Справа № 160/13354/24
Суддя: Лозицька Ірина Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-09-03 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лозицької І.О. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просив суд:
- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.03.2024р. щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового та загального стажу періоди роботи з 30.07.1991р. по 06.09.2000р. в Шахтоуправління «Холодна Балка» та періоди роботи з 01.06.2014р. по 24.09.2016р., з 03.10.2016р. по 24.06.2017р., з 01.10.2023р.. по 31.12.2023р. та призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 з дня звернення 25.01.2024 р.
Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а також встановлено відповідачам строк для надання відзивів на позов та доказів на його обґрунтування.
Окрім того, ГУ ПФУ в Дніпропетровській області у встановлений для відзиву строк слід було подати належним чином завірену копію пенсійної справи.
Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 25.01.2024 року звернулася до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком № 1. Рішенням ГУ ПФУ в Хмельницькій області, розглянутим за принципом екстериторіальності, позивачу відмовлено в призначенні пенсії через відсутність у нього необхідного пільгового та страхового стажу. Так, ГУ ПФУ в Хмельницькій області не зараховані періоди роботи позивача з 30.07.1991р. по 06.09.2000р. в Шахтоуправління «Холодна Балка» та періоди роботи з 01.06.2014р. по 24.09.2016р., з 03.10.2016р. по 24.06.2017р., з 10.10.2023р. по 31.12.2023р. Вважаючи таке рішення відповідача протиправними позивач звернулася до суду з позовною заявою для захисту порушеного права позивача.
До суду надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що доводи представника ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами, оскільки представник ні як не знала та не могла знати мотиви, якими керувалося ГУ ПФУ в Хмельницькій області відмовляючи позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Також позивач зазначив, що йому не було роз`яснено можливість доведення страхового стажу на підставі показань двох свідків.
До страхового стажу позивача не зараховано: періоди роботи з 30.07.1991р. по 06.09.2000р., оскільки відсутній запис про зміну назви підприємства (стаж зараховано згідно сплати внесків реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.01.1999р. по 30.09.1999р. та з 01.11.1999р. по 06.09.2000р.); період роботи з 01.06.2014р. по 24.09.2016р., з 03.10.2016р. та 24.06.2017р., з 01.06.2022р. по 31.07.2022р., з 01.10.2023р. по 31.12.2023р., оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків згідно написів, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу.
До пільгового стажу роботи позивача не зараховані: період роботи з 30.07.1991р. по 06.09.2000р., оскільки відсутня довідка, згідно додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1993 №637, (пільговий стаж зараховано згідно страхових внесків реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового пенсійного соціального страхування з 01.09.1999р. по 30.09.1999р. та з 01.11.1999р. по 06.09.2000р.); період роботи з 01.06.2014р. по 24.09.2016р., з 03.10.2016р. по 24.06.2017р., з 01.10.2023р. по 31.12.2023р., оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків згідно з даними, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу.
В частині вимог щодо зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах, представник відповідача просив відмовити, посилаючись на дискреційні повноваження ПФУ у призначенні пенсії.
В системі «Електронний суд» від позивача надійшла відповідь на відзив ГУ ПФУ в Хмельницькій області, в якій позивач посилався на те, що доводи відповідача про відсутність підстав для зарахування позивачу періоду роботи з 30.07.1991р. по 06.09.2000р. через відсутність уточнюючої довідки роботодавця є неспроможними. Щодо відсутності інформації про сплату страхових внесків згідно за даними, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу за періоди роботи з 01.06.2014р. по 24.09.2016р., з 03.10.2016р. по 24.06.2017р., з 01.10.2023р. по 31.12.2023р., то позивач відповідно до вимог діючого трудового законодавства ні як не може і не зобов`язаний контролювати правильність та своєчасність відрахувань з його заробітку.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 25.01.2024р. ОСОБА_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
Так, позивач на дату звернення досяг 51 рік 09 місяців 19 днів, має страховий саж 20 років 2 місяці 22 дні, та пільговий стаж 6 років 2 місяці 27 днів.
