Справа № 160/9938/24
Суддя: Тулянцева Інна Василівна
Дата ухвалення: 2024-07-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2024 рокуСправа №160/9938/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Тулянцевої І.В., розглянувши у місті Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
16 квітня 2024 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду засобами поштового зв`язку надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог від 22.05.2024 року, позивач просить:
- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 22.01.2024р. щодо не зарахування до страхового стажу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 періоду роботи з 1978 року по 2000 рік відповідно до відомостей, зазначених в архівних довідках №873, №879, №880, №881, №882 від 03.10.2017 року та трудової книжки від 06.12.1978р. і трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , а також період догляду за дитиною 06.04.1981 року народження до досягнення нею трирічного віку;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 періоду роботи з 1978 року по 2000 рік відповідно до відомостей зазначених в архівних довідках №873, №879, №880, №881, №882 від 03.10.2017 року та трудової книжки від 06.12.1978р. і трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 , а також період догляду за дитиною ІНФОРМАЦІЯ_2 до досягнення нею трирічного віку.
Ухвалою суду від 19 квітня 2024 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
На виконання вимог ухвали суду від 19.04.2024 року на адресу суду засобами поштового зв`язку від позивача, 22.05.2024 року надійшла заява про усунення недолік позовної заяви разом з уточненим позовом.
Ухвалою суду від 24 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Цією ж ухвалою відповідачам було надано строк для подання відзиву на позов (у разі заперечення проти позову) протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача. Витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, належним чином завірену копію матеріалів пенсійної справи ОСОБА_1 .
Копію ухвали про відкриття провадження у справі отримано відповідачем-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області та відповідачем-2 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 27.05.2024 року, про що в матеріалах справи містяться довідки про доставку електронних листів.
01 липня 2024 року до суду засобами поштового зв`язку від позивача надійшла відповідь на відзив в якій наведені аргументи щодо обґрунтованості позовних вимог, аналогічні, що зазначені у позовній заяві, а також позивач заперечує проти відзиву на позовну заяву та просить задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог, з огляду на таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16.01.2024 року звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою щодо призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
У зв`язку з впровадженням екстериторіальності її заяву було направлено для опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області та розглянуто ним.
Також судом встановлено, що 25.01.2024 року головним спеціалістом відділу контрольно-перевірочної роботи №3 управління контрольно-перевірочної роботи Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області проведено перевірку архівних довідок №881, №873, №879, №880, №882 від 03.10.2017 року про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за періоди роботи з 01.08.1978 по 31.12.1982, з 01.01.1983 по 31.12.1987, з 01.01.1988 по 31.12.1992, з 01.01.1993 по 31.12.1997, з 01.01.1998 по 30.06.2000, видані Комунальною архівною установою «П`ятихатський трудовий архів». За результатами проведеної перевірки складено Акти №0400-011004-1/2356, №0400-011004-1/2357, №0400-011004-1/2360, №0400-011004-1/2359 та №0400-011004-1/2358.
Так, Актом перевірки №0400-011004-1/2356 від 25.01.2024 року встановлено, що в первинних документах зазначено, мовою оригіналу: "Салымон, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ім`я ОСОБА_5 , Людм. по батькові ОСОБА_6 , Анд., А." (так у в документі). Підрозділ: "ІІ відділення, с.Троїцьке; Таб.номер не вказано. В документах архівного фонду, в відомостях нарахування заробітної плати працівників колгоспу ім. Свердлова: "Салымон, Салимон, ОСОБА_2 ім`я ОСОБА_5 , Людм. по батькові ОСОБА_6 , Анд., А." (так у документі), значиться одна. Інші особи з таким прізвищем, ім`ям по батькові, відсутні. Перевіркою встановлено, дані зазначені у архівній довідці від 03.10.2017 № 873 про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.08.1978 по 31.12.1982 рік, відповідають даним особових рахунків. Розбіжностей між первинними документами та даними, заявленими у архівній довідці від 03.10.2017 № 873 про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.08.1978 по 31.12.1982 рік - не встановлено.
Актом перевірки №0400-011004-1/2357 від 25.01.2024 року встановлено, що в первинних документах зазначено, мовою оригіналу: "Салымон, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ім`я ОСОБА_5 , Людм. по батькові ОСОБА_6 , Анд., А." (так у в документі). Підрозділ: "ІІ відділення, с. Троїцьке; Таб.номер не вказано. В документах архівного фонду, в відомостях нарахування заробітної плати працівників колгоспу ім. Свердлова: "Салымон, Салимон, ОСОБА_2 ім`я ОСОБА_5 , Людм. по батькові ОСОБА_6 , Анд., А." (так у документі), значиться одна. Інші особи з таким прізвищем, ім`ям по батькові, відсутні. Перевіркою встановлено, дані зазначені у архівній довідці від 03.10.2017 № 879 про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.01.1983 по 31.12.1987 рік, відповідають даним особових рахунків. Розбіжностей між первинними документами та даними, заявленими у архівній довідці від 03.10.2017 № 879 про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.01.1983 по 31.12.1987 рік - не встановлено.
