Справа № 300/4112/24
Суддя: Микитюк Р.В.
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"03" вересня 2024 р. справа № 300/4112/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі головуючого судді Микитюка Р.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області про визнання вимоги про усунення виявлених ревізією порушень та нагадування про виконання вимоги у вигляді листів частково протиправними та такими, що не підлягає виконанню
ВСТАНОВИВ:
Аварійно-рятувальний загін спеціального призначення Головного управління ДСНС України в Івано-Франківській області (далі також позивач) звернулася до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області (далі також - відповідач), в якому позивач просить суд визнати вимогу про усунення виявлених ревізією порушень та нагадування про виконання вимоги у вигляді листів частково протиправною та такою, що не підлягає виконанню.
Позовні вимоги мотивовано тим, що під час проведення заходів державного фінансового контролю Держаудитслужби на IV квартал 2023, працівниками відповідача проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача. За результатами проведеної ревізії сформовано акт від 03.01.2024 №04-21/01. З метою усунення виявлених порушень листом направлено вимогу про усунення виявлених ревізією порушень від 16.01.2021 №130904-14/133-2024, згодом лист-нагадування про виконання вимог про усунення виявлених ревізією порушень від 11.04.2024 №130904-14/766-2024. Позивачем підписано акт ревізії від 03.01.2024 з врахуванням того, що в процесі проведення аудиторської перевірки проводились заходи щодо пошуку можливих шляхів усунення виявлених в процесі ревізії порушень. Про що письмово відповідними обґрунтованими листами з додатками повідомлявся відповідач. 13.05.2024 через канцелярію відповідача зареєстровано інформацію про забезпечення виконання вимог Держаудистлужби, натомість позивач отримав письмову інформацію про направлення Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області до позивача від 16.05.2024 про вжиття заходів щодо розгляду питання про відповідність керівника АРЗ СП ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області займаній посаді. У листі відповідач наголошує про: "АРЗ не забезпечено виконання в установлені строки законних вимог органу державного фінансового контролю", частково визнає забезпечення виконання позивачем вимог аудиту та водночас з посиланням на певні нормативні акти "Просить розглянути питання про відповідність керівника аварійно-рятувального загону займаній посаді із повідомленням Управління в найкоротший термін". Позивач вважає, що такі дії контролюючого органу є неправомірними, вчинені з перевищенням повноважень. Тому просить суд позов задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 28.05.2024 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (а.с. 99-100).
Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу Івано-Франківського окружного адміністративного суду 12.06.2024. В зазначеному відзиві відповідач проти позову заперечив. Вказав, що оскаржувана вимога від 16.01.2024 №130904-14/133-2024 та нагадування про виконання вимоги від 11.04.2024 винесені правомірно, а тому просить суд відмовити в задоволенні позову (а.с.104-111).
Позивач скористався своїм правом на подання відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 25.06.2024. У даній відповіді на відзив, позивач спростовує факти, викладені відповідачем у відзиві на позов та просить позовні вимоги задовольнити (а.с.112-115).
Відповідач скористався своїм правом на подання заперечення на відповідь на відзив, яке надійшло на адресу суду 04.07.2024. У даному запереченні представник відповідача спростовує факти, викладені позивачем у відповіді на відзив, просить суд у задоволенні позову відмовити (а.с.117-119).
Розгляд даної справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін з урахуванням строку перебування головуючого судді в основній щорічній відпустці, в порядку черговості.
Суд, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив такі обставини.
На виконання п.4.2.2.3 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на IV квартал 2023 року, Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області за період з 01.01.2021 по 30.09.2023, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії від 03.01.2024 №04-21/01, який підписано 08.01.2024 року (а.с.40-51).
Проведеною ревізією виявлено ряд фінансових порушень, що призвели до втрат фінансових та матеріальних ресурсів, з яких на дату підготовки вимоги про усунення порушень від 16.01.2024 №130904-14/133-2024 залишилися не усунутими 236509,1 грн, в тому числі 155655,83 грн.