До страхового стажу позивача не зараховано: періоди роботи з 30.07.1991р. по 06.09.2000р., оскільки відсутній запис про зміну назви підприємства (стаж зараховано згідно сплати внесків реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування з 01.01.1999р. по 30.09.1999р. та з 01.11.1999р. по 06.09.2000р.); період роботи з 01.06.2014р. по 24.09.2016р., з 03.10.2016р. та 24.06.2017р., з 01.06.2022р. по 31.07.2022р., з 01.10.2023р. по 31.12.2023р., оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків згідно написів, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу.
До пільгового стажу роботи позивача не зараховані: період роботи з 30.07.1991р. по 06.09.2000р., оскільки відсутня довідка згідно додатку №5 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1993 №637, (пільговий стаж зараховано згідно страхових внесків реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового пенсійного соціального страхування з 01.09.1999р. по 30.09.1999р. та з 01.11.1999р. по 06.09.2000р.); період роботи з 01.06.2014р. по 24.09.2016р., з 03.10.2016р. по 24.06.2017р., з 01.10.2023р. по 31.12.2023р., оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків згідно з даними, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу.
Позивачу роз`яснено, що для зарахування до страхового стажу періоду роботи з 30.07.1991р. по 06.09.2000р. необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видану на підставі первинних документів та відповідну довідку про реорганізацію, а для зарахування пільгового стажу з 30.07.1991р. по 06.09.2000р. уточнюючу довідку згідно додатку № 5 Порядку № 637.
Отже, між сторонами виник спір з приводу відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 через відсутність у позивача необхідного страхового та пільгового стажу.
Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.
Згідно п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.
До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім - тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 24 років 6 місяців у чоловіків і не менше 19 років 6 місяців у жінок.
Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.
Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005 року (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Відповідно до п. 2 Порядку № 383 під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80 відсотків робочого часу, установленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.
Відповідно до положень ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.
Даним Порядком (пункт 20) передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.
Пунктом 3, 4.2 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України за № 383 від 18.11.2005 року (далі Порядок № 383), передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992 року.
Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.
За змістом приписів п. 1 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442 (далі - Порядок № 442), атестація робочих місць за умовами праці проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.
Відповідно до п. 2 Порядку № 442 основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Відповідно до п. 4, 8-10 Порядку № 442 строки проведення атестації робочих місць визначаються безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться атестація робочих місць не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.
Відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з МОЗ. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку. Результати атестації використовуються при встановленні пенсій за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств та організацій, обґрунтуванні пропозицій про внесення змін і доповнень до списків № 1 і 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення, а також для розробки заходів щодо поліпшення умов праці та оздоровлення працюючих.
Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові і безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.
Верховний Суд України у постанові від 16.09.2014 року у справі №21-307а14, а також Верховний Суд у постанові від 23.01.2018 року у справі № 732/2003/14 зробили висновки, що атестація має проводитися у передбачені п. 4 Порядку № 442 строки, а відповідальність за своєчасність та якість її проведення покладається на керівника підприємства, організації. Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених п. 4 Порядку № 442 строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.
З трудової книжки позивача серія НОМЕР_1 вбачаються наступні записи за спірні періоди з 30.07.1991р. по 06.09.2000р., з 01.06.2014р. по 24.09.2016р., з 03.10.2016р. по 24.06.2017р., з 01.10.2023р. по 31.12.2023р.