Актом перевірки №0400-011004-1/2360 від 25.01.2024 року встановлено, що в первинних документах зазначено, мовою оригіналу: "Салымон, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ім`я ОСОБА_5 , Людм. по батькові ОСОБА_6 , Анд., А." (так у в документі). Підрозділ: "ІІ відділення, с. Троїцьке; Таб.номер не вказано. В документах архівного фонду, в відомостях нарахування заробітної плати працівників колгоспу ім. Свердлова: "Салымон, Салимон, ОСОБА_2 ім`я ОСОБА_5 , Людм. по батькові ОСОБА_6 , Анд., А." (так у документі), значиться одна. Інші особи з таким прізвищем, ім`ям по батькові, відсутні. Перевіркою встановлено, дані зазначені у архівній довідці від 03.10.2017 № 880 про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.01.1988 по 31.12.1992 рік, відповідають даним особових рахунків. Розбіжностей між первинними документами та даними, заявленими у архівній довідці від 03.10.2017 № 880 про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.01.1988 по 31.12.1992 рік - не встановлено.
Актом перевірки №0400-011004-1/2359 від 25.01.2024 року встановлено, що в первинних документах зазначено, мовою оригіналу: "Салымон, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ім`я ОСОБА_5 , Людм. по батькові ОСОБА_6 , Анд., А." (так у в документі). Підрозділ: "ІІ відділення, с. Троїцьке; Таб.номер не вказано. В документах архівного фонду, в відомостях нарахування заробітної плати працівників колгоспу ім. Свердлова: "Салымон, Салимон, ОСОБА_2 ім`я ОСОБА_5 , Людм. по батькові ОСОБА_6 , Анд., А." (так у документі), значиться одна. Інші особи з таким прізвищем, ім`ям по батькові, відсутні. Перевіркою встановлено, дані зазначені у архівній довідці від 03.10.2017 № 881 про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 рік, відповідають даним особових рахунків. Розбіжностей між первинними документами та даними, заявленими у архівній довідці від 03.10.2017 № 873 про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.01.1993 по 31.12.1997 рік - не встановлено.
Актом перевірки №0400-011004-1/2358 від 25.01.2024 року встановлено, що в первинних документах зазначено, мовою оригіналу: "Салымон, ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ім`я ОСОБА_5 , Людм. по батькові ОСОБА_6 , Анд., А." (так у в документі). Підрозділ: "ІІ відділення, с. Троїцьке; Таб.номер не вказано. В документах архівного фонду, в відомостях нарахування заробітної плати працівників колгоспу ім. Свердлова: "Салымон, Салимон, ОСОБА_2 ім`я ОСОБА_5 , Людм. по батькові ОСОБА_6 , Анд., А." (так у документі), значиться одна. Інші особи з таким прізвищем, ім`ям по батькові, відсутні. Перевіркою встановлено, дані зазначені у архівній довідці від 03.10.2017 № 882 про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.01.1998 по 30.06.2000 рік, відповідають даним особових рахунків. Розбіжностей між первинними документами та даними, заявленими у архівній довідці від 03.10.2017 № 882 про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.01.1998 по 30.06.2000 рік - не встановлено.
Позивач, не погоджуючись з таким рішенням відповідачів щодо незарахування до страхового стажу періоду роботи з 1978 року по 2000 рік та періоду догляду за дитиною 06.04.1981 року народження до досягнення нею трирічного віку, звернулася до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 19 Конституції України що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.
За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.
Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до частини 1 статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Частиною 1 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Частиною 2 ст. 26 Закону № 1058-IV передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року.
Статтею 1 Закону № 1058-IV, визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058-IV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Згідно з ч. 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яка визначає види трудової діяльності, що зараховується до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію,- до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (до 01.01.2004).
Згідно з приписами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1-2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно з абзацу 1 п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Пунктом 18 Порядку передбачено, що за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.
Тобто, у відповідності до положень статті 62 Закону № 1788-XII та пункту 1 Порядку №637, слідує, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Таким чином, головними умовами для призначення пенсії за віком є досягнення відповідного віку та наявність відповідного стажу.
Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, які затверджені постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 за №310, та чинних на час розгляду справи (надалі по тексту також - Основні Положення).
Відповідно до пунктів 1, 2 Основних Положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.
До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних Положень).
Згідно з пунктом 6 Основних Положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.
Також слід відмітити про встановлений взірець трудової книжки колгоспника, відповідно до якого трудова книжка колгоспника містить окремі розділи: ІІІ "членство в колгоспі", де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення , відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV "відомості про роботу" - відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V "трудова участь у громадському господарстві" - встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.
Відповідно до пункту 8 Основних Положень, трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки.
Трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема про прийом роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі).
Так, відповідно до п.13 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, відповідальність за організацію робот по веденню, обліку, зберіганню і видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасне і правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність відповідно до уставу та правил внутрішнього розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.
Пунктами 14 та 15 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, передбачено, що правління колгоспів вживають заходи щодо суворого дотримання встановленого порядку ведення трудових книжок, зміцнення кадрів робітників, які здійснюють ведення трудових книжок, підготовленими до цієї роботи людьми, забезпечують належне зберігання архівних документів, що мають відношення до трудової діяльності колгоспників. Ревізійним комісіям, комітетам профспілок колгоспів і колгоспним радам соціального забезпечення рекомендується здійснювати суспільний контроль за своєчасним та правильним заповненням трудових книжок колгоспників, за їх обліком, зберіганням і видачею та вживати заходи задля усунення виявлених недоліків.
Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки колгоспника покладається саме на спеціально уповноважену правлінням колгоспу особу, тобто на роботодавця.
З наведених приписів ч.2 ст.56 Закону №1788-XII та п.5 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, слідує, що наявність у трудовій книжці колгоспника відомостей про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання є обов`язковим, оскільки при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується лише час роботи за фактичною тривалістю.
Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивачем при зверненні до відповідача-2 з заявою про призначення пенсії за віком подано трудову книжку колгоспника серії НОМЕР_2 від 17.04.1994 року, з якої слідує, що в спірний період ОСОБА_7 (далі мовою оригіналу):
- 23.08.1980 прийнята в члени колгоспу «ім. Свердлова» на посаду «учётчика МТБ 6» (наказ № 8 від 23.08.1980 р.);
- 02.04.2000 звільнена з членів КСП «ім. Свердлова» згідно поданої заяви у зв`язку із реорганізацією (наказ №5 від 18.05.2000 р.).
При цьому, у розділі «Трудова участь в громадському господарстві» трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 17.04.1994 року наявні записи про встановлений річний мінімум трудової участі в цьому господарстві та його фактичне виконаний позивачем.
Так в спірний період, ОСОБА_1 відпрацювала:
- за 1978 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 199, при встановленому мінімумі 199,
- за 1979 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 244, при встановленому мінімумі 240,
- за 1980 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 185, при встановленому мінімумі 185,
- за 1981 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 141, при встановленому мінімумі 250, декретна відпустка,
- за 1982 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 256, при встановленому мінімумі 250,
- за 1983 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 276, при встановленому мінімумі 250,
- за 1985 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 293, при встановленому мінімумі 250,
- за 1986 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 312, при встановленому мінімумі 250,
- за 1987 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 263, при встановленому мінімумі 250,
- за 1988 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 277, при встановленому мінімумі 250,
- за 1989 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 287, при встановленому мінімумі 250,
- за 1990 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 289, при встановленому мінімумі 250,
- за 1991 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 318, при встановленому мінімумі 250,
- за 1992 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 295, при встановленому мінімумі 250,
- за 1993 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 330, при встановленому мінімумі 250,
- за 1994 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 305, при встановленому мінімумі 250,
- за 1995 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 313, при встановленому мінімумі 280,
- за 1996 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 309, при встановленому мінімумі 250,
- за 1997 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 313, при встановленому мінімумі 250,
- за 1998 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 320, при встановленому мінімумі 250,
- за 1999 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 319, при встановленому мінімумі 230,
- за 2000 рік - вироблених мінімумів трудової участі за рік - 85, при встановленому мінімумі 85.
При цьому, в графі «Причини невиконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві» трудової книжки колгоспника ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 17.04.1994 року. містяться позначки про наявність у позивача поважних причин щодо невиконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві за 1981 р., а саме: «декретна відпустка».
Судом також встановлено, що відносно періодів роботи позивача з 01.05.1979р. по 10.10.1999р. у колгоспі (КСП) «Прогрес» у наданій трудовій книжці колгоспника на сторінках 18-20 у записах про кількість встановлених та відпрацьованих вихододнів у колгоспі (КСП) «Прогрес» у графі 6 зазначено про підстави здійснення записів, а саме - відомостей, а також ці записи завірені підписом керівника та печаткою підприємства.
