Справа № 160/15213/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування наказу, -
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Дніпровської митниці (далі відповідач, митниця), в якій позивач просить визнати протиправним та скасувати наказ Дніпровської митниці від 30.05.2024 №13-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 ».
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що наказом Дніпровської митниці від 30.05.2024 №13-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » головному державному інспектору відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці ОСОБА_1 оголошено догану за неналежне виконання службових обов`язків. Підстава: подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Дніпровської митниці від 20.05.2024 №7.5-08-27/1 «Про результати розгляду дисциплінарної справи №7.5-08-26/1 ОСОБА_1 », пояснення від 24.05.2024. Позивач наголошує на тому, що спірний наказ є немотивованим і з його змісту неможливо встановити, в чому саме полягає вчинення дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу». У свою чергу, підстави притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, що наведені у спірному наказі, не містять чіткого формулювання конкретних порушень, які б свідчили про наявність в діях позивача дисциплінарного проступку. Крім того, позивач звертає увагу на низку процедурних порушень, допущених відповідачем під час здійснення дисциплінарного провадження, а також неврахування позитивної характеристики позивача, відсутність дисциплінарних стягнень та зауважень. З огляду на викладене, позивач вважає оскаржуваний наказ протиправним та таким, що винесений з порушенням чинного законодавства, зокрема, Закону України «Про державну службу» та Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039. Позивач зі спірним наказом не погоджується та вважає, що притягнення до дисциплінарної відповідальності відбулося неправомірно. Зазначене стало підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Цією ж ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із відповідними доказами.
Копія ухвали суду про відкриття провадження у справі була направлена та доставлена до електронного кабінету відповідача 17.06.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
Копія адміністративного позову з додатками була направлена та доставлена до електронного кабінету відповідача 11.06.2024, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа.
02.07.2024 до суду надійшла заява представника відповідача про продовження процесуального строку на надання відзиву на позовну заяву.
На виконання ухвали суду про відкриття провадження у справі 12.07.2024 до суду від представника Дніпровської митниці надійшла заява про долучення копій документів (дисциплінарної справи) до матеріалів справи.
17.07.2024 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів, а саме: аркушу про отримання позивачем 15.07.2024 наданих відповідачем до суду копій документів.
19.07.2024 до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, у якій позивач підтримала правову позицію, викладену у позовній заяві та просила суд позовні вимоги задовольнити повністю.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 проходить державну службу на посаді головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці.
На виконання наказу в. о. начальника Дніпровської митниці від 27.11.2023 №240 «Про проведення тематичної перевірки» відповідно до Порядку проведення внутрішніх перевірок у Державній митній службі України та її територіальних органах, затвердженого наказом Державної митної служби України від 09.11.2023 №755, на підставі доповідної записки начальника відділу Галєєва Євгена від 20.11.2023 №7.5-25/375, було проведено тематичну перевірку для вивчення та оцінки стану організації роботи, повноти та ефективності виконання завдань та функцій посадовими особами Дніпровської митниці по контролю за дотриманням вимог законодавства України з питань митної справи при експлуатації митного складу ТОВ «Юнайтед Табако» (М/0498/Z/01) та митного складу ТОВ «Метенергомаш» (М/0218/V/02) за період з 01.10.2022 по 17.11.2023.
Доповідною запискою запропоновано за фактом виявлених порушень порушити дисциплінарні провадження відносно посадових осіб митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці, зокрема, й відносно ОСОБА_1 .
На підставі статей 68, 69, 73 та 74 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (зі змінами), Порядку здійснення дисциплінарного провадження, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 (зі змінами), на підставі доповідної записки керівника комісії з проведення перевірки в. о. начальника відділу внутрішньої безпеки Дніпровської митниці Кулика Олександра від 11.04.2024 №25/25/4358, що свідчить про наявність ознак дисциплінарного проступку в діях головного державного інспектора (на момент проведення перевірки старшого державного інспектора) відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці ОСОБА_1 , з метою визначення вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку, начальником Дніпровської митниці прийнято наказ від 17.04.2024 №1-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », згідно якого визначено порушити дисциплінарне провадження стосовно головного державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці ОСОБА_1 .
Також, зазначеним наказом від 17.04.2024 №1-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 » утворено дисциплінарну комісію для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 та затверджено її у складі, згідно з додатком до наказу.
