Справа № 300/8821/23
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2024-09-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2024 рокуЛьвівСправа № 300/8821/23 пров. № А/857/13037/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року (головуючий суддя Чуприна О.В., м.Івано-Франківськ) у справі №300/8821/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій щодо нарахування і виплати додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після поранення, -

В С Т А Н О В И В:

22.12.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій щодо нарахування і виплати додаткової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці для лікування після поранення.

Позов обґрунтовує тим, що з березня 2022 року проходив військову службу у Збройних Силах України. Таку службу проходив у складі Військової частини НОМЕР_1 на посаді стрільця-зенітника зенітного ракетного відділення зенітного ракетно-артилерійського взводу роти вогневої підтримки. У зв`язку з повномасштабною збройною агресією російської федерації проти України позивач у складі Військової частини НОМЕР_1 брав участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, перебуваючи у Запорізькій області. За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме: під час несення бойового чергування по захисту Батьківщини, в Пологівському районі Запорізької області, позивач 15.10.2022 о 10:40 годині отримав поранення в результаті обстрілу від розірваного поруч набою. Військовослужбовець отримав акубаротравму, перелом переносиці, множинні вогневі осколкові сліпі поранення правого стегна, з дефектом м/т, лівого плеча, перелом з відчленуванням першого пальця лівої стопи. Зауважує, що внаслідок отриманих травм ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я в періоди з 15.10.2022 по 20.10.2022; з 20.10.2022 по 21.10.2022; з 22.10.2022 по 02.11.2022; з 02.11.2022 по 29.12.2022; з 27.02.2023 по 05.04.2023; з 08.05.2023 по 02.06.2023; з 28.06.2023 по 17.07.2023; з 17.07.2023 по 01.08.2023 і з 01.08.2023 по 16.08.2023 та у відпустках для лікування у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії в періоди з 29.12.2022 по 28.01.2023; з 27.01.2023 по 26.02.2023; з 04.04.2023 по 03.05.2023 і з 01.06.2023 по 30.06.2023. Відтак, вважає, що у зв`язку перебуванням на стаціонарному лікуванні та у відпустках для лікування у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, після безпосередньої участі в бойових діях та забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, набув право на отримання додаткової винагороди, у розмірі, збільшеному до 100 000,00 гривень, відповідно до пункту 1 Постанови №168. Вказує на те, що Військовою частиною НОМЕР_1 не проведено в повному обсязі нарахування додаткової винагороди в розмірі до 100 000,00 гривень на місяць за період перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з отриманням травм при захисті Батьківщини та у відпустках для лікування у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року адміністративним позов задоволено. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за періоди перебування на стаціонарному лікуванні з 08.05.2023 по 02.06.2023, з 01.08.2023 по 16.08.2023, а також за періоди перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії з 01.01.2023 по 26.02.2023, з 06.04.2023 по 03.05.2023 та з 04.06.2023 по 03.07.2023. Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену абзацом 5 пункту 1, та абзацом 6 пункту 1, абзацу 4 пункту 12 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (в редакціях постанов Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 за №793, від 20.01.2023 за №43 і від 09.08.2023 за №836), в розмірі до 100 000,00 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні за періоди з 08.05.2023 по 02.06.2023, з 01.08.2023 по 16.08.2023, а також за періоди перебування у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії з 01.01.2023 по 26.02.2023, з 06.04.2023 по 03.05.2023 та з 04.06.2023 по 03.07.2023, із урахуванням виплачених сум. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що в період з 15.10.2022 по 16.08.2023 позивачем частково подавались документи про перебування останнього на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я. При нарахуванні грошового забезпечення, в тому числі додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови №168, відповідачем враховані всі надані ОСОБА_1 документи. Несвоєчасне та неповне надання позивачем документів на підтвердження обставини перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні слугувало причиною не включення ОСОБА_1 до наказів про виплату додаткової винагороди у відповідні місяці. Грошове забезпечення позивачу за період жовтень-грудень 2022 року виплачене в повному обсязі. Крім того, наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 04.12.2023 за №909 на підставі рапорту начальника медичної служби з урахуванням наявних медичних документів ОСОБА_1 , останньому здійснено перерахунок та виплату додаткової винагороди за період з 27.02.2023 по 05.04.2023. Згодом, наказом командира ВЧ НОМЕР_1 від 27.01.2024 за №88, після отримання додаткових медичних документів від позивача, військовослужбовцю здійснено перерахунок додаткової винагороди за періоди з 01.01.2023 по 26.02.2023 (перебування у відпустці для лікування у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, а саме довідок ВЛК від 28.12.2023 за №3607, від 27.01.2023 за №379/1); з 08.05.2023 по 02.06.2023 (перебування на стаціонарному лікуванні згідно виписки №2635 Івано-Франківської МКЛ №1, довідки ВЛК №146 від 01.06.2023); з 04.06.2023 по 02.07.2023 (на підставі довідки ВЛК №146 від 01.06.2023). Разом з тим, апелянт вказує на неможливість виплати додаткової винагороди за час перебування ОСОБА_1 у відпустці за період з 06.04.2023 по 05.05.2023, наданій на підставі довідки ВЛК від 04.04.2023 за №96, оскільки у вказаній довідці зазначено, що травма отримана позивачем "пов`язана з проходженням військової служби", а не "пов`язана із захистом Батьківщини". Таким чином апелянт стверджує, що відсутні підстави для нарахування ОСОБА_1 додаткової винагороди до 100 000,00 гривень, передбаченої Постановою №168 в період перебування військовослужбовця на лікуванні з 03.07.2023 по 17.07.2023 (у вказаний період включено частину відпустки з 28.06.2023 по 02.07.2023) та з 01.08.2023 по 16.08.2023, адже причиною госпіталізації за коментовані періоди слугували захворювання не пов`язані із захистом Батьківщини. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