Таким чином, записи трудової книжки колгоспника свідчать про те, що ОСОБА_1 у спірний період, а саме: у 1978-2000 роках було виконано встановлений річний мінімум трудової участі в колгоспі (КСП) «Прогрес», а у 1981 році у позивача були наявні поважні причини не виконання встановленого річного мінімуму трудової участі, про що зазначено безпосередньо у трудовій книжці з посиланням на відповідні накази колгоспу, а також підтверджено доказами, наявними в матеріалах справи.
Також судом встановлено, що відповідно до запису №1 у трудовій книжці позивача від 06.12.1978 року внесено запис про те, що остання 29.11.1978 року була прийнята на роботу на посаду доярки до колгоспу «ім. Свердлова».
Крім того, ОСОБА_1 , як до пенсійного органу, так і до суду було надано наступні документи, які додатково підтверджують трудовий стаж останньої, а саме архівні довідки про відпрацьовані вихододні та про заробітну плату ОСОБА_1 в колгоспі «ім. Свердлова» за період з 1978 року по 2000 рік, №873, №879, №880, №881, №882 від 03.10.2017.
Так відповідно до паспорта громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого П`ятихатським РВ УМВС України у Дніпропетровській області 06.12.2002 року, ПІБ позивача ОСОБА_1 .
Відповідно до архівних довідок про відпрацьовані вихододні та про заробітну плату ОСОБА_1 в колгоспі «ім. Свердлова» за період з 01.01.1978 по 31.12.2000 р. №873, №879, №880, №881, №882 від 03.10.2017, виданих комунальною архівною установою "Трудовий архів П`ятихатського району":
- в книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Свердлова, з серпня 1993 року КСП ім. Свердлова, з липня 2000 року ТОВ «СВЕРДЛІВСЬКЕ» значиться ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ім`я Людмила по батькові не вказано, в 1990,1992 році-А. (так у документах);
- в книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Свердлова, з серпня 1993 року КСП ім. Свердлова, з липня 2000 року ТОВ «СВЕРДЛІВСЬКЕ» значиться Салимон, ОСОБА_3 ім`я Людмила по батькові Анд.. Андр. (так у документах);
- в книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Свердлова, з серпня 1993 року КСП ім. Свердлова, з липня 2000 року ТОВ «СВЕРДЛІВСЬКЕ» значиться Салымон, ОСОБА_4 ім`я ОСОБА_5 , Людм. по батькові Анд, інд. код НОМЕР_1 (так у документах);
- в книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Свердлова, з серпня 1993 року КСП ім. Свердлова, з липня 2000 року ТОВ «СВЕРДЛІВСЬКЕ» значиться Салимон. Салмон ім`я Людм., Людмила по батькові не вказано, в 1986, 1987 роках -Андр. (так у документах);
- в книгах обліку оплати праці колгоспу ім. Свердлова, з серпня 1993 року КСП ім. Свердлова, з липня 2000 року ТОВ «СВЕРДЛІВСЬКЕ» значиться ОСОБА_4 , ОСОБА_2 ім`я ОСОБА_8 .. Людмила по батькові не вказано, в 1986, 1987 роках -Андр. (так у документах).
Стосовно зауваження відповідачів щодо відмінності у написанні ПІБ позивача в деяких архівних документах суд зазначає, що у своїй сукупності надані документи надають можливість встановити, що наявність помилок у зазначенні ПІБ не спростовує факт роботи позивача у колгоспі «ім. Свердлова» П`ятихатського району Дніпропетровської області у спірний період з 1978 по 2000 роки, оскільки цей факт також підтверджено записами трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 17.04.1994 року, а також трудовою книжкою від 06.12.1978 року.
Крім того, судом встановлено, що відповідачем згідно Актів перевірки №0400-011004-1/2356, №0400-011004-1/2357, №0400-011004-1/2360, №0400-011004-1/2359 та №0400-011004-1/2358 від 25.01.2024 року встановлено, що дані зазначені у архівних довідках від 03.10.2017 №873, №879, №880, №881, №882 про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.08.1978 по 30.06.2000 рік, відповідають даним особових рахунків. Розбіжностей між первинними документами та даними, заявленими у архівних довідках №873, №879, №880, №881, №882 від 03.10.2017 про відпрацьовані людино-дні, на ім`я ОСОБА_1 за період роботи з 01.08.1978 по 30.06.2000 рік - не встановлено
За наведених обставин, суд доходить висновку, що трудова книжка колгоспника серії НОМЕР_2 від 17.04.1994 року, а також трудова книжка від 06.12.1978 року містять всі необхідні записи про періоди роботи позивача в колгоспі «ім. Свердлова» з 1978 року по 2000 рік та про встановлений річний мінімум трудової участі в цьому господарстві і його фактичне виконаний позивачем для підтвердження цього трудового стажу, що є достатньою підставою для зарахування цього періоду роботи позивача до її страхового стажу.
Щодо відмови відповідача-1 у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, через відсутність у свідоцтві про народження відмітки про видачу паспорту, суд зазначає наступне.
Згідно з пунктом 8 частини 1 статті 11 Закону №1058-ІV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.
Відповідно до частини четвертої статті 24 Закону № 1058-ІV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Таким чином, до страхового стажу зараховується весь трудовий стаж, набутий до 01.01.2004 року, тобто ті періоди трудової діяльності до 1 січня 2004 року, як це передбачено нормами Закону № 1788-ХІІ та законодавством СРСР.
Відповідно до частини 3 статті 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.
Згідно з частиною 2 статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.
Відповідно до пункту 11 Порядку №637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
Наведені норми дозволяють дійти висновку, що час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми до досягнення ними трирічного віку зараховується до страхового стажу та встановлюється на підставі свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть) та документів про те, що до досягнення дитиною 3-річного віку мати не працювала.
При цьому, вимоги про обов`язкову наявність у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта чинним законодавством не передбачені.
Як слідує з матеріалів справи позивач має дитину ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 .
Відповідно до записів трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 17.04.1994 року, а також трудової книжки від 06.12.1978 року судом встановлено, що позивач у 1981 році не працювала, однак відповідно до п. «ж» частини 3 статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку. Зважаючи на це, період догляду за дитиною після її народження ІНФОРМАЦІЯ_3 по 06 квітня 1984 року підлягає зарахуванню до страхового стажу позивачки.
Отже, час догляду за дитиною у період до 01 січня 2004 року зараховується до страхового стажу непрацюючій матері (до досягнення нею 3-річного віку) чи працюючій особі, якій у встановленому законом порядку надана відповідна відпустка по догляду за дитиною до 3- та 6-річного віку.»
Таким чином, відмова в зарахуванні до страхового стажу позивачки періоду догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею трирічного віку, з підстав відсутності у свідоцтві про народження дитини відмітки про одержання паспорта, є протиправною.
Крім того суд зазначає, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.
Відтак, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності. Однак, відповідач-1 таким правом не скористався.
Щодо визначення пенсійного органу відповідального за зарахування спірних періоду роботи позивача та періоду догляду за дитиною до її страхового стажу, суд зазначає наступне.
Відповідно до абз.13 п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.
Згідно з абз.1-3 п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.
Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.
Відповідно до абз.1 п.4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
З урахуванням наведеного, суд зазначає, що оскільки після вирішення питання про відмову в призначенні пенсії за віком позивачу Головним управлінням Пенсійного фонду України у Київській області було передано до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (як органу, що призначає пенсію за місцем проживання особи) сформовану електронну пенсійну справу ОСОБА_1 , належним відповідачем в частині зобов`язання зарахування спірних періодів роботи до страхового стажу позивача, є саме - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.
З урахуванням встановлених в ході розгляду справи обставин суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є - зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до загального страхового стажу, який дає право на пенсію за віком ОСОБА_1 періоди її роботи в колгоспі «ім. Свердлова» з 1978 року по 2000 рік, відповідно до відомостей трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 17.04.1994 року, а також трудової книжки від 06.12.1978 року та архівних довідок №873, №879, №880, №881, №882 від 03.10.2017, а також період здійснення догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею трирічного віку.
Решта доводів сторін висновків суду по суті спору не спростовують.
При цьому, суд виходить з положень, закріплених в п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень, де вказано, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно з частинами першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Згідно ч. ч. 1-3 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо.
З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.
Розподіл судових витрат здійснити на підставі частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України.
Керуючись ст. ст. 72-74, 77, 241-246, 250, 255, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (РНОКПП НОМЕР_1 ) зарахувати до загального страхового стажу, який дає право на пенсію за віком ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) періоди її роботи в колгоспі «ім. Свердлова» з 1978 року по 2000 рік, відповідно до відомостей трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 від 17.04.1994 року, а також трудової книжки від 06.12.1978 року та архівних довідок №873, №879, №880, №881, №882 від 03.10.2017, а також період здійснення догляду за дитиною, ІНФОРМАЦІЯ_2 , до досягнення нею трирічного віку.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, передбачені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.В. Тулянцева