Справа № 340/1057/24
Суддя: О.А. ЧЕРНИШ
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/1057/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі судді Черниш О.А.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

відповідач: військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , за допомогою підсистеми "Електронний суд", звернувся до суду з адміністративним позовом до військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 проходив військову службу у складі військової частини НОМЕР_2 , з якої у липні 2023 року був звільнений у запас за станом здоров`я. У період проходження військової служби позивач приймав безпосередню участь у бойових діях, отримав порання та захворювання, пов`язані із захистом Батьківщини. Однак, відповідач не нарахував та не виплатив позивачу додаткову винагороду на період дії воєнного стану, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 23.01.2023 року по 01.07.2023 року у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу його перебування на лікуванні. Тож позивач (з урахуванням заяви від 11.03.2024 року) просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";

- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 видати наказ, яким перерахувати та виплатити йому з 23.01.2023 року по 01.07.2023 року додаткову винагороду згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць.

Ухвалою судді від 12.04.2024 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Цією ж ухвалою суд визнав поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновив цей строк.

Відповідач подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову, мотивованими тим, що військова частина НОМЕР_2 не має заборгованості щодо виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 . Згідно зі свідоцтвом про хворобу №77 захворювання, у зв`язку з наявністю якого позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради", пов`язане з проходженням військової служби. Оскільки це захворювання не пов`язане з виконанням бойового завдання по захисту Батьківщини, недоторканності та територіальної цілісності України, захистом безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, то законні підстави для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди на період дії воєнного стану за час лікування позивача у зв`язку з таким захворюванням відсутні. Заперечуючи бездіяльність відповідача у спірних правовідносинах, його представник просив суд у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача подав відповідь на відзив, в якій наполягав на задоволенні позову та вказував, що після звільнення позивача з військової служби 18 Регіональна комісія ВЛК прийняла постанову від 18.01.2024 року, згідно з якою травми та захворювання позивача пов`язані із захистом Батьківщини.

Розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, суд установив такі обставини та дійшов до таких висновків.

ОСОБА_1 на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 року "Про загальну мобілізацію" 10.01.2023 року призваний Кропивницьким районним ТЦКСП на військову службу по мобілізації.

За наказом командира військової частини НОМЕР_2 №14 від 14.01.2023 року (по стройовій частині) ОСОБА_1 з 14.01.2023 року призначений на посаду стрільця - помічника гранатометника 2 механізованого відділення - бойової машини 2 механізованого взводу 2 механізованої роти військової частини НОМЕР_2 , зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та на всі види забезпечення.

У період з 14.01.2023 року по 23.01.2023 року позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, перебуваючи в м. Бахмут Донецької області, про що командир військової частини НОМЕР_2 видав відповідну довідку №6474 від 02.12.2023 року.

За наказом командира військової частини НОМЕР_2 №23 від 23.01.2023 року (по стройовій частині) позивач 23.01.2023 року вибув на лікування з місця дислокації військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 до ВШ АДРЕСА_4 у зв`язку з пораненням.

За наказом командира військової частини НОМЕР_2 №48 від 17.02.2023 року (по стройовій частині) позивач 17.02.2023 року прибув з лікування з КНП "Кіровоградська обласна лікарня" м. Кропивницький до місця дислокації військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_5 .

За наказом командира військової частини НОМЕР_2 №54 від 23.02.2023 року (по стройовій частині) позивач 23.02.2023 року вибув на лікування з місця дислокації військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_5 .

За наказом командира військової частини НОМЕР_2 №68 від 09.03.2023 року (по стройовій частині) позивач виведений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 у зв`язку з перебуванням на довготривалому лікуванні.

За наказом командира військової частини НОМЕР_2 №152 від 01.06.2023 року (по стройовій частині) позивач вважається таким, що з 27.02.2023 року знаходиться на стаціонарному лікуванні в КНП "Обласний клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради".

За наказом командира військової частини НОМЕР_2 №182 від 01.07.2023 року (по стройовій частині) позивач 01.07.2023 року прибув з КНП "Обласний клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" після стаціонарного лікування до місця дислокації військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_5 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_4 №164-РС від 05.07.2023 року (по особовому складу) ОСОБА_1 звільнено з військової служби у відставку за підпунктом "б" (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

За наказом командира військової частини НОМЕР_2 №189 від 08.07.2023 року (по стройовій частині) позивача з 08.07.2023 року виключено зі списків особового складу військової частини НОМЕР_2 та усіх видів забезпечення.