16.07.2024 позивачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу. Доводи відзиву аналогічні доводам адміністративного позову. Крім того, зазначає, що викладені апелянтом обґрунтування є безпідставними, тобто такими, які не відповідають реальним обставинам справи, вимогам законодавства України та не можуть братись до уваги. Просить відмовити в задоволенні апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

Позивач проходив військову службу на посаді стрільця 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 4 стрілецької роти у складі Військової частини НОМЕР_1 . На виконання вимог бойового розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 від 24.04.2022 за №760/257/т, бойового розпорядження Командувача Угрупування військ " ІНФОРМАЦІЯ_1 " від 24.04.2022 за №347, з метою посилення та реагування на зміни в обстановці ОУВ " ІНФОРМАЦІЯ_2 " ОСУВ " ІНФОРМАЦІЯ_3 ", ОСОБА_1 27.04.2022 прибув до Покровського району Дніпропетровської області у оперативне підпорядкування ОУВ "Дніпро" з пункту постійної дислокації АДРЕСА_1 . Вказані обставини підтверджуються витягом з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.04.2022 за №64.

Відповідно до витягу з наказу командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.11.2023 за №312 солдата ОСОБА_1 , звільненого наказом командира Військової частини НОМЕР_2 (по особовому складу) від 31.10.2023 за №85-РС з військової служби у відставку відповідно до підпункту "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу", вважати таким, що з 08.11.2023 справи та посаду здав і вибув для зарахування на військовий облік до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В період з 27.04.2022 по 15.10.2022 та з 02.11.2023 по 08.11.2023 позивач брав безпосередню участь у заходах необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи в Запорізькій області, Пологівського району, населений пункт Гуляйполе, свідченням чого є довідка ВЧ НОМЕР_1 від 09.11.2023 за №1474/3/855, видана на підставі витягу із журналу бойових дій №2 від 24.04.2022

За обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час несення бойового чергування по захисту Батьківщини на території Пологівського району Запорізької області, внаслідок артилерійського обстрілу від розірваного поруч набою, позивач близько 10:40 години 15.10.2022 отримав акубаротравму, перелом переносиці, множинні вогневі осколкові сліпі поранення правого стегна, з дефектом м/т, лівого плеча, перелом з відчленуванням першого пальця лівої стопи. Під час отримання травми перебував у засобах захисту (каска, бронежилет), в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння не перебував. Свідченням чого є довідка про обставини травми від 03.12.2022 за №1474/13/1488 видана на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.10.2022 за №480 за результатами службового розслідування.