Зазначене порушення призвело до матеріальної шкоди (втрат) установі в сумі 155550,0 гривень.
З метою повного усунення виявлених порушень, попередження їх виникнення в подальшому, керуючись пунктами 2 та 3 частини 1 статті 8, пунктом 7 статті 10, частиною 2 статті 15 Закону від 26.01.1993 №2939- XII, підпункту 16 пункту 6 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 та пунктів 46, 49-50, 52 Порядку від 20.04.2006 №550, підпункту 7 пункту 4 та підпункту 14 пункту 6 Положення про Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Західного офісу Держаудитслужби від 22.02.2022 № 115 (із змінами), об`єкт контролю зобов`язано: « 1.Забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України на користь Аварійно- рятувального загону шкоди (збитків), заподіяної внаслідок неправильного нарахування і виплати додаткової премії відповідним працівникам в загальній сумі 127500 гривень.
В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвої оплати, у порядку та розмірі встановленому ст. ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.
В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвої оплати, у порядку та розмірі встановленому ст. ст. 130-136 Кодексу законів про працю України».
Термін зворотного інформування за вимогою позивачу встановлено до 01.04.2024.
На виконання вимоги Аварійно-рятувальним загоном надано відповідь листом від 30.01.2024 №546001-233/5460014, де зазначено, що по пункту першому вживаються заходи щодо можливості відшкодування коштів, в тому числі з врахуванням письмового погодження ДСНС України щодо заохочення грошовими преміями працівників ГУ та підрозділів ДСНС від 20.05.2023 та шляхом виконання вимог п.47 «Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ», затвердженого Постановою КМУ №228 від 20.12.2006 в частині прийняття рішення про зменшення бюджетних призначень головним розпорядникам на суму коштів, витрачених не за цільовим призначенням (а.с.52-55).
Вимога в частині проведення перерахунку зайво сплачених коштів єдиного соціального внеску здійснюватиметься в порядку вирішення питання основної вимоги щодо відшкодування шкоди по виплатах премій працівникам.
Позивачем на адресу відповідача направлено лист від 25.01.2024 №546001- 183/5460014 про надання роз`яснення в частині конкретизації методів (способів) виконання виявлених порушень, зокрема, за допомогою яких можливе забезпечення відшкодування на користь загону шкоду (збитків), заподіяної внаслідок неправильного нарахування і виплати премії працівникам, стягнення з осіб, винних у проведенні зайвої виплати додаткової премії та стягнення з осіб винних у проведенні зайвої оплати вартості придбаних товарів включно з ПДВ (а.с.78).
Управлінням надано відповідь листом від 20.02.2024 №130904-14/399-2024, де вказані шляхи (способи) усунення порушень, внаслідок яких заподіяно матеріальної шкоди (втрат) установі з посиланням на нормативно-правові акти, зокрема норми статей 130-136 Кодексу законів про працю, ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (із змінами), ст. 216-229 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-IV, ст.22, 610-625 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV тощо (а.с.79).
Після спливу встановленого терміну зворотного інформування за вимогою, Управлінням здійснено аналіз відшкодованих порушень об`єктом контролю, та встановлено про неповне їх усунення, зокрема 155655,83 грн. У зв`язку з цим, листом від 11.04.2024 №130904-14/766-2024 начальнику Аварійно-рятувального загону направлено нагадування про виконання вимог про усунення виявлених порушень (а.с.56-59).
Управлінням направлено лист від 16.05.2024 №130904-14/1020-2024 до Головного управління ДСНС в Івано-Франківській області про вжиття заходів щодо розгляду питання про відповідність керівника Аварійно-рятувального загону займаній посаді (а.с.38-39).
Вважаючи вимогу про усунення виявлених ревізією порушень та нагадування про виконання вимоги у вигляді листів частково протиправними та такими, що не підлягають виконанню, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Головні завдання, функції та правові основи діяльності органів державного фінансового контролю визначено Законом України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26.01.1993 № 2939-XII (далі - Закон № 2939-XII), Положенням про Державну аудиторську службу України, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 № 43 та статтею 113 Бюджетного кодексу України.