Позивач у лютому 2024 року звернувся до суду з цим позовом, стверджуючи, що відповідач у період з січня по липень 2023 року не нарахував та не виплатив йому додаткову винагороду на період дії воєнного стану у зв`язку з пораненням.

Вирішуючи спір, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Згідно зі статтею 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Відповідно до статті 9-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (у редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" №3161-IX від 28.06.2023 року, який застосовується з 01.06.2023 року) під час дії воєнного стану військовослужбовцям щомісячно виплачується додаткова винагорода на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" №3161-IX від 28.06.2023 року, установлено, що в період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року №2102-IX:

- військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, а також здійснюють бойові (спеціальні) завдання, у період здійснення зазначених заходів (завдань) щомісячно виплачується додаткова винагорода від 30000 до 100000 гривень на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;

- військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення, а також військовослужбовцям, які захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон), безвісно відсутні, інтерновані в нейтральні держави або є заручниками, щомісячно виплачується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;

- військовослужбовцям, які загинули (померли) внаслідок отриманого поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, нараховується додаткова винагорода у розмірі 100000 гривень за місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер), на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;

- військовослужбовцям, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, визнані військово-лікарською комісією обмежено придатними до військової служби або непридатними до військової служби з переоглядом через 6 - 12 місяців та зараховані у розпорядження відповідних командирів, протягом двох місяців з дня зарахування у розпорядження (без врахування часу перебування у відпустці та на лікуванні) виплачується грошове забезпечення (без урахування додаткової винагороди) за останньою займаною посадою у повному обсязі. Після перебування у розпорядженні понад два місяці і до закінчення перебування у розпорядженні таким військовослужбовцям щомісячно виплачується оклад за військовим званням, надбавка за вислугу років та додаткова винагорода у розмірі 20100 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;

- військовослужбовцям строкової військової служби щомісячно виплачується додаткова винагорода у розмірі 6000 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;

- курсантам вищих військових навчальних закладів, закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, а також закладів вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки, закладів фахової передвищої військової освіти, які перед зарахуванням на навчання не перебували на військовій службі або проходили строкову військову службу, щомісячно виплачується додаткова винагорода у розмірі 2350 гривень на умовах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України;

- військовослужбовцям, які обіймають посади керівного та інструкторсько-викладацького складу у навчальних військових частинах (навчальних центрах, навчальних підрозділах), щомісячно виплачується додаткова винагорода від 15000 до 30000 гривень з урахуванням їх рівня підготовки (кваліфікації) на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених Кабінетом Міністрів України.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року №64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України прийняв постанову №168 від 28.02.2022 року "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (надалі - постанова КМУ №168).

Пунктом 1 постанови КМУ №168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України №43 від 20.01.2023 року, яка набрала чинності 21.01.2023 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000 гривень.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;

- захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення);

- загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану поранень, травм), - виплата здійснюється за весь місяць, у якому особа загинула (померла).

Пунктом 2-1 постанови КМУ №168 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України №43 від 20.01.2023 року) установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 року за №745/32197, затверджено Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (надалі - Порядок №260).

Згідно з пунктами 2, 8 розділу І Порядку №260 додаткова винагорода на період дії воєнного стану належить до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які виплачуються в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Розділом XXXIV Порядку №260 (у редакції наказу Міністерства оборони України №44 від 25.01.2023 року, який застосовується з 01.02.2023 року) передбачено такий порядок виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану:

2. На період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" виплачується в таких розмірах:

100 000 гривень - тим, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), та виконують бойові (спеціальні) завдання (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах):

- під час ведення бойових (спеціальних) дій на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з виявлення повітряних цілей противника;

- із здійснення польотів у районах ведення воєнних (бойових) дій, ведення повітряного бою;

- у районах ведення воєнних (бойових) дій з вогневого ураження противника у складі підрозділу (засобу) ракетних військ і артилерії;

- на території противника (в тому числі на території між позиціями військ противника та своїх військ, тимчасово окупованих (захоплених) противником територіях);

- з вогневого ураження повітряних (морських) цілей противника;

- з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту;

- кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії (поза межами внутрішніх акваторій портів, пунктів базування, місць тимчасового базування);

- у районах ведення воєнних (бойових) дій медичному персоналу медичних частин та підрозділів;

- з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

50 000 гривень - тим, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно (в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах).