Після отримання військовослужбовцем бойового поранення, 15.10.2023, останній проходив довготривале лікування, перебував на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах та у відпустках для лікування у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Як свідчить виписка з медичної карти хворого №12854 ОСОБА_1 в період з 15.10.2022 по 20.10.2022 перебував на стаціонарному лікуванні в Комунальному некомерційному підприємстві "Запорізька обласна клінічна лікарня" ЗОР Запорізької обласної ради (КНП "Запорізька ОКЛ") травматологічне відділення, з діагнозом: мінно-вибухова травма, відкритий перелом 1-ї плеснової кістки та медіальної клиновидної кістки тип (ША за Gustio Anderson) з дефектом кісткової тканини та зміщення кісткових уламків, відкритий внутрішньосуглобовий перелом медіального виростка правої ВГК (тип ША за Gustio Anderson) зі зміщенням, множинні поранення обох нижніх кінцівок, стороннє тіло с/3 лівої гомілки (метал), рана в області в/3 лівого плеча, стороннє тіло.

Згідно перевідного епікризу №11305 військовослужбовець проходив стаціонарне лікування у період з 20.10.2022 по 21.10.2022 у ВМКЦ Східного регіону (ВЧ НОМЕР_3 ) з діагнозом: множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення (15.10.2022) лівого плеча, правої нижньої кінцівки з дефектом м`яких тканин правого стегна, вогнепальним переломом медіального виростка правої великогомілкової кістки із задовільним співвідношенням уламків, вогнепальне осколкове сліпе поранення лівої стопи з дефектом м`яких тканин та вогнепальним переломом медіальної клиноподібної та 1-ої плеснової кісток з дефектом кісткової тканини, стан після операції 15.10.2022 ПХО вогнепальних ран, ситуаційного МОС переломів кісток лівої стопи шпицями.

Позивач представив виписний (перевідний) епікриз із медичної карти стаціонарного хворого №14332, із змісту якого слідує, що ОСОБА_1 в період з 22.10.2022 по 02.11.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону з діагнозом: множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення (15.10.2022) лівого плеча, правої та лівої нижніх кінцівок з дефектом м`яких тканин правого стегна, вогнепальним переломом медіального виростка правої великогомілкової кістки без зміщення уламків, вогнепального перелому медіальної клиноподібної та 1 плеснової кісток та дефектом кісткової тканини.

Випискою із медичної карти стаціонарного хворого №4879 підтверджено обставину перебування позивача на стаціонарному лікуванні за період з 02.11.2022 по 29.12.2022 в Військовій частині НОМЕР_4 ( АДРЕСА_1 ) з діагнозом: множинні вогнепальні осколкові сліпі поранення (15.10.2022) м`яких тканин лівого плеча, правої та лівої нижніх кінцівок з дефектом м`яких тканин правого стегна, вогнепальним переломом медіального відростка правої великогомілкової кістки без зміщення уламків, вогнепального перелому медіальної клиноподібної та 1 плеснової кісток та дефектом кісткової тканини лівої стопи.

За вказаним вище діагнозом військово-лікарська комісія при Військовій частині НОМЕР_4 від 28.12.2022 у довідці за №3607 коментовану травму військовослужбовця ідентифіковано важкого ступеня, яка пов`язана із захистом Батьківщини. Також, у вказаній довідці зазначено, що позивач потребує відпустки за станом здоров`я терміном 30 календарних днів.

Згідно з витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.01.2023 за №7 ОСОБА_1 вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою в с.Олешів строком на 30 (тридцять) діб з 30.12.2022 по 28.01.2023.

Гарнізонною військово-лікарською комісією при 1121 поліклініці з денним стаціонаром проведено 27.01.2023 медичний огляд позивача, за результатами якого складено довідку ВЛК від 27.01.2023 за №179/1, відповідно до якої поранення ОСОБА_1 важкого ступеня, пов`язане із захистом Батьківщини, останній потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

У період з 29.01.2023 по 27.02.2023 військовослужбовець перебував у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою у с.Олешів строком 30 (тридцять) діб, свідченням чого є витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.02.2023 за №38.

Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення №1166 ОСОБА_1 в період з 27.02.2023 по 05.04.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській міській клінічній лікарні №1 (надалі по тексту також Івано-Франківська МКЛ №1) з діагнозом: незрощений післявогнепальний перелом 1-ї плюсневої кістки лівої стопи з кістковим дефектом, стан після кісткової пластики, остеосинтезу пластиною та шурупами, консолідований перелом головки V-ї плюсневої кістки лівої стопи, стан після осколкових поранень м`яких тканин лівого плеча, ділянки правого колінного суглобу, правого стегна, лівої нижньої кінцівки, консолідовані черезсуглобові переломи медіальних відростків стегнової та великогомілкової кісток внаслідок осколкового поранення, розрив медіальної колатеральної зв`язки ІІ ст., медіальної патело-феморальної зв`язки ІІ-ІІІ ст., правого колінного суглобу, розрив дистальних відділів медіального найширшого м`язу правого стегна ІІ-ІІІ ст., комбінований розрив тіла, переднього і заднього рогу медіального меніска тип ІІІ Б, часткова екструзія тіла медіального меніска, сигнальні зміни заднього рогу латерального меніска тип ІІ А, остеоартроз правого колінного суглобу ІІ ст., локальна хондромаляція наколінника ІІ ст., блоку ІІ ст., медіального виростка правої стегнової кістки ІІ-ІІІ ст., латерального виростка ІІ ст., інфрапателярний бурсит, латеральний тільт та латералізація надколінника.

Військово-лікарською комісією Івано-Франківської МКЛ №1 04.04.2023 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , за результатами якого видано довідку про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) від 04.04.2023 за №96, згідно якої травма отримана військовослужбовцем важкого ступеня, пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми не надана), останній потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

Відповідно до витягу з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.04.2023 за №102 ОСОБА_1 вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою в с.Олешів строком на 30 (тридцять) діб з 04.04.2023 по 03.05.2023.

Військовослужбовець в період з 08.05.2023 по 02.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській МКЛ №1 з діагнозом: комбінований розрив тіла, переднього і заднього рогу медіального меніска тип ІІІб за Stoller правого колінного суглобу, стан після оперативного лікування з приводу пошкодження заднього рогу та тіла колінного суглобу (операція 18.05.2023), двобічний гоноартроз ІІ ступеня, консолідовані черезслуглобові переломи медіальних відростків правої стегнової та великогомілкової кісток, розрив медіальної колатеральної зв`язки І-ІІ ст., медіальної патело-феморальної зв`язки ІІ-ІІ ст., розрив дистальних відділів медіального найширшого м`язу правого стегна ІІ-ІІІ ст., локальна хондромаляція правого надколінника І-ІІ ст., блоку ІІ ст., виростків правої стегнової кістки медіального ІІ-ІІІ ст., латерального ІІ ст., латеральний тільт та латералізація правого надколінника, консолідуючий післявогнепальний перелом І-ої плюсневої кістки лівої стопи з кістковим дефектом, стан після кісткової пластики, остеосинтезу пластиною та шурупами.

За засвідчення обставини передування на стаціонарному лікуванні з 08.05.2023 по 02.06.2023 позивач надав виписку із медичної карти стаціонарного хворого №2635.

Згідно довідки ВЛК від 01.06.2023 за №176 військово-лікарською комісією Івано-Франківською МКЛ №1 проведено 01.06.2023 медичний огляд позивача, за результатами якого визначено, що травма отримана військовослужбовцем пов`язана із захистом Батьківщини (наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.10.2022 за №480) та відноситься до важких травм. У довідці визначено необхідність надання ОСОБА_1 відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

У період з 04.06.2023 по 03.07.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я у с.Олеша строком 30 (тридцять) діб, вказана обставина підтверджується витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.06.2023 за №162.

ОСОБА_1 28.06.2023 госпіталізовано до Військової частини НОМЕР_5 (медична частина) зі скаргами на підвищення температури тіла до 38-39 градусів за Цельсієм, виражену загальну слабкість, в`ялість, ломоту в тілі, кашель надсадний, малопродуктивний, біль в горлі. Основним діагнозом вказано коронавірусну хворобу COVID-19 (cito test Ag SARS COV2 виявлено 28.06.2023) середньої важкості. Військовослужбовець із вказаним діагнозом перебував на стаціонарному лікуванні з 28.06.2023 до 17.07.2023, що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №902.

За скеруванням Військової частини НОМЕР_5 (медична частина) військовослужбовець перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні медичної реабілітації КНП МКЛ №1 ІФМР з 01.08.2023 по 16.08.2023. Згідно виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4184 ОСОБА_1 при госпіталізації скаржився на виражені болі в попереку, обмеження рухів поперекового відділу хребта, відчуття затерпання кінцівок та затруднену ходьбу. Із зазначеної виписки слідує, що хода щадна, за допомогою милиці, внаслідок оперативного лікування у відповідності до виписки із медичної карти стаціонарного хворого №2635. Основний діагноз позивача остеохондроз, спондилоартроз поперекового відділу хребта з різко вираженим корінцевим синдромом та вестибуло-атактичними розладами.