Так, згідно частини першої статті 2 Закону від 26.01.1993 № 2939-XII головними завданнями органу державного фінансового контролю є: здійснення державного фінансового контролю за використанням і збереженням державних фінансових ресурсів, необоротних та інших активів, правильністю визначення потреби в бюджетних коштах та взяттям зобов`язань, ефективним використанням коштів і майна, станом і достовірністю бухгалтерського обліку і фінансової звітності у підконтрольних установах, за дотриманням бюджетного законодавства, дотриманням законодавства про закупівлі, діяльністю суб`єктів господарської діяльності незалежно від форми власності, які не віднесені законодавством до підконтрольних установ, за судовим рішенням, ухваленим у кримінальному провадженні.
Державний фінансовий контроль забезпечується органом державного фінансового контролю через проведення державного фінансового аудиту, інспектування, перевірки закупівель та моніторингу закупівлі.
Інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.
Процедуру проведення ревізій та реалізації їх результатів визначено статтею 11 Закону від 26.01.1993 № 2939-XII та Порядком проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.04.2006 № 550 (далі, Постанова №550).
Як встановлено судом вище, на виконання п.4.2.2.3 Плану проведення заходів державного фінансового контролю Державної аудиторської служби України на IV квартал 2023 року, Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області за період з 01.01.2021 по 30.09.2023, якою встановлено ряд порушень та недоліків, що відображені в акті ревізії від 03.01.2024 №04-21/01, який підписано 08.01.2024 року (а.с.40-51).
Проведеною ревізією виявлено ряд фінансових порушень, що призвели до втрат фінансових та матеріальних ресурсів, з яких на дату підготовки вимоги про усунення порушень від 16.01.2024 №130904-14/133-2024 залишилися не усунутими 236509,1 грн, в тому числі 155655,83 грн.
Зазначене порушення призвело до матеріальної шкоди (втрат) установі в сумі 155550,0 гривень.
З метою повного усунення виявлених порушень, попередження їх виникнення в подальшому, керуючись пунктами 2 та 3 частини 1 статті 8, пунктом 7 статті 10, частиною 2 статті 15 Закону від 26.01.1993 №2939- XII, підпункту 16 пункту 6 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.02.2016 №43 та пунктів 46, 49-50, 52 Порядку від 20.04.2006 №550, підпункту 7 пункту 4 та підпункту 14 пункту 6 Положення про Управління Західного офісу Держаудитслужби в Івано-Франківській області, затвердженого наказом Західного офісу Держаудитслужби від 22.02.2022 № 115 (із змінами), об`єкт контролю зобов`язано: « 1.Забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України на користь Аварійно- рятувального загону шкоди (збитків), заподіяної внаслідок неправильного нарахування і виплати додаткової премії відповідним працівникам в загальній сумі 127500 гривень.
В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвої оплати, у порядку та розмірі встановленому ст. ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.
В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвої оплати, у порядку та розмірі встановленому ст. ст. 130-136 Кодексу законів про працю України».
Термін зворотного інформування за вимогою позивачу встановлено до 01.04.2024.
На виконання вимоги Аварійно-рятувальним загоном надано відповідь листом від 30.01.2024 №546001-233/5460014, де зазначено, що по пункту першому вживаються заходи щодо можливості відшкодування коштів, в тому числі з врахуванням письмового погодження ДСНС України щодо заохочення грошовими преміями працівників ГУ та підрозділів ДСНС від 20.05.2023 та шляхом виконання вимог п.47 «Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ», затвердженого Постановою КМУ №228 від 20.12.2006 в частині прийняття рішення про зменшення бюджетних призначень головним розпорядникам на суму коштів, витрачених не за цільовим призначенням (а.с.52-55).
Вимога в частині проведення перерахунку зайво сплачених коштів єдиного соціального внеску здійснюватиметься в порядку вирішення питання основної вимоги щодо відшкодування шкоди по виплатах премій працівникам.