Перелік цих органів військового управління (управлінь (штабів) угруповань військ (сил)) затверджується Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України;

30 000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

- у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

3. Райони ведення воєнних (бойових) дій, склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України та склад резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави визначаються відповідними рішеннями Головнокомандувача Збройних Сил України.

4. Підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:

- бойовий наказ (бойове розпорядження);

- журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

8. Виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів:

- командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини;

- керівника органу військового управління - командирам (начальникам) військових частин.

9. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

10. У період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які:

- загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини),- виплата здійснюється за весь місяць, у якому військовослужбовець загинув (помер);

- захоплені в полон (крім тих, які добровільно здалися в полон) або є заручниками, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні (у разі, коли зазначені події сталися як до введення воєнного стану, так і після його введення),- за час перебування в полоні (заручниках) та до дня звільнення включно або за час перебування в інтернуванні та до дня повернення до України або за час безвісної відсутності;

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

11. Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Така довідка видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем.

12. Керівниками військово-лікарських (лікарсько-експертних) комісій закладів охорони здоров`я в системі Міністерства оборони України під час надання рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення стаціонарного лікування у військовому (цивільному) лікарняному закладі (у тому числі закордонному) одночасно надаються медичні висновки про ступінь важкості поранення для прийняття рішення командирами військових частин цих військовослужбовців щодо надання їм відпустки для лікування після тяжкого поранення та виплати винагороди у розмірі 100 000 гривень за час цієї відпустки.

14. До наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які:

- самовільно залишили військові частини, місця служби (дезертирували),- за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства), включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника);

- усунені від виконання службових обов`язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади, - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника), до дня фактичного завершення усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника);

- відмовились виконувати бойові накази (розпорядження),- за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);

- вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);

- вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, - за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини;

- добровільно здалися в полон, - з дня з`ясування в установленому законодавством порядку обставин щодо добровільної здачі військовослужбовця в полон, оголошеного наказом командира (начальника);

- навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство (крім випадків доведення до самогубства, встановленого судом), - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров`ю або самогубство;

Зазначене не стосується військовослужбовців, визначених в абзацах другому - шостому цього пункту, які протягом поточного місяця:

- захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні;

- загинули (померли) внаслідок отриманих поранень, травм або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини.

15. Підготовка проєктів наказів для здійснення виплати додаткової винагороди покладається на підрозділи, що відповідають за ведення обліку особового складу.

Наказом Міністра оборони України №402 від 14.08.2008 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 17.11.2008 року за №1109/15800, затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (надалі - Положення №402).

На час виникнення спірних правовідносин Положення №402 містило такі норми:

I. Основи організації військово-лікарської експертизи

1. Загальні положення

1.1. Військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

1.2. Військово-лікарська експертиза - це:

- медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I - II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України);

- визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом;

- установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

II. Медичний огляд

1. Загальні положення

1.1. Медичний огляд включає в себе вивчення та оцінку стану здоров`я і фізичного розвитку громадян на момент огляду в цілях визначення ступеня придатності до військової служби, навчання за військово-обліковими спеціальностями, вирішення інших питань, передбачених цим Положенням, з винесенням письмового висновку (постанови). Під придатністю до військової служби у цьому Положенні розуміється такий стан здоров`я і фізичного розвитку громадян, який дозволяє їм виконувати передбачені статутами, інструкціями службові обов`язки з конкретної військової спеціальності у виді Збройних Сил України та інших військових формуваннях у мирний та воєнний час.

6.Медичний огляд військовослужбовців

6.4. У разі виявлення під час обстеження або лікування у закладі охорони здоров`я (установі) у військовослужбовця захворювання, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), які зумовлюють непридатність до військової служби, ці особи направляються на медичний огляд для встановлення ступеня придатності до військової служби за рішенням начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи) на підставі подання начальника (керівника) лікувального відділення, в якому обстежується (лікується) військовослужбовець, про що робиться запис у медичній карті стаціонарного (амбулаторного) хворого (медичній книжці), який завіряється підписом начальника (керівника) закладу охорони здоров`я (установи).