Гарнізонною військово-лікарською комісією 1121 поліклініки (з денним стаціонаром) за розпорядженням командира ВЧ НОМЕР_1 від 20.08.2023 за №1474/13/2237 проведено 14.09.2023 медичний огляд ОСОБА_1 з метою визначення ступеня придатності до військової служби. За результатами такого огляду, позивач, на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб непридатний до військової служби з переоглядом через 6 місяців, що підтверджується свідоцтвом про хворобу №1537.

Військовослужбовець 23.08.2023 скерував на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 рапорт, у якому просив клопотати перед вищим командуванням про виплату додаткової винагороди відповідно до Постанови №168 за весь період лікування. До рапорту долучив копії: висновку ВЛК від 01.06.2023 за №176, довідки про обставини травми від 03.12.2022 за №1474/13/1488, виписки із медичної карти стаціонарного хворого №12854 від 20.10.2022, перевідного епікризу №11305 із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення від 21.10.2022, перевідного епікризу із медичної карти стаціонарного хворого №14332 від 02.11.2022, виписок із медичної карти стаціонарного хворого №4879 від 29.12.2022, №1166 від 04.04.2023 та №2635 від 02.06.2023, перевідного епікризу №902 із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення від 17.07.2023 та перевідного епікризу №4184 із медичної карти стаціонарного хворого від 01.08.2023, виписки №4184 із медичної карти стаціонарного хворого від 16.08.2023.

Представник позивача направив на ім`я командира ВЧ НОМЕР_1 адвокатський запит від 06.10.2023 за №64-2023, у якому просив повідомити про стан та результати розгляду рапорту ОСОБА_1 від 23.08.2023.

За результатами розгляду адвокатського запиту представника позивача, ВЧ НОМЕР_1 складено лист від 08.11.023 за №1474/1/2854нт, яким повідомлено ОСОБА_2 про те, що рапорт військовослужбовця від 23.08.2023 не був предметом розгляду командування військової частини, оскільки такий не подавався заявником на реєстрацію до ВЧ НОМЕР_1 . Вказав на те, що у разі подання такого рапорту та відповідним додатків до нього, таке звернення буде опрацьоване у встановлений законодавством порядок та строк з доведенням до заявника прийнятого рішення. Всі виплати військовослужбовцям, які отримали поранення під час виконання завдань здійснюються з урахуванням наданих військовослужбовцями підтверджуючих медичних документів.

Представник позивача звернувся до командира ВЧ НОМЕР_1 із адвокатським запитом від 31.10.2023 за №78-2023, у якому просив надати належним чином засвідчені копії документів щодо суми нарахованого та виплаченого грошового забезпечення солдату ОСОБА_1 включаючи всі складові такого забезпечення (в тому числі додаткову винагороду) за період проходження служби.

Листом від 14.11.2023 за №1474/1/2935нт, у відповідь на адвокатський запит від 31.10.2023 за №78-2023, відповідач надав довідку-розрахунок грошового забезпечення позивача №1474/11/3571 від 31.11.2023.

Командиром Військової частини НОМЕР_1 04.12.2023 видано наказ №909 (із адміністративно-господарської діяльності), у якому, серед іншого, в пункті 4 зазначено виплатити додаткову винагороду в розмірі 100 000 гривень військовослужбовцям за час лікування, у зв`язку із отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), відповідно до додатку 4 до цього наказу. Згідно з додатком 4 до витягу із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 04.12.2023 за №909, а саме №20 солдату ОСОБА_1 вказано період виплати з 27.02.2023 по 05.04.2023 на підставі рапорту НМС-НПМ капітана м/с №9676 від 07.11.2023, довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №1474/13/1488 від 03.12.2022.

На підтвердження обставини виплати додаткової винагороди військовослужбовцю за період з 27.02.2023 по 05.04.2023 відповідно до наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 04.12.2023 за №909 відповідачем долучено відомість про зарахування заробітної плати (грошового забезпечення, стипендії, тощо) в сумі 343 394,77 гривень, вказану виплату проведено 22.02.2024.

