Справа № 367/10738/23
Суддя: Шестопалова Я. В.
Дата ухвалення: 2024-07-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/367/85/2024
РІШЕННЯ

Іменем України

29 липня 2024 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

за участю секретаря Пронченко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ірпінського міського суду Київської області за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Ірпінського міського суду Київської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 1343 від 13.12.2023 року, винесену ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

Позовні вимоги мотивує тим, що 13.12.2023 року постановою про накладення адміністративного стягнення № 1343 від 13.12.2023 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником Л. Викочком, ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн. 00 коп. Відповідно до зазначеної постанови, підставою для її винесення стало те, що ОСОБА_1 , не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строки зазначені в отриманій ним повістці, а саме на 14:00 год. 03.07.2023 року, чим порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час дії особливого періоду. Копію постанови позивачем було отримано у день її винесення, 13.12.2023 року. З зазначеною постановою про накладення адміністративного стягнення № 1343 від 13.12.2023 року позивач не погоджується, вважає її винесеною безпідставно. Так, ОСОБА_1 , була вручена повістка згідно якої він мав прибути на 14:00 год. 03.07.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 (кабінет № 15). Проте, у зв`язку з тим, що 27.06.2023 року позивач вдарився головою під час виконання роботи, у нього загострилася наявна хвороба хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість. Після зазначеного удару у позивача з`явилися шум та тріск у вухах та ще більше знизився слух, у зв`язку з чим він був вимушений звернутися за медичною допомогою. 29.06.2023 року позивач звернувся до медичного закладу для проведення аудіограми, та відповідно до заключення якої від 30.06.2023 року йому встановлено порушення функції апарату звукосприймання, сенсоневральний тип. 03.07.2023 року, на підставі направлення лікаря з надання ПМД, з яким позивачем укладено декларацію про вибір лікаря, лікарем Комунального некомерційного підприємства «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області, отоларингологом ОСОБА_2 , було проведено огляд на підставі скарги на шум у вухах та зниження слуху та було встановлено діагноз: МКХ Х: Н93.1 Шум у вухах (суб`єктивний), хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, стадія загострення. На підставі встановленого діагнозу позивачу було призначене лікування госпіталізація у ЛОР-відділення АДРЕСА_2 , а також медикаментозне лікування. За наслідком проведення вищезазначеного огляду позивачу було видано направлення № 0298-7681-1002-8370, згідно якого його було направлено на госпіталізацію для проходження стаціонарного лікування. У зв`язку з перебуванням з 03.07.2023 року на стаціонарному лікуванні у зв`язку з хворобою, ОСОБА_1 не мав об`єктивної можливості з`явитися 03.07.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що він повідомив ІНФОРМАЦІЯ_4 телефоном безпосередньо працівника, який вручив повістку та який під час телефонної розмови порекомендував мені надіслати документ, що підтверджує перебування на стаціонарному лікуванні поштою на адресу ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стаціонарне лікування за направленням № 0298-7681-1002-8370 позивач проходив в період з 03.07.2023 року по 13.07.2023 року включно, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 13.07.2023 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області. При цьому, 14.07.2023 року позивач офіційно підтвердив перед ІНФОРМАЦІЯ_4 свою неможливість прибути за повісткою на 14:00 год. 03.07.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 шляхом надіслання на адресу Відповідача виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого від 11.07.2023 року, виданої Комунальним некомерційним підприємством «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області, яка була отримана Відповідачем, згідно відомостей про відстеження поштового відправлення № 612 з офіційного сайту АТ «Укрпошта», 20.07.2023 року та зареєстрована ІНФОРМАЦІЯ_4 за вх. № 4684 від 21.07.2023 року, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції на зазначеній виписці, яка знаходиться в особовій справі позивача. Відтак, позивач не з`явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 о 14:00 год. 03.07.2023 року з об`єктивних, поважних та незалежних від нього причин.

20.02.2024 року до суду від начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 Л. Викочка надійшов відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову з наступних підстав. Так, 26.06.2023 року ОСОБА_1 вручена повістка, відповідно до якої він повинен 03.07.2023 року прибути до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Проте, позивач проігнорував виклик та у визначений час до ІНФОРМАЦІЯ_3 не з?явився, цим самим порушив абз.2 ч. 10 ст.1 Закону України «Про військовийобов?язок та військову службу», ч.3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» та вчинив адміністративне правопорушення, передачене ст.210-1 ч.2 КУпАП. ОСОБА_1 роз`яснено ст. 63 Конституції України, його права та обов?язки, передбачені ст. 268 КУпА, повідомлено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в каб. N? НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 о 10:00 год. 29.11.2023. ОСОБА_1 надав свої письмові пояснення, що він не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_3 у зв?язку з тим, що із за погіршення стану здоров?я знаходився на лікуванні. Згідно копії постанови за справою про адміністративне правопорушення N? 1343 від 13.12.2023, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 5100 грн., у зв?язку з вчиненням адміністративного правопорушення, передбаченого ст.210-1 ч.2 КУпАП. Згідно з електронним направленням N?0298-7681-1002-8370 створеним 03.07.2023 встановлено, що ОСОБА_1 був госпіталізований на стаціонарне лікування загального напрямку. Разом з тим, на переконання ІНФОРМАЦІЯ_3 , докази на які посилається позивач, не свідчать про поважність причин його не прибуття за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 03.07.2023, оскільки не підтверджують факту отримання ним травми саме цього дня та втрати працездатності. При цьому, із даних доказів наданих позивачем неможливо зробити висновку про те, що у позивача була нагальна потреба звернутися до лікаря на прийом саме 03.07.2023 року, так як, судячи з медичних документів, гострого перебігу хвороби у нього не було, відвідування згідно огляду лікаря отоларинголога від 03.07.2023 року - первинне. Крім того, прийом у лікаря не потребував цілого робочого дня. До того ж прошу врахувати суд, що згідно із позовною заявою, позивач вдарився головою 27.06.2023 року, тобто наступного дня після вручення повістки та через два дні звернувся до медичного закладу. І саме 03.07.2023 року, день коли позивачу потрібно було з?явитися за повісткою до ІНФОРМАЦІЯ_3 було проведено його госпіталізацію. До цього позивач не повідомляв про отримання ним травми та загостренням його хронічної хвороби. З урахуванням доказів самого позивача та вищезазначених норм законодавства, можна прийти до висновку, що постанова начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП з накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 5100 грн є правомірною та не підлягає скасуванню. Також, після виписки із стаціонару 13.07.2023 року по 21.11.2023 року гр. ОСОБА_1 так і не з?явився до ІНФОРМАЦІЯ_5 . Про цей факт було повідомлено працівників УП ГУНП в Київській області та після сприяння останніх він, 21.11.2023 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Суд дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом, протоколом про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУПАП № 1343 від 21 листопада 2023 року, 21.11.2023 року, ОСОБА_1 , не прибув за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки зазначені в отриманій ним повістці, а саме 14.00 03 липня 2023 року, чим порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час дії особливого періоду. Станом на 21 листопада 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 не прибув.

13.12.2023 року постановою про накладення адміністративного стягнення № 1343 від 13.12.2023 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником Л. Викочком, ОСОБА_1 , було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 5100 грн. 00 коп.

Відповідно до зазначеної постанови, підставою для її винесення стало те, що ОСОБА_1 , не прибув за викликом до ІНФОРМАЦІЯ_3 у строки зазначені в повістці, а саме на 14:00 год. 03.07.2023 року, чим порушив ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час дії особливого періоду.

Копію постанови позивачем було отримано у день її винесення, 13.12.2023 року.

Судом встановлено, що 29.06.2023 року позивач звернувся до медичного закладу для проведення аудіограми, та відповідно до заключення якої від 30.06.2023 року йому встановлено порушення функції апарату звукосприймання, сенсоневральний тип.

03.07.2023 року, на підставі направлення лікаря з надання ПМД, лікарем Комунального некомерційного підприємства «Ірпінська центральна міська лікарня» Ірпінської міської ради Київської області, отоларингологом ОСОБА_2 , було проведено огляд на підставі скарги на шум у вухах та зниження слуху та було встановлено ОСОБА_1 діагноз: МКХ Х: Н93.1 Шум у вухах (суб`єктивний), хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість, стадія загострення.

На підставі встановленого діагнозу позивачу було призначене лікування госпіталізація у ЛОР-відділення АДРЕСА_2 , а також медикаментозне лікування.

За наслідком проведення вищезазначеного огляду позивачу було видано направлення № 0298-7681-1002-8370, згідно якого його було направлено на госпіталізацію для проходження стаціонарного лікування.

Відповідно дост. 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановленийКодексом України про адміністративні правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Згідно зіст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 293 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; скасовує постанову і закриває справу; змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Частина 1 ст. 210-1КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Частина 2 ст.210-1КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

Вказана норма є бланкетною та відсилає до відповідного нормативного акту, який регулює процедуру мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Об`єктом правопорушення є суспільні відносини у сфері мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, а саме; нез`явлення за викликом до військових комісаріатів для постановки на військовий облік та визначення призначення на воєнний час; ненаданні в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, ЗСУ, іншим військовим формуванням з наступним відшкодуванням Державою їх вартості в порядку, встановленому законом. Відповідальність посадових осіб підприємств, установ, організацій наступає за невиконання покладених на них обов`язків передбачених ст.21 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію».

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і у формі необережності.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП. Однак, матеріалами справи не підтверджується факт вчинення даного адміністративного правопорушення ОСОБА_1 повторно, протягом року, як встановлено у ч.2 ст.210-1 КУпАП. Відповідач у своєму відзиві жодним чином не спростував доводи позивача в цій частині та не надав відповідних доказів. Крім цього у протоколі про адміністративне правопорушення від 21 листопада 2024 року, який став підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності зазначено, що дана особа раніше до адміністративної відповідальності не притягувався.

Згідно до ч.1, ч.2, ч.3 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За приписами ч.2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі ( ч.3 ст. 77 КАС України ).

З огляду на вищезазначене, суд дійшов висновку, що постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП України та застосування до нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 5 100 гривень належить скасувати, і провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у його діях такої кваліфікуючої ознаки, як повторність.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки предметом оскарження було рішення у формі постанови про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП України, при цьому суд задовольняє позовні вимоги повністю, тому саме із Відповідача належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь Позивача понесені останнім судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 1073 грн. 60 коп.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення № 1343 від 13.12.2023 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 , полковником Л. Викочком.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний код: НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_3 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - https://court.gov.ua/sud1013/ та в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням - http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя: Я.В. Шестопалова