6.6. Військовослужбовці оглядаються ВЛК у військових лікувальних закладах за територіальним принципом. Військовослужбовці, крім того, оглядаються ВЛК за місцем лікування, навчання, перебування у відрядженні, за місцем проведення відпустки.

6.9. При медичному огляді військовослужбовців метод індивідуальної оцінки придатності їх до військової служби повинен застосовуватись у кожному випадку. ВЛК враховує їх вік, освіту, військовий фах, підготовку, досвід, фактичну працездатність, спрямованість до подальшого проходження військової служби, думку командування і начальника медичної служби військової частини, викладені у службовій та медичній характеристиках, та можливість подальшого проходження військовослужбовцем військової служби на посаді, яка найбільше відповідає стану його здоров`я.

6.10. Медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).

Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.

6.12. У разі коли є незаперечні дані, що здатність до проходження військової служби за станом здоров`я не відновиться, постанова ВЛК про потребу військовослужбовців у відпустці за станом здоров`я не приймається, а вирішується питання про придатність їх до військової служби.

6.14. Загальний термін безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні у військових (цивільних) лікувальних закладах, включаючи і відпустку за станом здоров`я, у мирний час не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз - 12 місяців. Після закінчення визначеного терміну перебування на безперервному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я військовослужбовці підлягають медичному огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. У разі визнання їх ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час вони можуть бути подані до звільнення з військової служби до виписки із військового (цивільного) лікувального закладу.

20. Постанови ВЛК

20.2. Постанови ВЛК згідно з цим Положенням розглядаються, затверджуються, контролюються, а за необхідності переглядаються відповідною штатною ВЛК.

20.7. Постанови, які приймає ВЛК із встановлення причинного зв`язку захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва), наведені у главі 21 розділу II цього Положення.

21. Порядок встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень, контузій, травм, каліцтв) у військовослужбовців, військовозобов`язаних і резервістів, які призвані на збори, та колишніх військовослужбовців зі службою у Збройних Силах України

21.1. У разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення.

21.2. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби - штатні ВЛК.

21.4. При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів, кандидатів на навчання у ВВНЗ, направлених військовими комісаріатами, коли їм встановлено діагноз і постанова оформлюється свідоцтвом про хворобу або довідкою, ВЛК встановлюється причинний зв`язок захворювання (поранення, контузії, каліцтва, травми).

21.5. Постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються зокрема в таких формулюваннях:

а) "Поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини" - якщо поранення (травма, контузія, каліцтво) одержане під час захисту Батьківщини або виконання обов`язків військової служби під час служби у складі діючої армії і флоту у роки Громадянської війни, Великої Вітчизняної війни та війни з Японією (Другої світової війни), участі у бойових діях з розмінування боєприпасів часів Великої Вітчизняної війни (Другої світової війни), при безпосередній охороні державного кордону чи суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні у складі прикордонного наряду, екіпажу корабля (катера), екіпажу літака (вертольота) або під час проведення оперативно-розшукових заходів, або здійснення самостійно чи в складі підрозділу відбиття збройного нападу чи вторгнення на територію України військових груп і злочинних угруповань, а також під час захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів.

ґ) "Захворювання, ТАК, пов`язане із захистом Батьківщини", якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, що входять до складу діючої армії, або коли захворювання, яке виникло до цього, у період служби у військових частинах і установах, які входять до складу діючої армії, досягло такого розвитку, що обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі й тимчасової) до військової служби.

Постанова в такому формулюванні приймається щодо військовослужбовців, які брали участь у бойових діях, зазначених у підпункті "а" цього пункту.

Зазначена постанова приймається також при хронічних повільно прогресуючих захворюваннях за наявності медичних документів, виданих у перші десять років після вибуття військовослужбовця з діючої армії або пізніше, але за даними за зазначені десять років, якщо вони дозволяють віднести або підтверджують початок захворювання на період перебування в діючій армії.