Відповідно до довідки-розрахунку грошового забезпечення та додаткової винагороди за 2022-2023 роки від 16.01.2024 за №1474/11/140, виданої військовою частиною, ОСОБА_1 , серед іншого, нараховано додаткову винагороду в таких розмірах: за жовтень 2022 року в сумі 88 709,68 гривень; за листопад 2022 року в сумі 100 000,00 гривень; за грудень 2022 року в сумі 100 000,00 гривень; за січень 2023 року в сумі 30 000,00 гривень; за лютий 2023 року в сумі 7 142,86 гривень; за березень 2023 року в сумі 100 000 гривень; за квітень 2023 року в сумі 16 666,67 гривень.

Командиром Військової частини НОМЕР_1 27.01.2024 видано наказ №88 (із адміністративно-господарської діяльності), згідно якого постановлено здійснити перерахунок додаткової винагороди в розмірі 100 000,00 гривень військовослужбовцю ОСОБА_1 за час лікування у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) в періоди з 01.01.2023 по 26.02.2023, з 08.05.2023 по 02.06.2023 та з 04.06.2023 по 02.07.2023.

Івано-Франківською обласною МСЕК встановлено позивачу другу групу інвалідності внаслідок поранення, травми, пов`язаної із захистом Батьківщини та видано довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ №478003.

Позивач, не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди в період отримання поранення під час виконання військового обов`язку, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 за №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з жовтня 2022 року по серпень 2023 року пропорційно перебуванню на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебуванню у відпустці для лікування після тяжкого поранення, звернувся в суд першої інстанції з позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII (Закон №2232-XII).

Статтею 1 Закону №2232-XII визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За змістом частини 2 статті 1 Закону №2232-XII військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Згідно із частиною 6 статті 2 цього Закону №2232-XII одним з видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Відповідно до частини 14 статті 2 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам.

Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 за №64 в Україні введено воєнний стан, який триває до сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 за №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168".

Пунктом 1 Постанови №168 (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

01.04.2022 до Постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесені зміни, введенням в дію абзацу 4 пункту 1, згідно з якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 за №793 з 19.07.2022 внесено чергові зміни до Постанови №168, абзацом 5 пункту 1 якої визначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Надалі, з 21.01.2023 постановою Кабінету Міністрів України №43 від 20.01.2023 до Постанови №168 внесено нові зміни, за змістом яких абзацом 6 пункту 1 введено в дію такі наступні положення.

Зокрема, відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

З 11.08.2023 на підставі постанови Кабінету Міністрів України №836 від 09.08.2023 "Про введення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. №168" до Постанови №168 внесено зміни, зокрема, введено в дію, поряд з іншим, абзац 4 пункту 12, за змістом якого відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 11, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Отже, до складу грошового забезпечення військовослужбовців входять чотири види складових: 1) посадовий оклад; 2) оклад за військовим званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення; 4) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Таким чином, додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

При цьому, колегія суддів зауважує, що для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, на період дії воєнного стану, Постанова №168 не містить такої обов`язкової умови як безперервне перебування особи на стаціонарному лікуванні. Тобто, у разі повторного та кожного наступного перебування військовослужбовця на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за медичними показниками отриманого раніше поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, виплата додаткової винагороди здійснюється в розмірі 100 000 гривень. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення під час захисту Батьківщини. Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини.

Як встановлено судом вище, згідно зі змісту довідки від 03.12.2022 за №1474/13/1488 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), виданої на підставі наказу командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.10.2022 за №480, за результатами службового розслідування, ОСОБА_1 за обставин безпосередньої участі у бойових діях під час несення бойового чергування по захисту Батьківщини на території Пологівського району Запорізької області, внаслідок артилерійського обстрілу від розірваного поруч набою, близько 10:40 години 15.10.2022 отримав акубаротравму, перелом переносиці, множинні вогневі осколкові сліпі поранення правого стегна, з дефектом м/т, лівого плеча, перелом з відчленуванням першого пальця лівої стопи. Під час отримання травми перебував у засобах захисту (каска, бронежилет), в стані алкогольного/наркотичного сп`яніння не перебував.

Слід також констатувати, що позивач проходив лікування внаслідок отримання ним 15.10.2022 поранення з 15.10.2022 по 20.10.2022, з 20.10.2022 по 21.10.2022, з 02.11.2022 по 29.12.2022, з 27.02.2023 по 05.04.2023, з 08.05.2023 по 02.06.2023, з 28.06.2023 по 17.07.2023 та з 01.08.2023 по 16.08.2023 в різних медичних закладах, а також знаходився у відпустці для лікування у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії в періоди з 30.12.2022 по 28.01.2023, з 29.01.2023 по 27.02.2023, з 04.04.2023 по 03.05.2023 і з 04.06.2023 по 03.07.2023.

