Справа № 440/3809/24
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 р. Справа № 440/3809/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Катунова В.В. , Ральченка І.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2024, головуючий суддя І інстанції: А.О. Чеснокова, м. Полтава, по справі № 440/3809/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, в якому просив суд визнати протиправною бездіяльність відповідача, що полягає у письмовій відмові щодо незарахування позивачу до поточної календарної вислуги років та стажу служби в поліції періодів проходження служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки, а саме з 16.03.2013 по 17.03.2015, з 11.08.2016 по 01.03.2017, з 20.10.2018 по 15.08.2020 та з 07.11.2021 по 20.04.2022 у розрахунку один місяць за три місяці відповідно до положень ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та зарахувати позивачу до поточної календарної вислуги років та до стажу служби в поліції 112 повних календарних місяців за час проходження служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки з 16.03.2013 по 17.03.2015, з 11.08.2016 по 01.03.2017, з 20.10.2018 по 15.08.2020 та з 07.11.2021 по 20.04.2022 у розрахунку один місяць за три відповідно до положень ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV, шляхом видання наказу по особовому складу згідно Порядку № 1235 та встановити відповідний розмір надбавки, передбачений Постановою КМУ № 988 від 11.11.2015.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Полтавській області, що полягає у письмовій відмові у незарахуванні ОСОБА_1 до поточної календарної вислуги років та стажу служби в поліції періодів проходження служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки, а саме з 16.03.2013 по 17.03.2015, з 11.08.2016 по 01.03.2017, з 20.10.2018 по 15.08.2020 та з 07.11.2021 по 20.04.2022 у розрахунку один місяць за три місяці відповідно до положень ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Полтавській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до поточної календарної вислуги років та до стажу служби в поліції 112 повних календарних місяців за час проходження ним служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки з 16.03.2013 по 17.03.2015, з 11.08.2016 по 01.03.2017, з 20.10.2018 по 15.08.2020 та з 07.11.2021 по 20.04.2022 у розрахунку один місяць за три відповідно до положень ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV, шляхом видання наказу по особовому складу згідно Порядку № 1235 та встановити відповідний розмір надбавки, передбачений Постановою КМУ № 988 від 11.11.2015.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 1211 (одну тисячу двісті одинадцять) гривень 20 (двадцять) копійок за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Відповідач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 № 440/3809/24.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що обчислення стажу служби в поліції чітко врегульовано ст. 78 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі Закон № 580-VIII), частиною 2 якої визначено виключний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, який зараховується поліцейським до стажу служби в поліції, проте вказаний перелік не містить такого виду служби, як виконання обов`язків в міжнародних операціях ООН з підтримання миру та безпеки. Вказує, що в Законі №580-VIII відсутня норма щодо підстав перерахунку стажу служби особам, які приймали участь в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки у розрахунку один місяць за три.

Позивач скористався правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення суду прийнято у відповідності до норм матеріального та процесуального права, просить у задоволенні скарги відмовити. Вказав, що частиною 3 статті 8 Закону №613-ХIV передбачено, що вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці. Тому доводи відповідача в апеляційній скарзі про те, що в Законі України "Про Національну поліцію" не передбачено обчислення вислуги років поліцейських, які проходили службу в миротворчих операціях ООН не є підставою для відмови в такому перерахунку, адже порядок такого перерахунку чітко визначений ч. 3 ст. 8 Закону №613-ХІV.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач проходить службу в ГУНП України в Полтавській області на посаді начальника відділу електронної ідентифікації та адміністрування користувачів управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

04 березня 2024 року ОСОБА_1 звернувся з рапортом на ім`я начальника Головного управління Національної поліції в Полтавській області щодо зарахування до календарної вислуги років та до стажу служби в поліції відповідно до ст. 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" та ч. 3 ст. 8 Закону України "Про участь України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки" вислугу років у пільговому обчисленні, сформованої під час проходження мною служби в міжнародних операціях Організації Об`єднаних Націй з підтримання миру і безпеки , а також про встановлення відповідно до ст. 78 Закону України "Про Національну поліцію" надбавки за стаж служби з урахуванням періоду зазначеної пільгової вислуги років.

За результатами розгляду зазначеного звернення відповідач листом від 22.05.2024 № 527/115/12/02-2024 залишив звернення позивача без задоволення.

Незгода позивача з позицією відповідача стала підставою для звернення до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону № 613-ХІV служба в міжнародних операціях Організації Об`єднаних Націй з підтримання миру і безпеки має зараховуватися у пільговому обчисленні з розрахунку один місяць за три до його поточної календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення позову з таких підстав.

В силу приписів частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правові, організаційні та фінансові засади щодо участі України в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, а також порядок направлення Україною військового та цивільного персоналу, організації його підготовки та забезпечення визначає Закон № 613-ХІV.

Статтею 1 Закону № 613-ХІV визначено, що національний персонал окремі військовослужбовці Збройних Сил України, інших військових формувань, поліцейські, особи начальницького і рядового складу державних органів, які можуть оснащуватися вогнепальною (стрілецькою) зброєю та боєприпасами до неї відповідно до пропозицій міжнародних організацій у сфері безпеки, а також працівники Збройних Сил України, інших військових формувань, державних органів і установ України, які направляються Україною для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки і не входять до складу національного контингенту.

Також зазначено, що національний контингент військові підрозділи, оснащені відповідним озброєнням і військовою технікою, засобами підтримки і зв`язку, що направляються Україною для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки, у тому числі у складі багатонаціональних військових формувань високої готовності військові підрозділи Збройних Сил України, інших військових формувань, котрі входять до складу об`єднаних військових підрозділів, що створюються спільно з іншими державами для участі у міжнародних операціях підтримання миру і безпеки.

Відповідно до статті 5 Закону № 613-ХІV, національний контингент і національний персонал комплектуються громадянами України - військовослужбовцями та працівниками Збройних Сил України, поліцейськими, особами начальницького і рядового складу інших військових формувань та інших державних органів і цивільних установ України, які мають необхідну професійну і психологічну підготовку.

Згідно зі статтею 8 Закону № 613-XIV, соціальний захист учасників міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки і членів їх сімей забезпечується згідно з законами України.

Якщо міжнародними договорами або угодами, в яких бере участь Україна, встановлені більш високі гарантії захисту учасників міжнародних операцій з підтримання миру і безпеки, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються норми відповідного міжнародного договору або міжнародної угоди.

Вислуга років і трудовий стаж громадян України за час виконання обов`язків у складі національного контингенту і національного персоналу обчислюються з розрахунку один місяць за три місяці.

Оскільки стаття 8 Закону № 613-XIV регулює більш вузьке коло суспільних відносин, пов`язаних із соціальним захистом учасників міжнародних операцій з підтримання миру та безпеки та членів їх сімей, що також включає право на пенсію та відповідне пенсійне забезпечення, то вона є спеціальною нормою по відношенню до статті 78 Закону №580-VIII, а тому служба в міжнародних операціях Організації Об`єднаних Націй з підтримання миру і безпеки має зараховуватися в пільговому обчисленні.

Відповідачем в апеляційній скарзі не спростовано факту того, що ОСОБА_1 під час проходження служби в органах внутрішніх справ та згодом в Національній поліції України приймав участь в місіях ООН, зокрема: - 16.03.2013 по 17.03.2015 (24 повних календарних місяців) з розрахунку один місяць служби за три місяці відповідно під час проходження мною служби в міжнародній місії ООН з підтримання миру та безпеки в Республіці Південний Судан у складі національного персоналу; - з 11.08.2016 по 01.03.2017 (6 повних календарних місяців) з розрахунку один місяць служби за три місяці відповідно під час проходження мною служби в міжнародній місії ООН з підтримання миру та безпеки в Ліберії у складі національного персоналу; - з 20.10.2018 по 15.08.2020 (21 повних календарних місяців) з розрахунку один місяць служби за три місяці відповідно під час проходження мною служби в міжнародній місії ООН з підтримання миру та безпеки в Республіці Південний Судан у складі національного персоналу; - з 07.11.2021 по 20.04.2022 (5 повних календарних місяців) з розрахунку один місяць служби за три місяці відповідно під час проходження мною служби в міжнародній місії ООН з підтримання миру та безпеки в Республіці Кіпр у складі національного персоналу.