21.7. Постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення (травми, контузії, каліцтва) приймається відповідно до висновку, зазначеного в довідці про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), або засвідченої копії Акта про нещасний випадок (додаток 1 до Інструкції про розслідування та облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій у Збройних Силах України, затвердженої наказом Міністра оборони України від 06 лютого 2001 року № 36, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 23 лютого 2001 року за № 169/5360 (зі змінами)), у яких зазначаються обставини отримання поранення (контузії, травми, каліцтва). На військовослужбовців довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) оформляється у 2 примірниках, перший подається у госпітальну (гарнізонну) ВЛК, а другий зберігається постійно в особовій справі військовослужбовця. У виняткових випадках допускається розгляд ВЛК копії вказаної довідки, засвідченої відповідною посадовою особою та скріпленої гербовою печаткою військової частини (закладу охорони здоров`я Збройних Сил України).

21.13. У разі відсутності у свідоцтві про хворобу або інших військово-медичних документах постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань (поранень), неналежного їх оформлення або незгоди з постановою, а також у разі наявності в документах записів про звільнення із Збройних Сил України "через хворобу чи за станом здоров`я" військовий комісаріат направляє документи осіб, звільнених з військової служби, на розгляд до штатної ВЛК за територіальним принципом.

За наявності підстав для зміни (перегляду) постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, зазначених у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), постанова ВЛК при прийнятті нової постанови підлягає скасуванню (відміні). Постанова ВЛК оформляється протоколом засідання штатної ВЛК щодо встановлення причинного зв`язку захворювань (поранень).

21.14. Постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва направляється в органи соціального захисту і до військового комісаріату за місцем проживання колишнього військовослужбовця. Якщо питання про причинний зв`язок захворювання (поранення) розглядається за скаргою, заявою колишнього військовослужбовця, ВЛК повідомляє його про своє рішення, а якщо прийнято постанову, направляє її заявникові або видає на руки.

21.15. У разі коли у військово-облікових, військово-медичних документах колишнього військовослужбовця не зазначений діагноз, але наведена стаття Розкладу хвороб, діючого на момент медичного огляду колишнього військовослужбовця, штатна ВЛК у своїй постанові наводить назви хвороб, які передбачалися цією статтею, і виносить постанову про причинний зв`язок захворювання, поранення.

21.16. Якщо у свідоцтві про хворобу (довідці ВЛК), складеному на військовослужбовця (осіб, звільнених з військової служби), зазначені хвороби (поранення), одержані (що виникли) за різних обставин, ВЛК приймає постанови про їх причинний зв`язок окремо.

21.17. У тих випадках, коли в документі, за яким ВЛК раніше прийняла постанову про причинний зв`язок захворювання (поранення), діагноз сформульований неточно, ВЛК у своїй постанові наводить діагноз, не змінюючи його формулювання, і називає уточнений діагноз захворювання (поранення), за яким прийнято постанову на цей час.

21.19. ВЛК може приймати постанову про зв`язок наслідків черепно-мозкової травми (контузії) з перебуванням на фронті, виконанням обов`язків військової служби на підставі записів у військових медичних документах, у яких є згадки про поранення голови, шиї або про одночасно одержані множинні осколкові поранення (двома і більше осколками) будь-якої локалізації.

21.20. Якщо у військово-медичних документах, складених у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у період проходження військової служби, є згадки про захворювання (поранення) або в цих самих документах зазначені тільки окремі симптоми захворювання (поранення), то ВЛК правомірна вирішувати питання їх причинного зв`язку і прийняття відповідної постанови.

21.24. Довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), що видається військовослужбовцю або призваному на збори військовозобов`язаному, резервісту (Акт про нещасний випадок, зберігається в історії хвороби або у справах ВЛК, яка прийняла постанову про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва).

21.25. При вирішенні питання про причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) штатна ВЛК може брати до уваги такі документи про причини та обставини поранення: службову та медичну характеристики, витяг з книги обліку хворих в амбулаторії при первинному зверненні по медичну допомогу, матеріали службового розслідування, дізнання або досудового слідства, атестації, довідку військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу, історію хвороби або витяг з неї, свідоцтво про хворобу, запис лікаря військової частини, лікаря військового (цивільного) лікувально-профілактичного закладу у медичній книжці військовослужбовця про первинне звернення по медичну допомогу, довідку архівної установи. У воєнний час постанова ВЛК про причинний зв`язок поранення приймається на підставі картки передового району, а також документів, указаних у цьому пункті.