Позивачем на адресу відповідача направлено лист від 25.01.2024 №546001- 183/5460014 про надання роз`яснення в частині конкретизації методів (способів) виконання виявлених порушень, зокрема, за допомогою яких можливе забезпечення відшкодування на користь загону шкоду (збитків), заподіяної внаслідок неправильного нарахування і виплати премії працівникам, стягнення з осіб, винних у проведенні зайвої виплати додаткової премії та стягнення з осіб винних у проведенні зайвої оплати вартості придбаних товарів включно з ПДВ (а.с.78).
Управлінням надано відповідь листом від 20.02.2024 №130904-14/399-2024, де вказані шляхи (способи) усунення порушень, внаслідок яких заподіяно матеріальної шкоди (втрат) установі з посиланням на нормативно-правові акти, зокрема норми статей 130-136 Кодексу законів про працю, ст.9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (із змінами), ст. 216-229 Господарського кодексу України від 16.01.2003 №436-IV, ст.22, 610-625 Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №435-IV тощо (а.с.79).
Після спливу встановленого терміну зворотного інформування за вимогою, Управлінням здійснено аналіз відшкодованих порушень об`єктом контролю, та встановлено про неповне їх усунення, зокрема 155655,83 грн. У зв`язку з цим, листом від 11.04.2024 №130904-14/766-2024 начальнику Аварійно-рятувального загону направлено нагадування про виконання вимог про усунення виявлених порушень (а.с.56-59).
Згідно пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про стан фінансово- бюджетної дисципліни, заходи щодо посилення боротьби з корупцією та контролю за використанням державного майна і фінансових ресурсів» від 29.11.2006 №1673 (далі - Постанова №1673) підставою для розгляду питання про відповідність займаній посаді керівників центральних і місцевих органів виконавчої влади, бюджетних установ або розірвання контракту з керівниками суб`єктів господарювання державного сектору економіки є недотримання ними фінансового та бюджетного законодавства, а також незабезпечення виконання в установлені строки законних вимог Державної аудиторської служби та її міжрегіональних територіальних органів.»
Керуючись вищезазначеними нормами права, у зв`язку з невиконанням законних вимог органу державного фінансового контролю, Управлінням направлено лист від 16.05.2024 №130904-14/1020-2024 до Головного управління ДСНС в Івано-Франківській області про вжиття заходів щодо розгляду питання про відповідність керівника Аварійно-рятувального загону займаній посаді (а.с.38-39).
Матеріалами справи встановлено, що позивач визнав помилкове подання під час проведення заходу державного фінансового контролю працівникам Управління інформації щодо сплати ПДВ при купівлі палива та запасних частин до автомобільної техніки в Аварійно-рятувальному загоні (додаток 7 до акта ревізії), внаслідок чого останніми було зроблено висновок про оплату позивачем завищеної вартості придбаних товарів із врахуванням податку на додану вартість в розмірі 105,83 грн ТОВ «Променергообладнання».
З огляду на зазначене, Управлінням враховано вищевказаний факт та направлено на адресу Аварійно-рятувального загону спеціального призначення Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Івано-Франківській області лист згідно якого пункт 2 вимоги про усунення виявлених порушень від 16.01.2024 №130904-14/133-2024 та нагадування про виконання вимог про усунення виявлених ревізією порушень від 11.04.2024 №130904-14/766-2024 в частині забезпечення відшкодування на користь Аварійно-рятувального загону шкоди (втрат) в сумі 105,83 грн від ТОВ «Променергообладнання» вважати таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до абзацу другого пункту 1.4 Статуту Аварійно-рятувального загону спеціального призначення ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області, затвердженого наказом ДСНС від 18.05.2013 № 240 Загін є бюджетною установою, яка утримується за рахунок коштів Державного бюджету (загального та спеціального фондів).