- 30.07.1991р. позивач прийнятий підземним електрослюсарем 4 розряду добичної ділянки з повним робочим днем в шахті (запис № 11). В подальшому, позивач був переведений на інші ділянки з повним робочим днем у шахті (записи №12-16);
- 06.09.2000р позивач був звільнений за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України (запис № 17);
- 01.06.2014р. позивач працював у Структурному підрозділі «Шахта «Чайкіно» Відокремленого підрозділу «Шахтоуправління ім. В.М.Бажанова» ДП Макіїввугілля» на посадах горноробочим очисного забою підземним 5 розряду з повним робочим днем в шахті на ділянці по видобутку вугілля, а з 01.04.2015р. - електрослюсарем підземним третього розряду з повним робочим днем в шахті на ділянці конвеєрного транспорту (записи № 22-23);
- 04.01.2016р. позивач був звільнений у зв`язку зі скороченням чисельності відповідно до п. 1 ст. 40 КзПП України (запис № 25);
- 20.01.2016р. позивач був прийнятий електрослюсарем підземним ІІІ розряду з повним робочим днем в шахті по трудовому договору та 24.09.2016 року звільнений за власним бажанням по ст. 38 КЗпП України (записи № 26-27);
- 03.10.2016р. позивач був прийнятий на посаду електрослюсаря підземного 3 розряду з повним підземним робочим днем, тимчасово строком на 2 місяці в ПАТ «Шахтоуправління «Донбасс» (запис № 28), в подальшому зарахований постійно ( запис № 29) та 24.06.2017р. звільнений за власним бажанням ( запис № 30);
- з 01.10.2023 по 31.12.2023р. позивач працював електрослюсарем підземним на дільниці видобутку вугілля у ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» з повним робочим днем в шахті по 4 розряду та робоче місце позивача атестоване ( запис № 37).
Окрім того, факт роботи позивача з 01.10.2023р. по 31.12.2023р. підтверджується довідкою ВСП «Шахтоуправління імені Героїв Космосу» ПрАТ «ДЕТ Павлоградвугілля» № 106 від 25.01.2024р., в якій зазначено, що професія позивача передбачена списком 1, розділ 1 підрозділ 1, затвердженим постановою КМУ від 24.06.2016р. № 461, та професія пройшла атестацію.
Постановою КМУ від 11.03.1994р. № 162 затвердженні списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, до розділу І п. 1 пп. а віднесені підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень та всі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Постановою КМУ від 16.01.2003р. № 36 затверджені списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовахдо розділу І п. 1 пп. а віднесені підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень та усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Постановою КМУ від 24.06.2016р. № 461 затверджені списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовахдо розділу І п. 1 віднесені підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень та працівники зайняті повний робочий день на підземних роботах.
Приймаючи до уваги, що позивач у вказаний вище період працював повний робочий день на підземних роботах у шахті, період його роботи має бути зарахований як до страхового стажу, так і до пільгового стажу.
За відомостями реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування страхувальник зазначав код підстави для обліку спецстажу у спірний період виключно ЗП3013А1 та ЗП3014А2, що відноситься до Списку № 1 та згідно «Довідників кодів підстав для обліку стажу окремим категоріям осіб відповідно до законодавства», встановлюються для працівників, що зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці.
Згідно наявного в матеріалах пенсійної справи наказу, 02.12.2019р. №3897 у ВСП «Шахтоуправління ім. Героїв Космосу» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» була проведена атестація робочих місць за умовами праці для визначення права працівників на пільги та компенсації за умовами праці.
Щодо відсутності у позивача довідки, виданої згідно Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року, слід зазначити наступне.
Верховний Суд у постанові від 16.09.2022 року по справі № 560/1399/19 зазначив, що відомості в трудовій книжці не є єдиним джерелом інформації про характер трудових відносин.
Отже, лише відсутність запису в трудовій книжці вимагає від особи подачі додаткових доказів на підтвердження наявності у нього відповідного страхового (пільгового) стажу.
Трудова книжка позивача містить записи про професію позивача, про повний робочий день під землею, а відсутність у нього довідки, встановленої Порядком № 637, пов`язана з тим, що всі підприємства, де він працював з 30.07.1991р. по 06.09.2000р., з 01.06.2014р. по 24.09.2016р., з 03.10.2016р. по 24.06.2017р. знаходяться на тимчасово окупованій території.
Верховний Суд у постанові від 06.04.2022 року по справі № 423/3259/16-а зазначив, що посилання відповідача на те, що зарахувати спірний стаж роботи позивача є неможливим у зв`язку з відсутністю пільгової довідки є безпідставними та необґрунтованими, оскільки підприємство знаходиться на території, яка не контролюється українською владою і на якій органи виконавчої влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, позивач не має доступу до архівів установ та підприємств на цій території. Такі обставини не можуть покладати надмірного тягаря на позивача щодо підтвердження стажу його роботи та створювати перешкоди у реалізації права на пенсійне забезпечення.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на положення частини четвертої статті 9 Закону № 1207-VII, відповідно до якої встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України, виконання міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, сприяння відновленню в межах тимчасово окупованої території конституційного ладу України. Водночас судами не встановлено виконання з боку відповідача приписів вказаної норми Закону № 1207-VII для повного та всебічного захисту пенсійних прав позивача, не досліджено матеріали пенсійної справи останнього з метою співставлення періодів, зазначених в спірних довідках, із записами про роботу в трудовій книжці, не з`ясовано правові наслідки можливого проведення перерахунку пенсії на підставі поданої довідки в частині щодо реальної зміни розміру пенсії у бік збільшення та вірогідності покращення становища пенсіонера за наслідками такого перерахунку, що є складовою конституційного права позивача на отримання належного рівня пенсійного забезпечення (ВС від 29 червня 2023 року у справі № 810/4456/18).
Щодо не зарахування позивачу до страхового сажу періоду роботи через відсутність страхових внесків, слід зазначити наступне.
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV у цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні:
застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до цього Закону підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачуються чи сплачувалися у встановленому законом порядку страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та до накопичувальної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування;
страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески;
страхові внески - кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;
страхувальники - роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.
Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону № 1058-IV платниками страхових внесків до солідарної системи є страхувальники, зазначені в статті 14 цього Закону, і застраховані особи, зазначені в частині першій статті 12 цього Закону.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5 - 7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески (частина друга статті 20 Закону №1058-IV).
Згідно висновків щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду від 27.03.2018р. (справа № 208/6680/16-а), від 20.03.2019р. (справа №688/947/17), від 30.09.2019р. (справа № 316/1392/16-а), за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.
З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем неправомірно незараховано до страхового та пільгового стажу періоди його роботи, а тому суд вважає необхідним визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.03.2024р. щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового та страхового стажу періоди роботи з 30.07.1991р. по 06.09.2000р. в Шахтоуправління «Холодна Балка» та періоди роботи з 01.06.2014р. по 24.09.2016р., з 03.10.2016р. по 24.06.2017р., з 01.10.2023р. по 31.12.2023р.
В частині позовних вимог до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області суд вважає необхідним відмовити, оскільки оскаржуване рішення цим суб`єктом владних повноважень не ухвалювалось.
В частині позовних вимог щодо зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 1, суд вважає необхідним відмовити, з огляду на наступне.
Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.
Тобто, дискреційні повноваження це законодавчо встановлена компетенція владних суб`єктів, яка визначає ступінь самостійності її реалізації з урахуванням принципу верховенства права; ці повноваження полягають в застосуванні суб`єктами адміністративного розсуду при здійсненні дій і прийнятті рішень.
Відповідно до Рекомендацій Ради Європи № R(80)2 щодо здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятих Кабінетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.
Тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він уважає найкращим за конкретних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.
Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.
Оскільки суд не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок загального та пільгового стажу позивача і це відноситься до дискреційних повноважень ГУ ПФУ в Хмельницькій області під час вирішення питання про призначення пенсії, лише після встановлення наявності у позивача необхідного пільгового стажу за Списком № 1, ГУ ПФУ в Хмельницькій області має повторно вирішити питання щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах з урахуванням висновків, викладених у цьому рішенні суду.
Отже, суд вважає, що в даній справі ефективним способом захисту прав позивача буде зобов`язати ГУ ПФУ в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 25.01.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до приписів ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд виходить із того, що при частковому задоволенні позову сторони, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позову до суду в розмірі 1211грн. 20коп.
Отже, сплачений позивачем судовий збір за подачу позову в розмірі 605грн. 60коп. з урахуванням часткового задоволення позовних вимог підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.
Керуючись ст.ст. 9, 72-77, 139, 242-243, 245-246, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 31.03.2024р. щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи з 30.07.1991р. по 06.09.2000р. в Шахтоуправління «Холодна Балка» та періоди роботи з 01.06.2014р. по 24.09.2016р., з 03.10.2016р. по 24.06.2017р., з 01.10.2023р. по 31.12.2023р.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) від 25.01.2024 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1.
В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя І.О. Лозицька