21.26. При медичному огляді військовослужбовців, призваних на збори військовозобов`язаних, резервістів під час навчальних зборів (занять), у яких, крім захворювань, є наслідки поранення (травми, контузії, каліцтва), постанова про їх причинний зв`язок ВЛК приймається роздільно згідно з пунктами 21.5, 21.6 розділу II Положення.

21.27. Якщо у військовослужбовця, призваного на збори військовозобов`язаного, резервіста під час навчальних зборів (занять) виявлено декілька захворювань, або поранень, або їх наслідків, що виникли (одержані) за різних обставин, то постанова про їх причинний зв`язок приймається ВЛК роздільно залежно від обставин виникнення (одержання).

21.20. Якщо у військово-медичних документах, складених у роки Великої Вітчизняної війни, в інші періоди ведення бойових дій, у період проходження військової служби, є згадки про захворювання (поранення) або в цих самих документах зазначені тільки окремі симптоми захворювання (поранення), то ВЛК правомірна вирішувати питання їх причинного зв`язку і прийняття відповідної постанови.

Суд зазначає, що з 24.02.2022 року Кабінет Міністрів України встановив військовослужбовцям Збройних Сил України на період дії воєнного стану в Україні додаткову винагороду. Згодом законодавець закріпив право військовослужбовців на отримання додаткової винагороди під час дії воєнного стану у статті 9-2 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" та абзацах другому восьмому пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань, пов`язаних із проходженням військової служби під час дії воєнного стану" від 28.06.2023 року №3161-IX. Ця додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення військовослужбовців і належить до одноразових додаткових видів грошового забезпечення, які виплачуються під час дії воєнного стану. Право на отримання такої додаткової винагороди у розмірі від 30 000 грн. до 100 000 грн. мають військовослужбовці Збройних Сил України, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, а також здійснюють бойові (спеціальні) завдання у період здійснення зазначених заходів (завдань). Така додаткова винагорода виплачується щомісячно на умовах, у розмірах та в порядку, встановлених пунктом 1 постанови КМУ №168, розділом XXXIV Порядку №260. Розмір щомісячної додаткової винагороди кожному військовослужбовцю визначається пропорційно часу (кількості днів) його участі у бойових діях та виконання ним бойових (спеціальних) завдань у відповідних місцях та умовах. Підставою для виплати додаткової винагороди є наказ командира військової частини, який видається за минулий місяць.

Право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. мають також військовослужбовці, які отримали поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язане із захистом Батьківщини, та перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, або перебувають у відпустці для лікування у зв`язку з отриманням тяжкого поранення - за весь час перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди у випадку поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язаного із захистом Батьківщини, за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я є довідка командира військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, що видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, за формою, наведеною у додатку 5 до Положення №402.

Підставою для виплати додаткової винагороди за час перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення є медичний висновок (постанова) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії про ступінь важкості поранення, який надається одночасно з наданням рекомендацій про потребу у відпустці за станом здоров`я військовослужбовцям, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво) під час захисту Батьківщини, після закінчення ними стаціонарного лікування у лікарняному закладі.

Суд установив, що позивач призваний на військову службу за призовом під час мобілізації та з січня по липень 2023 року проходив її у складі військової частини НОМЕР_2 .

У січні 2023 року військова частина НОМЕР_2 дислокувалася у АДРЕСА_3 , куди 14.01.2023 року позивач прибув для проходження служби.

У період з 14.01.2023 року по 23.01.2023 року позивач брав безпосередню участь у бойових діях та виконував бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) командира військової частини.

Вже 23.01.2023 року ОСОБА_1 під час виконання бойового завдання поблизу м. Бахмута Донецької області, при бойовому зіткненні з ворогом отримав поранення та був евакуйований з поля бою.

З 24.01.2023 року по 15.02.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Дніпропетровському клінічному об`єднанні швидкої медичної допомоги "Дніпропетровської обласної ради" та в комунальному некомерційному підприємстві "Кіровоградська обласна лікарня Кіровоградської обласної ради", а до місця дислокації військової частини НОМЕР_2 повернувся 17.02.2023 року.