А тому твердження позивача, що АРЗ СП ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області не є розпорядником бюджетних коштів, а лише одержувачем бюджетних коштів від відповідного виконавця бюджетної програми, є помилковим та безпідставним. Оскільки, відповідно до пункту 38 частини першої статті 2 Бюджетного Кодексу України одержувачами бюджетних коштів є тільки суб`єкти господарювання, громадські чи інші організації, які не мають статусу бюджетної установи, уповноважені розпорядником бюджетних коштів на здійснення заходів, передбачених бюджетною програмою, та отримують на їх виконання кошти бюджету.
В той же час, відповідно до пункту 47 частини першої статті 2 Бюджетного кодексу України розпорядник бюджетних коштів - це бюджетна установа в особі її керівника, уповноважена на отримання бюджетних асигнувань, взяття бюджетних зобов`язань, довгострокових зобов`язань за енергосервісом, довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я та здійснення витрат бюджету.
Згідно частини першої статті 20 Бюджетного кодексу України за обсягом наданих повноважень розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.
Таким чином, в даному випадку АРЗ СП ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області є розпорядником бюджетних коштів нижчого рівня та забезпечує виконання бюджетних програм у системі головного розпорядника Державної служби України з надзвичайних ситуацій.
У відповідності до частини першої статті 24 БКУ резервний фонд бюджету формується для здійснення непередбачених видатків, що не мають постійного характеру і не могли бути передбачені під час складання проекту бюджету. Порядок використання коштів з резервного фонду бюджету визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно абзацу третього підпункту 5 пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 341-р та абзацу третього підпункту 5 пункту 1 розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.06.2022 № 442-р вказані кошти виділено Державній службі з надзвичайних ситуацій за програмами 1006280 «Забезпечення діяльності сил цивільного захисту» для здійснення виплати додаткової винагороди особам рядового і начальницького складу цивільного захисту та оплати праці окремим категоріям працівників, які в районах ведення бойових дій безпосередньо залучаються до гасіння пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних предметів.
До ревізії, також надана інформація щодо використання АРЗ СП ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області коштів резервного фонду державного бюджету, які надходили згідно розпоряджень Кабінету Міністрів України від 29.04.2022 № 341-р, від 03.06.2022 № 442-р на виплату премії під час воєнного стану протягом квітня-травня 2022 року, яка підписана начальником ОСОБА_1 та завідувачем ВЕФ ОСОБА_2 , де вказано, що на виплату премії цивільним особам використано коштів з резервного фонду в сумі 127 500,00 грн та на єдиний соціальний внесок - 28 050,00 грн (додаток до акта ревізії № 6).
Однак, документів, які б підтверджували залучення безпосередньо вищевказаних працівників АРЗ СП ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області в березні-квітні 2022 року до гасіння пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, знешкодження вибухонебезпечних предметів в районах ведення бойових дій, до ревізії не надано.
На запити Управління щодо надання пояснень від 07.12.2023 № 1, № 2 (Додаток до акта ревізії № 5), начальником АРЗ СП ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області ОСОБА_12 надана відповідь: «Додаткове преміювання працівників, про яке йде мова у запиті, було виплачено згідно вказівок та дозволів ДСНС України та ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області як головного розпорядника бюджетних коштів Загону.
До копії листа не надано списку працівників підрозділів та розміри виплат працівникам, а також сам лист Головного управління ДСНС України в Івано- Франківській області, який направлявся до ДСНС України з додатком.
Проаналізувавши вищевказані документи стає очевидним, що основною ознакою цивільних працівників, які підлягали додатковому преміювання, згідно листів ДСНС України «Про заохочення цивільних працівників» від 30.03.2022 № 01-3197 та від 04.05.2022 № 356-01-вих, було виконання ними обов`язків безпосередньо в районах ведення бойових дій, а також на територіях, які зазнали обстрілів у місяці за який проводилося преміювання (а.с.65-71).