Разом з тим, апеляційний суд наголошує на тому, що, в контексті досліджуваного випадку, Постанова №168 (в редакціях чинних на час спірних правовідносин) передбачає дві підстави для проведення нарахування і виплати додаткової винагороди особам, зазначеним у пункті 1 такої Постанови, у розмірі 100 000 гривень, а саме: які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого; які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Колегія суддів вказує, що військовослужбовець в період з 08.05.2023 по 02.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській МКЛ №1 згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого травматологічного відділення №2635.Таким чином, позивач має право на отримання додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, оскільки в період з 08.05.2023 по 02.06.2023 перебував на стаціонарному лікуванні, внаслідок отриманої останнім 15.10.2022 травми пов`язаної із захистом Батьківщини відповідно до довідки від 03.12.2022 за №1474/13/1488 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва). Однак, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставини здійснення фактичної виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до абзацу 6 пункту 1 Постанови №168, за період перебування на стаціонарному лікуванні в Івано-Франківській МКЛ №1 з 08.05.2023 по 02.06.2023.

Крім того, позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військовій частині НОМЕР_5 (медична частина) з 28.06.2023 по 17.07.2023, що підтверджується перевідним епікризом із медичної карти стаціонарного хворого №902.

ОСОБА_1 госпіталізовано до закладу охорони здоров`я зі скаргами на підвищення температури тіла до 38-39 градусів за Цельсієм, виражену загальну слабкість, в`ялість, ломоту в тілі, кашель надсадний, малопродуктивний, біль в горлі. Основним діагнозом вказано коронавірусну хворобу COVID-19 (cito test Ag SARS COV2 виявлено 28.06.2023) середньої важкості.

Відповідно до Постанови №168 додаткова винагорода в розмірі 100 000 гривень виплачується військовослужбовцям, зокрема, тим, які у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я.

У свою чергу, порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України визначений у главі 2 Розділу 2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України 14.08.2008 за №402 (Положення №402).

Згідно з підпунктом 21.1, 21.2 глави 21 Розділу 2 Положення №402, у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

Із змісту пункту 21.5. глави 21 Розділу 2 Положення № 402 слідує, що постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються, зокрема, в таких формулюваннях: а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів; ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби. Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту. Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії; д) "Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби" - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.

Так, відповідно до свідоцтва про хворобу №1537, виданого гарнізонною військово-лікарською комісією 1121 поліклініки (з денним стаціонаром), діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, контузії, каліцтва, а саме поширений остеохондроз шийного та грудного відділів, остеохондроз деформуючий спондильоз ідентифіковано як "Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби".

З анамнезу захворювання, вказаного у виписці із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4184, слідує, що згідно супровідної документації ОСОБА_1 отримав травму 15.10.2022 під час бойового завдання, в результаті ворожого обстрілу на Запорізькому напрямку, внаслідок якого був госпіталізований у травматологічне відділення Івано-Франківської МКЛ №1 для оперативного лікування (згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №2635).

Встановлений діагноз пов`язаний з проходженням військової служби, зокрема, з отриманим 15.10.2022 пораненням, а отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення вимог про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до абзацу 6 пункту 1 та абзацу 4 пункту 12 Постанови №168 за період перебування на стаціонарному лікуванні з 01.08.2023 по 16.08.2023.

Щодо періодів перебування ОСОБА_1 у відпустці для лікування у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії, апеляційний суд вказує наступне.

Військово-лікарською комісією гарнізонної 1121 поліклініки (з денним стаціонаром) проведено 27.01.2023 медичний огляд позивача, за результатами якого складено довідку ВЛК від 27.01.2023 за №179/1, відповідно до якої поранення ОСОБА_1 важкого ступеня, пов`язане із захистом Батьківщини, останній потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Як вказує витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.01.2023 за №7 позивача визнано таким, що вибув у відпустку для лікування у зв`язку з хворобою у с. Олешів строком на 30 діб з 30.12.2022 по 28.01.2023.

Надалі, у період з 29.01.2023 по 27.02.2023 військовослужбовець перебував у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою у с.Олешів строком 30 (тридцять) діб, свідченням чого є витяг з наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 07.02.2023 за №38.