З 23.02.2023 року за наказом командира військової частини НОМЕР_2 №54 від 23.02.2023 року позивач вибув на лікування до м. Кропивницький.

З 27.02.2023 року по 01.07.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві "Обласна клінічна психіатрична лікарня". Згідно з випискою з медичної картки стаціонарного хворого №1321/23 від 01.07.2023 року позивачу встановлено такий діагноз: розлади адаптації, змішана тривожно-депресивна реакція при різко виражених, стійких хворобливих проявах, з медикаментозною резистентністю та затяжним перебігом. F 43.22.

З 02.07.2023 року по 08.07.2023 року позивач перебував у відпустці за сімейними обставинами.

З 08.07.2023 року позивач звільнений з військової служби.

З наданої відповідачем довідки вбачається, що позивачу у період проходження служби у військовій частині НОМЕР_2 нараховувалася і виплачувалася додаткова винагорода на період дії воєнного стану, зокрема:

- у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць: за січень 2023 року 55806, 45 грн., за лютий 2023 року - 66071, 43 грн.;

- у розмірі 30 000 грн. в розрахунку на місяць: за липень 2023 року 7741, 94 грн.

Позивач у цій справі відстоює позицію про те, що він має право на додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн. щомісячно за увесь період з 23.01.2023 року по 01.07.2023 року. Доводить, що він перебував на лікуванні у зв`язку із захворюванням, пов`язаним із захистом Батьківщини, і такий причинний зв`язок його захворювання підтверджується постановою 18 Регіональної ВЛК від 18.01.2024 року (протокол №190).

Як вбачається з матеріалів справи, у січні 2023 року позивач 10 днів брав безпосередню участь у бойових діях (з 14.01.2023 року по 23.01.2023 року), що підтверджується довідкою командира військової частини НОМЕР_2 №6474 від 02.12.2023 року. Тож він має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100000 грн. пропорційно часу його участі у бойових діях та заходах, що становить 32258, 06 грн. З 24.01.2023 року по 31.01.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманням поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, підтвердженого довідкою командира військової частини НОМЕР_2 №56 від 01.04.2023 року. Тож за ці 8 днів позивач також має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн., що становить 25806, 45 грн. Загалом розмір додаткової винагороди позивача за січень 2023 року повинен становити 58064, 51 грн.

У лютому 2023 року позивач продовжував стаціонарне лікування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з отриманням травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, де перебував з 01.02.2023 року по 15.02.2023 року. Тож за ці 15 днів позивач також має право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000 грн., що становить 53571, 43 грн.

З 17.02.2023 року по 23.02.2023 року позивач виконував службові обов`язки, перебуваючи за місцем дислокації військової частини НОМЕР_2 . Доказів того, що у цей період він приймав безпосередню участь у бойових діях або заходах, виконував бойові (спеціальні завдання) в місцях та умовах, за виконання яких передбачена виплата додаткової винагороди у збільшеному розмірі 100 000 грн., позивач суду не надав.

З 23.02.2023 року позивач вибув на лікування, де перебував аж до 01.07.2023 року.

У квітні 2023 року під час стаціонарного лікування ОСОБА_1 позаштатна психіатрична ВЛК КНП "Обласна клінічна психіатрична лікарня Кіровоградської обласної ради" провела його медичний огляд з метою визначення ступеня придатності до військової служби в ЗСУ.

За наслідками медичного огляду ВЛК оформила свідоцтво про хворобу №77 від 27.04.2023 року, яке містить діагнози та постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): розлади адаптації, змішана тривожно-депресивна реакція при різко виражених, стійких хворобливих проявах, з медикаментозною резистентністю та затяжним перебігом - захворювання, Так, пов`язане з проходженням військової служби.

У цьому свідоцтві міститься також постанова ВЛК про непридатність ОСОБА_1 до військової служби на підставі статі 17 "а" графи ІІ Розкладу хвороб, станів та фізичних вад, що визначають ступінь придатності до військової служби, з виключенням його з військового обліку.

Ця постанова ВЛК стала підставою для звільнення позивача у липні 2023 року з військової служби за підпунктом "б" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу".