При цьому, як встановлено ревізією, цивільні працівники АРЗ СП ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області, яким виплачені додаткові премії відповідно до наказів від 27.04.2022 № 185 та від 24.05.2022 № 222, у березні-квітні 2022 року не були задіяні до гасіння пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, знешкодження вибухонебезпечних предметів в районах ведення бойових дій ти виконували свої обов`язки безпосередньо в районах ведення бойових дій, а також на територіях, які зазнали обстрілів. В той же час, керівництвом АРЗ СП ГУ ДСНС України в Івано- Франківській області недотримано вказівок, вищевказаних листів ДСНС України, а надано рапорти та видано відповідно накази щодо преміювання працівників, які не виконували свої професійні обв`язки безпосередньо в районах проведення бойових дій чи на територіях, які зазнали обстрілів.
Суд також звертає увагу, що в обґрунтування позовних вимог АРЗ СП ГУ ДСНС України в Івано-Франківській області наводить практику Верховного Суду, яка не підлягає врахуванню при вирішення цієї справи.
Так, висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.12.2020 року у справі № 200/7584/19-а не підлягає врахуванню, оскільки фактичні обставини у вищевказаній справі не відповідають фактичним обставинам даної справи.
Предметом оскарження у справі № 200/7584/19-а була вимога про усунення порушення вимог бюджетного законодавства, яке полягало у покритті за рахунок коштів загального фонду видатків, які мають здійснюватися за рахунок спеціального фонду (без відновлення видатків загального фонду) та не призвело до завдання збитків державі, однак спосіб усунення цього порушення у вимозі визначено шляхом перерахування коштів у сумі 236 019,00 грн до державного бюджету. Тому Верховний Суд дійшов висновку, що оскільки «збитки у зв 'язку з даним порушенням державному бюджету позивачем нанесені не були. У той же час спосіб усунення порушення відповідач визначив шляхом перерахування коштів до бюджету, що, на думку суду як першої так і другої інстанції, є безпідставним позбавленням коштів позивача, та є неспівмірним з виявленим порушенням з урахуванням відсутності збитків, нанесених державі.».
В той же час, оскаржувана у даній справі вимога містить вказівки щодо усунення інших за змістом порушень законодавства та інші способи (шляхи) їх усунення. Також, як у акті ревізії так і у вимозі вказано, що дані порушення призвели до завдання матеріальної шкоди (втрат) установі.
З огляду на вказане вище, висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 14.12.2020 року у справі № 200/7584/19-а не підлягають врахуванню при вирішенні цієї справи, як нерелевантні.
Та зобов`язано Позивача:
« 1.Забезпечити відшкодування відповідно до норм статей 130-136 Кодексу законів про працю України на користь Аварійно-рятувального загону шкоди (збитків), заподіяної внаслідок неправильного нарахування і виплати додаткової премії відповідним працівникам в загальній сумі 127500,00 гривень.
В іншому випадку стягнути з осіб, винних у проведенні зайвої оплати, у порядку та розмірі встановленому ст.ст. 130-136 Кодексу законів про працю України.
Зокрема, у постанові Верховного Суду від 07.02.2020 у справі № 803/634/17 за позовом підконтрольної установи про визнання протиправним та скасування пункту вимоги, відповідно до якої задоволено касаційну скаргу органу Держаудитслужби, викладено такі висновки:
«Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред 'являти обов 'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень.
При виявленні збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, орган державного фінансового контролю має право визначати їх розмір згідно із методикою, затвердженою Кабінетом Міністрів України, та звернутися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою незабезпечено виконання вимог до усунення порушень, виявлених під час здійснення державного фінансового контролю дотримання законодавства з питань збереження і використання активів.
Вимога органу державного фінансового контролю спрямована на коригування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині вона є обов 'язковою до виконання. Що стосується відшкодування виявлених збитків, завданих державі чи об`єкту контролю, то про їх наявність може бути зазначено у вимозі, але вони не можуть бути примусово стягнуті шляхом вимоги. Такі збитки відшкодовуються у добровільному порядку або шляхом звернення до суду з відповідним позовом.
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що органу державного фінансового контролю надано можливість здійснювати контроль за використанням коштів державного і місцевого бюджетів та у разі виявлення порушень законодавства пред 'являти обов 'язкові до виконання вимоги щодо усунення таких правопорушень. Така вимога є обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки.
Разом з тим, в порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов 'язки для позивача.
Аналіз законодавства вказує на те, що збитки чи інші суми, які підлягають стягненню, відшкодовуються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю і правильність їх обчислення та обґрунтованість вимог перевіряє суд, який розглядає цей позов, а не суд, який розглядає адміністративний позов підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.
Таку правову позицію стосовно вирішення спорів вказаної категорії неодноразово висловлював Верховний Суд України, зокрема, у постанові від 23 лютого 2016 року справа №818/1857/14, а також Верховний Суд у постановах від 23 квітня 2019 року справа №820/339/17, від 28 березня 2019 року справа №813/1745/17, від 11 грудня 2019 року справа №2-а-2451/11/2170.
Отже, підсумовуючи викладене, Верховний Суд дійшов висновку, що орган фінансового контролю має право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних установ, яка обов`язкова до виконання без додаткових заходів лише в частині усунення допущених порушень законодавства, не пов 'язаних зі стягненням виявлених в ході перевірки збитків.
Законність та правильність обчислення розміру визначення збитків, зазначених у цій частині, може бути предметом перевірки у судовому порядку за позовом органу фінансового контролю до винних осіб, а не у справі за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги.
За таких обставин, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли помилкового висновку, що у зв 'язку із визначенням розміру збитків у спірній вимозі, перевірку обґрунтованості вимог контролюючого органу має здійснювати суд, що розглядає позов про стягнення відповідних збитків, а відтак підстави для задоволення позовних вимог відсутні».
У порядку адміністративного судочинства може бути оскаржене лише таке рішення, яке породжує безпосередньо права чи обов`язки для позивача.
Тобто, в органу державного фінансового контролю є право заявляти вимогу про усунення порушень, виявлених у ході перевірки підконтрольних об`єктів, яка обов`язкова до виконання лише в частині усунення допущених порушень законодавства, пов`язаних з коригуванням роботи об`єкта контролю, і за допомогою якої неможливо примусово стягнути виявлені в ході перевірки збитки. Законність та правильність обчислення збитків може бути предметом перевірки у судовому порядку за позовом про їх стягнення, а не у справі за позовом підконтрольного об`єкта про визнання вимоги протиправною.
Так, оскаржуваною вимогою зобов`язано позивача вчинити дії, спрямовані на усунення виявлених порушень в установленому законодавством порядку. Збитки ж, у випадку відсутності факту їх добровільного відшкодування, стягуватимуться примусово в судовому порядку з особи, яка їх заподіяла, і правильність обчислення збитків має перевірятись судом, який буде розглядати позов про їх стягнення. Тобто, у разі незгоди із запропонованою сумою до відшкодування, позивач зможе надати свої заперечення щодо її стягнення саме у межах судового провадження, ініційованого контролюючим органом, а не в межах цієї справи.
Згідно частини п`ятої статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України від 06.07.2005 № 2747-IV (далі - КАС України) при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Частинами п`ятою-шостою статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 № 1402-VIII передбачено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.
Згідно частин першої - другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 та ч.2 ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
У відповідності до положень ст. 9 Конституції України та ст. 17, ч.5 ст. 19 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.
Згідно з п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі Серявін та інші проти України від 10.02.2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п.29).
З огляду на вищезазначене, вимога про усунення виявлених порушень від 16.01.2024 № 130904-14/133-2024 та нагадування про виконання вимоги від 11.04.2024, складені на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.
Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів та надані докази, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини не підтверджують позицію позивача, покладену в основу позовних вимог, а відтак, в задоволенні адміністративного позову слід відмовити.
Судові витрати, які підлягають розподілу відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Сторонам рішення надіслати через підсистему Електронний суд.
Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ Мої справи.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Микитюк Р.В.