Таким чином, бездіяльність ГУНП в Полтавській області, яка виразилась у не зарахуванні періоду проходження служби в миротворчих операціях ООН з підтримання миру та безпеки з розрахунку один місяць за три до його поточної календарної вислуги років, є протиправною, оскільки вона порушує право позивача на соціальний захист, гарантоване Конституцією України та Законом № 613-XIV.

Суд відхиляє доводи скаржника про те, що частина 2 статті 78 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік видів служби та періодів роботи у відповідних органах, який зараховується поліцейським до стажу служби в поліції, та не включає час проходження служби в міжнародній місії Організації Об`єднаних Націй, оскільки такий вид служби зараховується до стажу у поліції в силу частини 3 статті 8 Закону № 613-XIV, який є спеціальним у спірних правовідносинах та підлягає застосуванню.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень на якого покладено обов`язок щодо доказування правомірності власних дій, ані під час розгляду справи у суді першої інстанції, ані під час її апеляційного перегляду не довів належними та допустимими доказами правомірність власних дій (бездіяльності), які є предметом оскарження позивачем.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі статтею 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31.07.2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно з Рішенням ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyyv. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

З метою визначення порядку підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими наказом Міністерства внутрішніх справ України від 23.11.2016 № 1235 затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції, затвердженим (далі Порядок № 1235).

Так, відповідно до Розділу ІІ Порядку № 1235 підставою для видання наказів по особовому складу є такі зміни в службовій діяльності, як зокрема - обчислення стажу служби в поліції, який дає право на встановлення поліцейським надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Згідно з пунктом 1 Розділу ІІІ Порядку № 1235 видавати накази по особовому складу можуть керівники органів та підрозділів поліції, а також закладів та установ, що належать до сфери управління Національної поліції України (далі - органи поліції), відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, а також номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Приписами пункту 2 Розділу ІІІ Порядку № 1235 встановлено, що підставою для підготовки та видання наказів по особовому складу є документи з питань проходження служби, подані до підрозділу кадрового забезпечення поліцейським, його керівником або працівником, який здійснює кадрове забезпечення підрозділу.

Отже, враховуючи наявні у розпорядження відповідача документи, що підтверджують періоди проходження служби під час участі ОСОБА_1 в миротворчих операціях ООН з підтримання миру та безпеки та встановлені у справі обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Національної поліції в Полтавській області здійснити перерахунок та зарахувати ОСОБА_1 до поточної календарної вислуги років та до стажу служби в поліції 112 повних календарних місяців за час проходження ним служби в міжнародних операціях ООН з підтримання миру і безпеки з 16.03.2013 по 17.03.2015, з 11.08.2016 по 01.03.2017, з 20.10.2018 по 15.08.2020 та з 07.11.2021 по 20.04.2022 у розрахунку один місяць за три відповідно до положень ч. 3 ст. 8 Закону № 613-XIV, шляхом видання наказу по особовому складу згідно Порядку № 1235 та встановити відповідний розмір надбавки, передбачений Постановою КМУ № 988 від 11.11.2015.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про додержання судом першої інстанції при прийнятті рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 по справі № 440/3809/24 норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги з підстав, викладених в останній, висновки суду першої інстанції не спростовують.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції в Полтавській області - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 03.06.2024 по справі № 440/3809/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді В.В. Катунов І.М. Ральченко