Між тим, у січні 2024 року ця постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання ОСОБА_1 була переглянута та відмінена 18 Регіональною ВЛК Міністерства оборони України (протокол №190 від 18.01.2024 року). Врахувавши додатково надані документи, Регіональна ВЛК прийняла нову постанову про причинний зв`язок травми і захворювання солдата ОСОБА_1 :

- травма (закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку внаслідок перенесення вибухової травми (23.01.2023 року); астенічний синдром; стійкий цефалічний синдром внаслідок акубаротравми; гостра двобічна нейросенсорна приглухуватість, наслідки акубаротравми), - травма, Так, пов`язана із захистом Батьківщини;

- захворювання (розлади адаптації, змішана тривожно-депресивна реакція при різко виражених, стійких хворобливих проявах, з медикаментозною резистентністю та затяжним перебігом), - захворювання, Так, пов`язане із захистом Батьківщини.

Тож матеріали справи свідчать, що 23.01.2023 року позивач отримав поранення (черепно-мозкову травму) під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій області.

Командир військової частини НОМЕР_2 на підставі наказу №101 від 19.03.2023 року склав довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №56 від 01.04.2023 року за формою додатку 5 до Положення №402, яка містить інформацію про обставини отримання 23.01.2023 року поранення: закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку внаслідок перенесення вибухової травми; астенічний синдром; вертеброгенна тораколюмбалгія; больовий, м`язово-тонічний синдром; стійкий цефалічний синдром внаслідок акубаротравми; гостра двобічна нейросенсорна приглухуватість, наслідки акубаротравми).

З 23.01.2023 року по 15.02.2023 року, а також з 27.02.2023 по 01.07.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, як з приводу безпосереднього лікування черепно-мозкової травми (контузії), так і з приводу лікування її наслідків та захворювань, зумовлених такою травмою, зокрема розладів психіки.

Згідно з висновком (постановою) 18 Регіональної ВЛК Міністерства оборони України (протокол №190 від 18.01.2024 року) ці травми та захворювання пов`язані із захистом Батьківщини.

За період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 23.01.2023 року по 15.02.2023 року відповідач виплатив йому додаткову винагороду в розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць.

За період перебування позивача на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я з 27.02.2023 по 01.07.2023 року така додаткова винагорода позивачу не нараховувалася та не виплачувалася. Випадків, наведених у пункті 14 розділу XXXIV Порядку №260, які б позбавляли позивача права на отримання такої винагороди у цей період, суд не встановив.

Тож суд погоджується з доводами позову, що військова частина НОМЕР_2 у спірних правовідносинах допустила протиправну бездіяльність, оскільки не нарахувала та не виплатила позивачу в повному розмірі додаткову винагороду на період дії воєнного стану у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Порушене право позивача на належний розмір грошового забезпечення слід захистити, зобов`язавши військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду у розмірі 100 000 грн. пропорційно дням його перебування на стаціонарному лікуванні з 27.02.2023 року по 01.07.2023 року, врахувавши вже виплачену додаткову винагороду за лютий та липень 2023 року.

Щодо періоду з 23.01.2023 року по 26.02.2023 року, то суд не встановив фактів недоплати позивачу додаткової винагороди на період дії воєнного стану за ці дні, а тому відмовляє у задоволенні позову у цій частині вимог.

Відповідно до частин 1, 3, 7 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Представник позивача просив стягнути на корись позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 грн., на підтвердження розміру яких надав суду відповідні докази.

Суд вважає, що з огляду на часткове задоволення позову, виходячи із критерію розумної необхідності судових витрат та їх співмірності із задоволеними вимогами, враховуючи складність справи та обсяг виконаних адвокатом робіт, позивачу слід компенсувати витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 грн.

Керуючись статтями 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 263, 291, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди на період дії воєнного стану за час перебування на стаціонарному лікуванні у період з 27.02.2023 року по 01.07.2023 року.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду на період дії воєнного стану у розмірі 100 000 грн. пропорційно дням його перебування на стаціонарному лікуванні у період з 27.02.2023 року по 01.07.2023 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 2500 гривень за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_2 .

Копію рішення суду надіслати учасникам справи.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського окружного

адміністративного суду О.А. ЧЕРНИШ