Таким чином, позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100 000 гривень на місяць за період перебування у відпустці з 01.01.2023 по 27.02.2023.

В частині перебування військовослужбовця у відпустці за висновком ВЛК від 04.04.2023 за №96, в період з 06.04.2023 по 03.05.2023, колегія суддів вказує наступне.

Згідно довідки ВЛК, виданої Івано-Франківською МКЛ №1, від 04.04.2023 за №96, діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) стан після оперативного лікування (10.03.2023) та кісткової пластики, остеосинтезу пластиною та шурупами, незрощеного після вогнепального перелому 1-ї плюсневої кістки лівої стопи з кістковим дефектом, консолідований перелом головки V-ї плюсневої кістки лівої стопи, стан після осколкових поранень м`яких тканин лівого плеча, ділянки правого колінного суглобу, правого стегна, лівої нижньої кінцівки, консолідовані черезслуглобові переломи медіальних виростків стегнової та великогомілкової кісток, внаслідок осколкового поранення. Травма, ТАК, пов`язана з проходженням військової служби. Травма важкого ступеня.

В подальшому військово-лікарською комісією Івано-Франківської МКЛ №1 видано довідку ВЛК від 01.06.2023 за №176, згідно якої діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва) стан після оперативного лікування з приводу пошкодження заднього рогу та тіла медіального меніску правого колінного суглобу (операція 18.05.2023), двобічний гонартроз ІІ ступеня, консолідовані черезсуглобові переломи медіальних виростків правої стегнової та великогомілкової кісток, розрив медіальної колатеральної зв?язки І-ІІ ст., медіальної патело-феморальної зв?язки II-ШІ ст., розрив дистальних відділів медіального найширшого м?язу правого стегна II-ІІІ ст., локальна хондромаляція правого надколінка І-ІІ ст.., блоку ІІ ст., виростків правої стегнової кістки медіального ІІ-ІІІ ст., латерального І ст.., латеральний тільт та латералізація правого надколінка. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини, відноситься до важких травм.

Довідку ВЛК №176 видано 01.06.2023, а довідку ВЛК №96 видано 04.04.2023, тобто пізніше попередньої довідки, однак травму отримано позивачем 15.10.2022; згідно первинних медичних документів оперативні втручання 10.03.2023 та 18.05.2023 пов`язані саме з пораненням ОСОБА_1 відповідно до довідки про обставини поранення №1474/13/1488 від 03.12.2022.

При порівняльному аналізі довідок ВЛК від 04.04.2023 за №96 та від 01.06.2023 за №176, суд приходить до висновку, що в обох випадках травма отримана 15.10.2022 ОСОБА_1 є такою, яка пов`язана із захистом Батьківщини, відноситься до важких травм.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати військовослужбовцю додаткової винагороди за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії з 06.04.2023 по 03.05.2023.

Разом з тим, згідно довідки ВЛК від 01.06.2023 за №176 військово-лікарською комісією Івано-Франківською МКЛ №1 проведено 01.06.2023 медичний огляд позивача, за результатами якого визначено, що травма отримана військовослужбовцем пов`язана із захистом Батьківщини (наказ командира ВЧ НОМЕР_1 від 31.10.2022 за №480) та відноситься до важких травм. ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.

У період з 04.06.2023 по 03.07.2023 позивач перебував у відпустці за станом здоров`я у с.Олеша строком 30 (тридцять) діб, вказана обставина підтверджується витягом із наказу командира ВЧ НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 11.06.2023 за №162.

Командиром Військової частини НОМЕР_1 27.01.2024 видано наказ №88 (із адміністративно-господарської діяльності), згідно якого постановлено здійснити перерахунок додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень військовослужбовцю ОСОБА_1 у зв`язку з отриманим пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) в період, серед інших, з 04.06.2023 по 03.07.2023.

Проте, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження обставини здійснення виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди відповідно до абзацу 6 пункту 1 Постанови №168, за період перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, а саме довідки ВЛК від 01.06.2023 за №176, за період з 04.06.2023 по 03.07.2023. Відтак, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про протиправну бездіяльність відповідача щодо невиплати позивачу додаткової винагороди за період з 04.06.2023 по 03.07.2023.

Враховуючи викладене вище, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 23 квітня 2024 року у справі № 300/8821/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний