Справа № 380/22404/23
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 380/22404/23 пров. № А/857/10708/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року (прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Львові суддею Кравцівим О.Р.) в адміністративній справі № 380/22404/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинення певних дій,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2023 року ОСОБА_1 (далі також - позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просив:

- визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Львівській області у зарахуванні пільгової вислуги років ОСОБА_1 до його календарної вислуги років до стажу служби в поліції, викладену в листі від 28.08.2023 № Рп-1235/05/13-2023;

- зобов`язати ГУНП у Львівській області здійснити перерахунок та зарахувати старшому інспектору-черговому чергової частини сектору моніторингу ЛРУП 3 1 ГУНП у Львівській області майору поліції ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 26.07.2005 по 01.12.2014, а саме: 4 роки 8 місяців 3 дні (заокруглено з 2,5 днів);

- зобов`язати ГУНП у Львівській області здійснити перерахунок та зарахувати старшому інспектору-черговому чергової частини сектору моніторингу ЛРУП 3 1 ГУНП у Львівській області майору поліції ОСОБА_1 стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, із зарахуванням вислуги в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 26.07.2005 по 01.12.2014, а саме: 4 роки 8 місяців 3 дні (заокруглено з 2,5 днів).

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він звернувся до відповідача з рапортом в якому просив: зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні та здійснити перерахунок та зарахувати стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років із зарахуванням вислуги в пільговому обчисленні, проте отримав відмову, яку вважає протиправною.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року адміністративний позов задоволено.

Визнано протиправною відмову Головного управління Національної поліції у Львівській області щодо зарахування пільгової вислуги років ОСОБА_1 до календарної вислуги років стажу служби в поліції.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції у Львівській області здійснити перерахунок та зарахувати старшому інспектору-черговому чергової частини сектору моніторингу майору поліції ОСОБА_1 до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 26.07.2005 по 01.12.2014 з розрахунку один місяць служби за півтора місяця.

Не погодившись із зазначеним рішенням, його оскаржило Головне управління Національної поліції у Львівській області, яке вважає, що оскаржуване рішення прийняте з істотним порушенням норм права, тому просило скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що Постанова № 393 прийнята на виконання Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких, інших осіб» та може бути застосована для визначення вислуги років саме у випадку призначення пенсії.

Звертає увагу на розбіжність понять «стаж служби в поліції» та «вислуга років для призначення пенсії».

Зазначає, що ГУ НП у Львівській області не заперечує права позивача на пільгове обчислення спірного періоду, однак вважає, що таке може бути реалізовано тільки після звільнення та набуття права на пенсію.

Таким чином, ГУ НП у Львівській області не допустило протиправних дій, що, на думку позивача, полягає у відмові зарахувати пільгову вислугу років до календарної вислуги років, оскільки це питання буде вирішено безпосередньо при призначенні позивачу пенсії та до його вислуги років будуть зараховані всі періоди, в тому числі і в пільговому обчисленні. Оскільки позивач не звертався до відповідних органів із заявою про призначення пенсії та не надавав передбачених законодавством документів, то висновок про неправомірність дій відповідача є передчасним.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд апеляційної інстанції відповідно до статті 308 КАС України переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 26.07.2005 по 01.12.2014 проходив службу в органах поліції на посаді оперуповноваженого. З 2015 по теперішній час проходить службу в органах Національної поліції України на посаді старшого інспектора-чергового.

Позивач звернувся із рапортом від 19.06.2023 до начальника ГУ НП у Львівській області України, в якому просив зарахувати до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за період з 26.07.2005 по 01.12.2014, а саме: 04 роки 08 місяців 2,5 доби; здійснити перерахунок та зарахувати стаж служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років із зарахуванням вислуги в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 26.07.2005 по 01.12.2014, а саме: 04 роки 08 місяців 2,5 доби.

Листом від 28.08.2022 № Рп-№1235/05/13-2023 відповідач повідомив позивача, що згідно пункту 2-1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб для призначення пенсії обчислення календарної вислугу років проводиться згідно з пунктами 1, 2 цієї постанови. Також, згідно з пунктом 3 вказаної постанови вислуга років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці 1 пункту 1 цієї постанови.

Вважаючи таку відмову відповідача протиправною, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що у справі №805/3923/18-а Верховний Суд дійшов висновків, що для набуття права на призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону № 2262-XII, враховується як календарна, так і пільгова вислуга років в сукупності.

Отже, згідно зі статтею 17 Закону № 2262 та положеннями Порядку № 393 позивач має право на зарахування до вислуги років для призначення пенсії в пільговому обчисленні періодів служби в органах внутрішніх справ.

При цьому суд зауважив, що відповідач не заперечує право позивача на пільгове обчислення спірного періоду. Спірним питання є момент з якого позивач має право на реалізацію такого права.

Суд звернув увагу, що для набуття права на призначення пенсії за вислугу років на підставі Закону № 2262-XII, враховується як календарна, так і пільгова вислуга років в сукупності.

При цьому зазначив, що ця позиція поширюється як на працюючих поліцейських для цілей обрахунку вислуги років, яка дає право на призначення пенсії згідно з Законом № 2262-XII, враховуючи пільгове нарахування стажу, так і на звільнених зі служби в поліції з цією ж метою.

Такий правовий висновок у подібних правовідносинах викладений у постанові Верховного Суду від 22.02.2023 у справі № 320/12166/20.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію».

Відповідно частини другої статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Під час обчислення стажу служби в поліції враховуються тільки повні роки вислуги років без округлення фактичного розміру вислуги років у бік збільшення (частина третя статті 78 Закону України «Про Національну поліцію»).

Частиною четвертою статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що порядок обчислення вислуги років у поліції встановлює Кабінет Міністрів України.

За приписами статті 102 Закону України «Про Національну поліцію» пенсійне забезпечення поліцейських та виплата одноразової грошової допомоги після звільнення їх зі служби в поліції здійснюються в порядку та на умовах, визначених Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Пунктом «б» статті 1-2 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 01.10.2020 або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

За змістом статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: а) військова служба; б) служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина перша статті 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»).

Кабінетом Міністрів України 17.07.1992 № 393 прийнято постанову «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським, співробітникам Служби судової охорони та членам їхніх сімей» (далі - Постанова № 393).

Абзацом 3 пункту 1 Порядку № 393 передбачено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ до вислуги років зараховуються служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що спірні правовідносини у цій справі виникли у зв`язку з відмовою відповідача у зарахуванні позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії вислугу в пільговому обчисленні та здійсненні перерахунку стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, із зарахуванням періоду пільгової вислуги років.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції зазначає, що Верховний Суд у постанові від 15.12.2021 у справі № 520/11545/19 за подібних правовідносин, аналізуючи положення статті 17 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» виснував про виключне застосування положень даної норми лише при розрахунку вислуги років поліцейським під час призначення пенсій за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

Також, у означеній постанові Верховний Суд вказав, що преамбулою Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» чітко передбачено, що цей Закон визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Закон має на меті реалізацію особами, які мають право на пенсію за цим Законом, свого конституційного права на державне пенсійне забезпечення у випадках, передбачених Конституцією України та цим Законом, і спрямований на встановлення єдності умов та норм пенсійного забезпечення зазначеної категорії громадян України.

Статтею 17-1 Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ» передбачено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

З огляду на наведене, Верховний Суд у постанові від 15.12.2021 у справі № 520/11545/19 виснував, що Постанова № 393 встановлює порядок обчислення стажу (вислуги років) особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, який проводиться саме з метою призначення пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ».

Судом встановлено, що позивач на теперішній час проходить службу в органах Національної поліції України на посаді старшого інспектора-чергового.

Враховуючи те, що позивач проходить службу в поліції, а також зважаючи на те, що позивач не звертався до відповідача із заявою про оформлення та подання документів для призначення пенсії за вислугу років із зарахуванням пільгового стажу, зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу років в пільговому обчисленні, має передчасний характер.

Аналогічна правова позиція щодо передчасності вимог про зарахування пільгової вислуги років до календарної до звільнення особи зі служби з органів внутрішніх справ викладена і у постановах Верховного Суду від 22.02.2023 у справі № 320/12166/20, від 21 грудня 2023 року у справі № 600/2632/22-а.

Крім того, колегія суддів апеляційного суду зазначає, що в межах цієї справи позивачем оскаржується відмова відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років позивача до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, який дає право на встановлення надбавки за вислугу років, визначених частиною другою статті 78 Закону № 580-VIII.

При цьому, обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач посилається на приписи Закону № 2262-XII та Постанови № 393, які, як уже зазначалось судом, регулюють умови призначення пенсій за вислугу років та порядок обчислення вислуги років для її призначення.

Водночас суд вважає за необхідне звернути увагу, що пункт 3 Постанови № 393 не може бути застосовано при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років в порядку статті 78 Закону № 580-VIII, оскільки Постанова № 393 прийнята на виконання Закону № 2262-XII та може бути застосована для визначення вислуги років поліцейським саме у випадку призначення пенсії за вислугу років.

У свою чергу, при вирішенні питання щодо обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років необхідно застосовувати приписи частини другої статті 78 Закону № 580-VIII, що встановлює вичерпний перелік складових (посад, періодів служби) такого стажу служби в поліції.

З огляду на вказане відсутні підстави для визнання протиправною відмови відповідача у зарахуванні пільгової вислуги років позивача до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

Враховуючи наведене, судом першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин неправильно застосовано норми матеріального права, а саме застосовано положення Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та Постанови № 393, які не підлягали застосуванню.

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог.

Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Враховуючи, що суд дійшов висновку про скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, інші, зазначені в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, не вимагають детальної відповіді або спростування.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, через що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про відмову у задоволенні позовних вимог, з вищевикладених мотивів.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Львівській області задовольнити.

Рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 квітня 2024 року в адміністративній справі № 380/22404/23 скасувати.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправною відмови, зобов`язання вчинення певних ді відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин