Справа № 160/15230/24
Суддя: Захарчук-Борисенко Наталія Віталіївна
Дата ухвалення: 2024-08-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Захарчук-Борисенко Н. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,-
11.06.2024 року ОСОБА_1 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якій просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про відмову у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ;
- зобов`язати Центральне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради застосувати норми п. 8 Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №632 щодо доходу ОСОБА_2 , як працівника МВС;
- зобов`язати Центральне управління соціального захисту Дніпровської міської ради розглянути документи повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 19.04.2024 року про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з урахуванням висновків суду.
В обгрунтування позовних вимог позивачем вказано про трактування відповідачем на власний розсуд пункту 8 Порядку №632 та як наслідок прийняття протиправного рішення про відмову у наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам. Одночасно, зазначено, що позивачем до заяви про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам долучено і довідку щодо її чоловіка ОСОБА_2 про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту небезпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, видану начальником 7 державного пожежно-рятувального загону ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, про те, що ОСОБА_2 у період з 24.02.2022 року по 18.12.2023 року, з 03.01.2024 року по 11.03.2024 року та з 31.03.2024 року по теперішній час брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України. Позивач з посиланням на ПКМУ №632 від 22.07.2020 року зауважує, що Державна служба України з надзвичайних ситуацій є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується та координується КМУ через Міністра внутрішніх справ і, який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій, а тому дохід чоловіка має виключатися з розрахунку середнього місячного доходу сім`ї.
Ухвалою від 14.06.2024 року прийнято адміністративний позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у письмовому провадженні в порядку статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини.
19.04.2024 року ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Рішенням №-2024-2 відмовлено у призначенні допомоги на проживання особам, тому що не відповідає вимогам п. 13.2-13.4 Порядку №332, оскільки середньомісячний сукупний дохід на одного члена сім`ї перевищує чотири розміри прожиткового мінімум для осіб, які втратили працездатність.

Відповідач листом №15/4-606 від 23.05.2024 року повідомив позивача, окрім іншого, про таке.

Згідно п. 8 Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №632, до середньомісячного сукупного доходу осіб, які беруть (брали) безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, не враховуються отримані ними у період безпосередньої участі у зазначених заходах грошове забезпечення та інші виплати і види соціальної допомоги, передбачені законодавством для працівників правоохоронних органів, військовослужбовців і працівників Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, МВС, Національної поліції, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, інших військових формувань, утворених відповідно до закону.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС), де працює чоловік позивач, є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій. Тому доходи, які виплачує ДСНС, не підлягають виключенню з середньомісячного сукупного доходу сім`ї, відповідно до п. 8 Порядку 632.

Виходячи з вищезазначеного, рішенням Управління позивачу відмовлено у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам у зв`язку з тим, що середньомісячний сукупний дохід на кожного члена сім`ї у період з 01.10.2023 року по 31.12.2023 року перевищує чотири розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.

Вважаючи таку відмову протиправною, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Згідно із частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 1 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від 20.10.2014 року №1706-VII (далі Закон №1706) внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Статтею 2 Закону №1706 встановлено, що Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

Згідно з частиною 1 та 2 статті 4 Закону №1706 факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону.

Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення.

Частиною 1 статті 5 Закону №1706 передбачено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

За приписами частини першої статті 9 Закону №1706 внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

Механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога) визначає Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 року №332.

Допомога призначається для забезпечення соціальної підтримки внутрішньо переміщених осіб із числа незахищених верств населення та стимулювання до працевлаштування внутрішньо переміщених осіб працездатного віку.

Згідно пункту 13-2 Порядку від 20.03.2022 року №332, для отримувачів допомоги, які не підпадають під дію пункту 13-1, та які перемістилися (повторно перемістилися) з 01.01.2020 року з територій, включених до переліку територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій (припинення можливості бойових дій) або тимчасової окупації, допомога призначається на другий шестимісячний період на підставі подання заяви на осіб із складу членів сім`ї, якщо середньомісячний сукупний дохід на одного отримувача в такій сім`ї протягом тримісячного періоду, за який враховуються доходи на момент продовження виплати допомоги, не перевищує чотирьох розмірів прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, на 1 січня року, в якому приймається рішення про призначення допомоги.

Відповідно до пункту 14 Порядку від 20.03.2022 року №332 період, за який враховуються доходи, становить один квартал, що передує місяцю, який передує місяцю звернення за призначенням або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період, або три місяці, що передують місяцю звернення за допомогою або продовженням виплати допомоги на другий шестимісячний період. Середньомісячний сукупний дохід сім`ї обчислюється відповідно до Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №632 "Деякі питання виплати державної соціальної допомоги".

У відповідності до пункту 8 Порядку обчислення середньомісячного сукупного доходу сім`ї (домогосподарства) для усіх видів державної соціальної допомоги, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року №632 до середньомісячного сукупного доходу осіб, які беруть (брали) безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, не враховуються отримані ними у період безпосередньої участі у зазначених заходах грошове забезпечення та інші виплати і види соціальної допомоги, передбачені законодавством для працівників правоохоронних органів, військовослужбовців і працівників Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, МВС, Національної поліції, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, інших військових формувань, утворених відповідно до закону.

Отже, до середньомісячного сукупного доходу осіб, які беруть (брали) безпосередню участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, не враховується грошове забезпечення та інші виплати, отримані ними у період безпосередньої участі у зазначених заходах.

Відповідач, у свою чергу зазначив, що прийняття відмови у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам пов`язане з тим, що середньомісячний сукупний дохід на кожного члена сім`ї у період з 01.10.2023 року по 31.12.2023 року перевищує чотири розміри прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність. А доходи, які виплачує ДСНС, не підлягають виключенню з середньомісячного сукупного доходу сім`ї, відповідно до п. 8 Порядку 632.

Одночасно у матеріалах справи наявна Довідка №66 від 29.04.2024 року про безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, яка видання 7 державним пожежно-рятувальним загоном Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області, відповідно до якої сержант служби цивільного захисту ОСОБА_2 дійсно у період з 24.02.2022 року по 18.12.2023 року, з 03.01.2024 року по 11.03.2024 року та з 31.03.2024 року по теперішній час, брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України, перебуваючи на території Курахівської міської територіальної громади Покровського району Донецької області. Підстава: книги служби від 01.01.2022 року, 01.03.2022 року, 01.06.2022 року, 01.09.2022 року, 01.12.2022 року, 01.03.2023 року, 01.06.2023 року, 01.09.2023 року та 01.11.2023 року відповідно, реєстраційний номер 11-21.

Як встановлено з матеріалів справи позивач звернулась до відповідача з заявою щодо призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам 19.04.2024 року, а довідка про безпосередню участь чоловіка позивача у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією рф проти України датована 29.04.2024 року.

При цьому інших доказів на підтвердження того, що чоловік позивача брав участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії РФ, позивач разом із заявою від 19.04.2024 року відповідачу не надавала. Докази протилежного відсутні.

У свою чергу, судом не приймаються доводи позивача, що, оскільки діяльність ДСНС спрямовується та координується КМУ через Міністра внутрішніх справ, то дохід чоловіка позивача не враховується при обчисленні середньомісячного сукупного доходу.

З приводу вказаного суд зазначає наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» систему центральних органів виконавчої влади складають міністерства України (далі - міністерства) та інші центральні органи виконавчої влади.

Згідно з ПКМУ №442 від 10.09.2014 року «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» КМУ через Міністра внутрішніх справ спрямовується та координується діяльність: Адміністрація Державної прикордонної служби України, Державна міграційна служба України, Державна служба України з надзвичайних ситуацій, Національна поліція України.

Державна служба України з надзвичайних ситуацій (ДСНС) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ і який реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, захисту населення і територій від надзвичайних ситуацій та запобігання їх виникненню, ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій, рятувальної справи, гасіння пожеж, пожежної та техногенної безпеки, діяльності аварійно-рятувальних служб, а також гідрометеорологічної діяльності (ПКМУ №1052 від 16.12.2015 року «Про затвердження Положення про Державну службу України з надзвичайних ситуацій»).

Факт того, що діяльність ДСНС спрямовується та координується КМУ через Міністра внутрішніх справ не свідчить про наявність підстав для застосування п. 8 Порядку №632 до доходу чоловіка позивача.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд звертає увагу позивача, що хоча на відповідача покладається обов`язок доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не виконання ним такого обов`язку не звільняє позивача від обов`язку доведення тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Центрального управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.В. Захарчук-Борисенко