга в календарному обчисленні складала 19 років 10 місяців 06 днів, він не досяг 45-річного віку та не мав 25 років страхового стажу. Оскільки не виконуються вимоги, передбачені статтею 12 Закону, то права на пенсію за вислугу років відповідно до Закону ОСОБА_1 немає (а.с. 11-12).

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Судом апеляційної інстанції здійснено перевірку висновків суду першої інстанції щодо відповідності дій відповідача вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, внаслідок чого суд апеляційної інстанції погоджується з такими та вважає за необхідне зазначити наступне.

Закон України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № -2262) визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Відповідно до пункту «б» частини 1 статті 1-2 Закону № 2262 право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби): особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, співробітники Служби судової охорони, особи начальницького складу податкової міліції, особи, які мають спеціальні звання Бюро економічної безпеки України, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.

Згідно з пунктом «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-ХІІ (у редакції Закону на момент звільнення позивача зі служби) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2011 року по 30 вересня 2012 року і на день звільнення мають вислугу 20 календарних років та 6 місяців і більше.

Кабінетом Міністрів України затверджено постанову від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» (далі - Порядок № 393, у редакції чинній на момент звільнення) яка встановлює, що до вислуги років особам офіцерського складу Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Цивільної оборони України та інших військових формувань, створених Верховною Радою України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки, Державної спеціальної служби транспорту, а також особам середнього, старшого і вищого начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» додатково зараховується час їхнього навчання (у тому числі заочно) у цивільних вищих навчальних закладах, а також у інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське звання, до вступу на військову службу або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку - один рік за шість місяців (пункт 2 Порядку № 393).

Згідно даної постанови, до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується пільговий стаж роботи на встановлених цим Порядком посадах.

При цьому, пільгова вислуга враховується саме при призначенні пенсій згідно з пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-XII.

Предметом спірних правовідносин є правомірність відмови суб`єкта владних повноважень в оформленні та поданні до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області документів для призначення пенсії за вислугу років позивача згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Оскаржуване рішення обґрунтоване недостатністю календарної вислуги років для призначення пенсії колишньому працівнику міліції. А недостатність, у свою чергу, виникла у зв`язку з неврахуванням до календарної вислуги стажу роботи в пільговому обчисленні.

Верховний Суд в постанові від 31.08.2023 у справі № 200/4951/22, правовідносини у якій є подібними, сформулював наступний правовий висновок: «для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-ХІІ календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16 лютого 2022 року»

Враховуючи те, що станом на дату звільнення позивача зі служби (07.08.2012) діяла стара редакція пункту 3 Порядку № 393, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для зарахування на пільгових умовах позивачу часу проходження служби до вислуги років для призначення пенсій.

Як встановлено з матеріалів справи, вислуга років позивача станом на 07.08.2012 у календарному обчисленні склала 19 років 10 місяців 06 днів, у пільговому обчисленні склала 24 роки 03 місяці 04 дні.

Оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 20 років та 6 місяців, а пільгова вислуга більше 20 років та 6 місяців, то відповідач неправомірно відмовив позивачу у задоволенні його вимог щодо оформлення та направлення документів до Головного управління Пенсійного фонду України в області для призначення пенсії за вислугу років відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Враховуючи дані обставини колегія суддів вважає, що винесене судом першої інстанції рішення, яким задоволено частково позовні вимоги, є вірним.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 241, 250, 308, 311, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства внутрішніх справ України залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2024 року у справі № 260/654/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді С. М. Шевчук
Р. Й. Коваль