07.05.2024 головою дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 оформлено повідомлення №7.5-08-28/20, адресоване ОСОБА_1 , згідно якого запропоновано позивачу у строк до 09.05.2024 надати особисті письмові пояснення щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, а також інших питань, які мають значення для справи.
09.05.2024 ОСОБА_1 подано письмові пояснення щодо поставлених питань згідно повідомлення про надання пояснень від 07.05.2024.
09.05.2024 головою дисциплінарної комісії для здійснення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 оформлено повідомлення про засідання №7.5-08-28/28, адресоване ОСОБА_1 , згідно якого позивача запрошено на засідання, призначене на 15.05.2024, для ознайомлення з матеріалами дисциплінарної справи №7.5-08-26/1 та надання пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження.
20.05.2024 дисциплінарною комісією оформлено Подання №7.5-08-27/1, згідно якого визначено, що дисциплінарною комісією встановлено наявність в діях ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме: неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, за який суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
20.05.2024 головою дисциплінарної комісії на ім`я начальника Дніпровської митниці скеровано доповідну записку за вих. №7.5-2/7.5/5748 про результати розгляду дисциплінарної справи №7.5-08-26/1.
20.05.2024 головою дисциплінарної комісії на ім`я ОСОБА_1 скеровано повідомлення про внесення подання суб`єкту призначення №7.5-08-28/34, в якому, зокрема, зазначено щодо можливості надання позивачем пояснень суб`єкту призначення терміном до 27.05.2024.
24.05.2024 ОСОБА_1 подано письмові пояснення щодо результатів дисциплінарного провадження згідно повідомлення від 20.05.2024.
Наказом начальника Дніпровської митниці від 30.05.2024 №13-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » оголошено догану ОСОБА_1 . Підстава: подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Дніпровської митниці від 20.05.2024 №7.5-08-27/1 «Про результати розгляду дисциплінарної справи №7.5-08-26/1 ОСОБА_1 », пояснення від 24.05.2024.
Не погоджуючись із зазначеним наказом, вважаючи його протиправним, позивач звернувся до суду із відповідним позовом з метою його скасування.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Спірні правовідносини, які склались у цій справі, врегульовано Конституцією України, Митним кодексом України, Законом України «Про державну службу», а також Кодексом законів про працю України у випадках, якщо нормами Закону України «Про державну службу» не врегульовано спірні правовідносини або коли про це не йдеться у законі.
Статтею 8 Конституції України установлено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.
Відповідно до статті 38 Конституції України громадяни користуються рівним правом доступу до державної служби, а також до служби в органах місцевого самоврядування.
Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Проходження служби в митних органах визначається главою 79 Митного кодексу України (далі МК України).
Відповідно до положень статті 569 МК України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII (далі Закон № 889-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Частина 1 статті 1 цього Закону визначає, що державна служба це публічна, професійна, політично неупереджена діяльність із практичного виконання завдань і функцій держави.
Частиною 2 статті 1 Закону №889-VIII передбачено, що державний службовець це громадянин України, який займає посаду державної служби в органі державної влади, іншому державному органі, його апараті (секретаріаті) (далі державний орган), одержує заробітну плату за рахунок коштів державного бюджету та здійснює встановлені для цієї посади повноваження, безпосередньо пов`язані з виконанням завдань і функцій такого державного органу, а також дотримується принципів державної служби.
Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону №889-VIII цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.
Згідно з ч. 2 ст. 5 цього Закону, відносини, що виникають у зв`язку із вступом, проходженням та припиненням державної служби, регулюються цим Законом, якщо інше не передбачено законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону №889-VIII державний службовець зобов`язаний, серед іншого: дотримуватися Конституції та законів України, діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; дотримуватися принципів державної служби та правил етичної поведінки; поважати гідність людини, не допускати порушення прав і свобод людини та громадянина; з повагою ставитися до державних символів України; обов`язково використовувати державну мову під час виконання своїх посадових обов`язків, не допускати дискримінацію державної мови і протидіяти можливим спробам її дискримінації; забезпечувати в межах наданих повноважень ефективне виконання завдань і функцій державних органів; сумлінно і професійно виконувати свої посадові обов`язки та умови контракту про проходження державної служби (у разі укладення); виконувати рішення державних органів, накази (розпорядження), доручення керівників, надані на підставі та у межах повноважень, передбачених Конституцією та законами України.
Згідно розділу 3 посадової інструкції позивача, затвердженої в. о. начальника Дніпровської митниці 01.07.2021, основними посадовими обов`язками позивача є:
1. Дотримання вимог Конституції України, Митного кодексу України, Закону України «Про державну службу», інших законів України, та інших нормативно-правових актів, розпорядчих документів з питань митної справи, контроль за дотриманням яких покладено на Держмитслужбу;
2. Здійснення заходів для повноти та своєчасності виконання митних формальностей, сплати митних платежів щодо товарів, що поміщуються (поміщені) у відповідний митний режим, та які переміщуються через митний кордон України, з дотриманням діючих порядків і технологічних схем митного контролю й митного оформлення;
3. Здійснення заходів, спрямованих на боротьбу з контрабандою, попередження та виявлення порушень митних правил, ініціювання, складання та належне оформлення протоколів про порушення митних правил та інших документів стосовно виявлених порушень;
4. Реалізація заходів з управління ризиками шляхом виконання митних формальностей, визначених за результатами застосування системи управління ризиками, та внесення в установленому порядку інформації про результати їх виконання до автоматизованої системи митного оформлення товарів;
5. Здійснення при митному оформленні контролю за правильністю класифікації товарів суб`єктами ЗЕД, визначення митної вартості і країни походження з метою недопущення зменшення бази оподаткування, виявлення та усунення фактів ухилення від оподаткування у повному обсязі;
6. Здійснення в межах компетенції державного нагляду (контролю) за діяльністю митних брокерів та їх представників (агентів з митного оформлення), магазинів безмитної торгівлі, митних складів, складів тимчасового зберігання, вантажних митних комплексів, вільних митних зон комерційного або сервісного типу, авторизованих економічних операторів. Застосування заходів митно-тарифного та нетарифного регулювання ЗЕД;
7. Здійснення процедур митного контролю та митного оформлення товарів, що містять об`єкти ПІВ, внесені до митного реєстру;
8. Здійснення контролю за дотриманням суб`єктами ЗЕД законодавства у галузі державного експортного контролю при здійсненні міжнародних передач товарів військового призначення та подвійного використання в межах повноважень, передбачених законом;
9. Здійснення обліку та перевірки зон митного контролю;
10. Організація та ведення обліку осіб-нерезидентів.
Згідно ч. 1 ст. 64 Закону №889-VIII за невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, визначених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами у сфері державної служби, посадовою інструкцією, а також порушення правил етичної поведінки та інше порушення службової дисципліни державний службовець притягається до дисциплінарної відповідальності у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 65 Закону №889-VIII підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності є вчинення ним дисциплінарного проступку, тобто протиправної винної дії або бездіяльності чи прийняття рішення, що полягає у невиконанні або неналежному виконанні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону №889-VIII дисциплінарними проступками є, зокрема, невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону №889-VIII до державних службовців застосовується один із таких видів дисциплінарного стягнення: 1) зауваження; 2) догана; 3) попередження про неповну службову відповідність; 4) звільнення з посади державної служби.
Частиною 3 статті 66 Закону №889-VIII у разі допущення державним службовцем дисциплінарних проступків, передбачених пунктами 4, 5, 12 та 15 частини другої статті 65 цього Закону, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Частиною 1 статті 67 Закону №889-VIII визначено, що дисциплінарне стягнення має відповідати характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини державного службовця. Під час визначення виду дисциплінарного стягнення необхідно враховувати характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
За змістом частин 1, 2 статті 68 Закону №889-VIII дисциплінарне провадження порушується шляхом видання відповідного наказу (розпорядження): суб`єктом призначення стосовно інших державних службовців. Дисциплінарні стягнення накладаються (застосовуються): на державних службовців, які займають посади державної служби категорій Б і В: інші види дисциплінарних стягнень суб`єктом призначення за поданням дисциплінарної комісії.
Згідно із частинами 1, 10, 11 статті 69 Закону №889-VIII для здійснення дисциплінарного провадження з метою визначення ступеня вини, характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку утворюється дисциплінарна комісія з розгляду дисциплінарних справ (далі дисциплінарна комісія). Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії, які мають рекомендаційний характер для суб`єкта призначення. Суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів зобов`язаний прийняти рішення на підставі пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії або надати вмотивовану відмову протягом цього строку.
За приписами ч. 1 ст. 71 Закону №889-VIII Порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України. Порядок здійснення дисциплінарного провадження визначає, зокрема: 1) повноваження та порядок роботи дисциплінарної комісії; 2) порядок формування дисциплінарної комісії; 3) порядок здійснення дисциплінарного провадження у разі неможливості утворення або функціонування дисциплінарної комісії у державному органі.
Частинами 1, 2 статті 74 Закону №889-VIII передбачено, що дисциплінарне стягнення має відповідати ступеню тяжкості вчиненого проступку та вини державного службовця. Під час визначення виду стягнення необхідно враховувати характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до служби. Дисциплінарне стягнення може бути накладено тільки у разі встановлення факту вчинення дисциплінарного проступку та вини державного службовця. Вчинення державним службовцем діянь у стані крайньої потреби або необхідної оборони виключають можливість застосування дисциплінарного стягнення.
Частинами 1, 2 статті 75 Закону №889-VIII передбачено, що перед накладенням дисциплінарного стягнення суб`єкт призначення повинен отримати від державного службовця, який притягається до дисциплінарної відповідальності, письмове пояснення.
Пояснення державного службовця має відображати час, місце, обставини та причини вчинення ним дисциплінарного проступку, його усвідомлення чи заперечення провини, а також інші питання, які мають значення у справі.
Відповідно до частин 1-3, 5 статті 77 Закону №889-VIII рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження приймає суб`єкт призначення протягом 10 календарних днів з дня отримання пропозицій Комісії, подання дисциплінарної комісії у державному органі. Рішення оформляється відповідним актом суб`єкта призначення. У рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення. Якщо під час розгляду дисциплінарної справи у діях державного службовця не виявлено дисциплінарного проступку, суб`єкт призначення приймає рішення про закриття дисциплінарного провадження стосовно державного службовця, яке оформляється наказом (розпорядженням). Пропозиція Комісії, подання дисциплінарної комісії є обов`язковими для розгляду суб`єктами призначення та враховуються ними під час вирішення питань щодо застосування дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
З аналізу вищенаведених правових норм вбачається, що Законом №889-VIII визначено поняття дисциплінарного проступку, наведено перелік дій/бездіяльності/рішень, які підпадають під визначення дисциплінарного проступку, визначено види дисциплінарної відповідальності та порядок притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.
Крім того, аналіз вищенаведених норм дозволяє дійти висновку, що дисциплінарне стягнення це передбачена законом міра примусу, що застосовується суб`єктом призначення до працівника, який вчинив дисциплінарний проступок. При цьому, для накладення дисциплінарного стягнення уповноваженому органу необхідно встановити наявність протиправної поведінки державного службовця, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ними і поведінкою особи, що притягається до відповідальності. Протиправність поведінки полягає у порушенні державним службовцем своїх посадових обов`язків та інших вимог, встановлених Законом України «Про державну службу» та іншими нормативно-правовими актами, за яке до нього може бути застосоване дисциплінарне стягнення. Також, необхідно враховувати інші обставини, що мають значення: характер дисциплінарного проступку, обставини, за яких він був вчинений, настання тяжких наслідків, добровільне відшкодування заподіяної шкоди, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Частина 1 статті 71 Закону №889-VIII встановлює, що порядок здійснення дисциплінарного провадження затверджується Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 04.12.2019 №1039 затверджений Порядок здійснення дисциплінарного провадження (далі Порядок №1039). Цей Порядок визначає процедуру здійснення дисциплінарними комісіями дисциплінарних проваджень стосовно державних службовців.
Пунктами 3, 4 Порядку №1039 визначено, що рішення про порушення дисциплінарного провадження приймає: суб`єкт призначення стосовно інших державних службовців. Дисциплінарне провадження розпочинається з дати видання наказу (розпорядження) про порушення дисциплінарного провадження та завершується виданням наказу (розпорядження) про накладення на державного службовця, стосовно якого здійснюється дисциплінарне провадження (далі державний службовець), дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження.
Згідно пункту 5 Порядку №1039 строк здійснення дисциплінарного провадження визначається міністром або суб`єктом призначення з урахуванням встановленого законодавством строку притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності.
Тривалість здійснення дисциплінарного провадження не може перевищувати 45 календарних днів. За потреби зазначений строк може бути продовжений міністром або суб`єктом призначення, але не більш як до 60 календарних днів.
Відповідно до пунктів 10-12 Порядку №1039 дисциплінарна комісія діє у складі не менше трьох членів. Члени дисциплінарної комісії мають право одержувати пояснення від державного службовця та від інших осіб щодо обставин справи, одержувати у підрозділах державного органу чи за запитом в інших державних органах необхідні документи або їх копії та долучати до матеріалів дисциплінарної справи, одержувати консультації відповідних спеціалістів з питань, що стосуються дисциплінарного провадження.
Згідно пункту 24 Порядку №1039, з метою збору інформації про обставини, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, для визначення ступеня вини, характеру і тяжкості дисциплінарного проступку Комісією, дисциплінарною комісією формується дисциплінарна справа.
У пункті 25 Порядку зазначено перелік документів, які повинна містити дисциплінарна справа, серед основних: підстави для відкриття дисциплінарного провадження; пропозиції Комісії або подання дисциплінарної комісії у державному органі з висновком про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності.
Згідно із пунктами 33, 34 Порядку №1039 Комісія, дисциплінарна комісія розглядає належним чином сформовану дисциплінарну справу та за результатами такого розгляду приймає рішення про наявність чи відсутність у діях державного службовця дисциплінарного проступку та підстав для його притягнення до дисциплінарної відповідальності, про що зазначається у протоколі засідання. Комісія, дисциплінарна комісія повинна встановити: чи мали місце обставини, на підставі яких порушено дисциплінарне провадження; чи містять дії державного службовця ознаки дисциплінарного проступку; чим характеризується дисциплінарний проступок, обставини, за яких він був вчинений, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, наявність заохочень, стягнень та його ставлення до державної служби; чи підлягає державний службовець притягненню до дисциплінарної відповідальності; який вид дисциплінарного стягнення може бути застосований до державного службовця. Результатом розгляду дисциплінарної справи є пропозиція Комісії або подання дисциплінарної комісії. Пропозиція (подання) готується Комісією, дисциплінарною комісією після прийняття рішення за результатами розгляду дисциплінарної справи та підписується усіма її членами, які брали участь у голосуванні.
Відповідно до пункту 32 Порядку №1039 про дату, час і місце та спосіб проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії державному службовцю повідомляється шляхом вручення інформації чи документів або надсилання їх поштою за адресою місця проживання/перебування чи на його адресу електронної пошти, або з використанням інших засобів телекомунікаційного зв`язку за наявними в особовій справі контактними даними.
Таке повідомлення здійснюється не менш як за п`ять календарних днів до дня проведення засідання Комісії, дисциплінарної комісії.
У разі коли державний службовець не прибув на засідання або не підключився до засідання дистанційно у випадках, передбачених абзацами першим і другим пункту 19-1 цього Порядку, і не повідомив про поважні причини своєї відсутності, а також не надав письмових пояснень щодо обставин, які стали підставою для порушення дисциплінарного провадження, Комісія, дисциплінарна комісія складає акт про відмову від надання пояснень.
Пунктом 35 Порядку №1039 визначено, що Дисциплінарна комісія вносить суб`єкту призначення пропозицію (подання) разом з матеріалами дисциплінарної справи не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її (його) підписання.
Одночасно із внесенням суб`єкту призначення пропозиції (подання) державному службовцю повідомляється про дату внесення суб`єкту призначення такої пропозиції (подання) та необхідність надання ним письмового пояснення суб`єкту призначення відповідно до статті 75 Закону.
Державний службовець надає письмове пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу.
У разі ненадання державним службовцем письмового пояснення особисто або шляхом надсилання листа на офіційну електронну адресу відповідного державного органу не пізніше ніж як за два календарних дні до закінчення строку прийняття суб`єктом призначення рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження державний службовець вважається таким, що відмовився від надання письмового пояснення (пункт 35 Порядку №1039).
Відповідно до пункту 36 Порядку №1039 за результатами розгляду дисциплінарного провадження суб`єкт призначення (керівник державної служби) протягом десяти календарних днів з дня отримання пропозиції Комісії, подання дисциплінарної комісії приймає рішення про накладення на державного службовця дисциплінарного стягнення чи закриття дисциплінарного провадження. Рішення оформляється наказом (розпорядженням) суб`єкта призначення (керівника державної служби).
Судом у цій справі встановлено, що дисциплінарне провадження порушено наказом начальника Дніпровської митниці від 17.04.2024 №1-дс «Про порушення дисциплінарного провадження стосовно ОСОБА_1 », разом з тим, наказ начальника Дніпровської митниці №13-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 » прийнято 30.05.2024, тобто, у межах строку проведення дисциплінарного провадження, що визначений у пункті 5 Порядку №1039.
Крім того, судом встановлено, що оскаржуваний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності винесено уповноваженою на те посадовою особою за результатами проведеного відповідно до вимог, у спосіб, в порядку та у строки, передбачені Законом №889-VІІІ та Порядком №1039, дисциплінарного провадження та на підставі складеного за його наслідками подання дисциплінарної комісії з розгляду дисциплінарних справ Дніпровської митниці.
Суд звертає увагу на висновок щодо правозастосування, який викладений у постанові Верховного Суду від 22.05.2020 №825/2328/16, а саме:
«…. Стосовно ж процедурних порушень, то в залежності від їх характеру такі можуть мати наслідком нікчемність або оспорюваність акта, а в певних випадках, коли йдеться про порушення суто формальні, взагалі не впливають на його дійсність.
Суд наголошує, що, у відповідності до практики Європейського Суду з прав людини, скасування акта адміністративного органу з одних лише формальних мотивів не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.
Таким чином, ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».
Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття….».
Позивач у позовній заяві наголошує на тому, що спірний наказ є немотивованим і з його змісту неможливо встановити, в чому саме полягає вчинення дисциплінарного проступку. Однак, керуючись наведеною вище правовою позицією Верховного Суду, у даному разі, суд вважає, що наявність формальних порушень не може мати наслідком скасування оскаржуваного наказу.
Інше правозастосування суду у цій справі, призвело б до правового пуризму (надмірно-формальне, бюрократичне застосування правових норм й вчинення дій, що мають юридичне значення, безвідносне врахування їх доцільності, виходячи з обставин конкретної справи й необхідності забезпечення ефективного захисту прав, свобод та інтересів в адміністративному судочинстві, що призводить до порушення права на справедливий судовий розгляд), наслідком якого є порушення принципу правової визначеності.
Враховуючи зазначене суд вважає, що порушення процедури проведення дисциплінарного провадження не є виключною самостійною та достатньою підставою для визнання протиправними та скасування оскаржуваного наказу.
З іншого боку, суд враховує, що дисциплінарне провадження проведене відповідно до вимог Закону №889-VIII та Порядку №1039. Позивачеві були гарантовані її права, в тому числі на захист та надання пояснень.
Щодо доводів позивача відносно того, що спірний наказ не містить у повному обсязі відомості про державного службовця, які його характеризують, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків, а також в ньому відсутнє чітке формулювання суті та обставин допущеного працівником проступку, не враховано інформацію про відсутність складу дисциплінарного проступку та тяжких наслідків, відсутнє підтвердження факту неналежного виконання позивачем службових обов`язків, суд зазначає наступне.
Вимоги до змісту рішення про накладення дисциплінарного стягнення визначено у ч. 2 ст. 77 Закону №889-VІІІ, згідно з якою у такому рішенні, яке оформляється наказом (розпорядженням), зазначаються найменування державного органу, дата його прийняття, відомості про державного службовця, стислий виклад обставин справи, вид дисциплінарного проступку і його юридична кваліфікація, вид застосованого дисциплінарного стягнення.
Отже, вищенаведені приписи закону не передбачають вимог щодо зазначення у рішенні про накладення дисциплінарного стягнення у повному обсязі відомості про державного службовця, які його характеризують, результати оцінювання службової діяльності державного службовця, попередню поведінку державного службовця та його ставлення до виконання посадових обов`язків.
Разом з цим, відповідно до п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 73 Закону №889-VІІІ відомості про характеристику державного службовця, складену його безпосереднім керівником, та інші відомості, що характеризують державного службовця, а також відомості щодо наявності чи відсутності дисциплінарних стягнень мають міститися саме у дисциплінарній справі, що, у даному випадку має місце, позаяк в матеріалах дисциплінарної справи №7.5-08-26/1 стосовно ОСОБА_1 міститься і службова характеристика на неї, складена її безпосереднім керівником начальником митного поста «Кривий Ріг» Дніпровської митниці, а також довідка, складена начальником управління по роботі з персоналом, щодо відсутності станом на 26.04.2024 у ОСОБА_1 дисциплінарних стягнень, а також про наявні у позивача заохочення, які були враховані при накладенні на позивача дисциплінарного стягнення спірним наказом.
При цьому, суд погоджується з позицією відповідача щодо наявності у даному випадку підстав для притягнення позивача спірним наказом до дисциплінарної відповідальності через неналежне виконання позивачем службових обов`язків, з огляду на наступне.
Як вже було встановлено судом, оскаржуваний в даній справі наказ про накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді догани прийнятий, у зв`язку із вчиненням дисциплінарного проступку передбаченого п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу», а саме: невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень, що виразилося у неналежному виконанні вимог п. 2 ч. 1 ст. 122, ч. ч. 2, 3, 5 ст. 125, ч. ч. 1, 3 с. 129 МК України та внаслідок неналежного виконання позивачем посадових обов`язків, визначених п. п. 1, 2 розділу 3 посадової інструкції старшого державного інспектора відділу митного оформлення №2 митного поста «Кривий Ріг», затвердженої начальником митниці 01.07.2021.
При цьому, позивачем не спростовано факту вчинення встановлених під час перевірки порушень та недотримання нею вимог законодавства, за які вона притягнута до дисциплінарної відповідальності у зв`язку з неналежним виконанням своїх посадових обов`язків. Доказів в спростування вказаних порушень позивачем також не надано і під час судового розгляду.
Проаналізувавши встановлені у ході дисциплінарного провадження обставини, а також системний характер неналежного виконання митних формальностей з боку позивача, що призвів до непоодиноких випадків недотримання останнім вимог чинного законодавства України та посадової інструкції, суд погоджується з висновками дисциплінарної комісії про невиконання або неналежне виконання посадових обов`язків, актів органів державної влади, наказів (розпоряджень) та доручень керівників, прийнятих у межах їхніх повноважень.
При цьому, відповідно до вищенаведених приписів п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону №889-VІІІ неналежне виконання посадових обов`язків є дисциплінарним проступком, вчинення якого згідно з ч. 1 ст. 65 Закону №889-VІІІ є підставою для притягнення державного службовця до дисциплінарної відповідальності та застосування до нього дисциплінарного стягнення.
Застосований до позивача оскаржуваним наказом вид дисциплінарного стягнення (догана) відповідає вимогам ч. 3 ст. 66 Закону №889-VІІІ, якою встановлено, що у разі допущення державним службовцем дисциплінарного проступку, передбаченого пунктом 5 частини другої статті 65 цього Закону, тобто неналежне виконання посадових обов`язків, що мало місце у даному випадку, суб`єктом призначення або керівником державної служби такому державному службовцю може бути оголошено догану.
Відтак, застосоване до позивача дисциплінарне стягнення відповідає характеру і тяжкості вчиненого дисциплінарного проступку та ступеню вини позивача.
Таким чином, на думку суду, у ході розгляду даної справи знайшли підтвердження зроблені дисциплінарною комісією висновки дисциплінарного провадження, а тому, суд вважає, що заснований на таких висновках наказ начальника Дніпровської митниці від 30.05.2024 №13-дс «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 », яким оголошено догану ОСОБА_1 , та притягнуто до дисциплінарної відповідальності, згідно п. 5 ч. 2 ст. 65 Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII, є правомірним та скасуванню не підлягає.
Інші доводи учасників справи не є юридично значимими та не впливають на висновки суду.
Окрім того, що згідно з п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно з ч.1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч.1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Позивачем не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються його позовні вимоги.
В свою чергу, відповідач належним чином довели правомірність прийняття оскаржуваного наказу та відсутність правових підстав для його скасування.
За наведених обставин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає, що оскільки позовні вимоги є такими, що не підлягають задоволенню, підстави для стягнення з відповідачів судового збору відсутні.
Керуючись ст.ст.2, 9, 72, 77, 241, 243-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в порядку та у строки, встановлені ст. ст. 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці, повний текст рішення складено та підписано 02.09.2024 року.

Суддя О.М. Неклеса