Справа № 420/17233/24
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , в якому позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 14.08.2023 по 28.08.2023 року включно, з 02.11.2023 по 08.11.2023 року включно, з 12.02.2024 по 04.03.2024 року включно, внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» №168 від 28.02.2022, у розмірі до 100000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць та з врахуванням здійснених виплат, за період його перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я з 14.08.2023 по 28.08.2023 року включно, з 02.11.2023 по 08.11.2023 року включно, з 12.02.2024 по 04.03.2024 року включно, із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 року №44.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 з 29.09.2021 року по 23.04.2023 року включно.

Наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) від 15 квітня 2024 року № 102-РС позивач переведений до ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключений зі списків військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 23.04.2023 № 114.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.06.2022 року № 131 позивача було відряджено до військової частини НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 для виконання завдань на підставі бойового розпорядження ОУВ «Примор`я» № 2393/23п/124дск від 07.06.2022 з 08 червня 2022 року до окремого розпорядження. 15.12.2022 року позивач отримав травму: мінно-вибухову травму, струс головного мозку, акубаротравма. Військовою частиною НОМЕР_2 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №443 від 16.12.2022 позивачу видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №35 від 17.12.2022, якою підтверджено, що 15.12.2022 року старший сержант військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримав травму за обставин 15.12.2022 приблизно о 6 год 20 хв. при вогневому ураженні позицій о. Первомайський.

Відтак, у зв`язку з отриманням бойового поранення пов`язаного із захистом Батьківщини, позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100 000 грн, відповідно до пункту 1 Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 р., пропорційно періодам стаціонарного лікування.

Проте, з наданих документів позивачу стало відомо, що у період його стаціонарних лікувань військовою частиною не було нараховано та виплачено додаткову винагороду за період стаціонарного лікування після отримання травми з 14.08.2023 по 28.08.2023 року включно, з 02.11.2023 по 08.11.2023 року включно, з 12.02.2024 по 04.03.2024 року включно.

Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 10.06.2024 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк на усунення недоліків позову.

Ухвалою від 17.06.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (ст. 262 КАС України); встановлено, що справа буде розглянута судом на підставі ст.262 КАС України у межах строків, визначених ст.258 КАС України та з урахуванням встановлених сторонам строків для подання заяв по суті.

До суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому в обґрунтування правової позиції зазначено, що станом на 03.06.2024 року будь-яких звернень до командування військової частини НОМЕР_1 від позивача з проханням роз`яснити причину невиплати не було, у тому числі не було і заяви щодо добровільного нарахування та виплати зазначених сум, що могло розглядатися як досудовий спосіб вирішення спору. Позивач даним правом не скористався. Також, позивач не надає достатніх доказів щодо перебування його саме в районі бойових дій згідно із змінами районів ведення бойових дій, що затверджуються щомісячно Генеральним Штабом Збройних Сил України із зазначенням відповідних територій, саме у зазначені позивачем періоди.

Відповідач зазначає, що виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) військових частин - особовому складу військової частини. Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Відповідно до довідки №35 від 16.12.2022 року про обставини травми, виданої командиром військової частини НОМЕР_2 , позивач отримав поранення під час несення служби, а не під час захисту Батьківщини, що в свою чергу є зовсім іншою подією.

Також відповідач зазначає, що позивач не надав до суду та військової частини НОМЕР_1 витяг про результати проведення службового розслідування відповідно Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21.11.2017 № 608, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 13.12.2017 за № 1503/31371. військовою частиною НОМЕР_2 відносно отримання травми, що є однією із вимог визначення права на виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.

Представником позивача зазначено, що у період з 14.08.2023 року по 28.08.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня», доказом чого є виписка із медичної карти стаціонарного хворого кардіологічного центра №9768/1650. Проте позивачем не вказано у позовній заяві інформацію, що на цей час він знаходився у відряджені до військової частини НОМЕР_2 , тому питання щодо надання підтверджуючих даних належить до компетенції військової частини НОМЕР_2 .

Також, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 114 від 23.04.2024 року ОСОБА_1 було переміщено до ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ним було проведено усі необхідні розрахунки, видано грошовий атестат, заперечень з боку ОСОБА_1 не надходило.

Відповідач звертає увагу, що в інших наданих позивачем документах, а саме у виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 5741 та у виписці із медичної карти стаціонарного хворого № 3393, основною ціллю звернення до закладів охорони здоров`я не є наслідки МВТ (мінно-вибухової травми), а є інші скарги позивача на здоров`я.

Враховуючи вищевикладене, дії військової частини НОМЕР_1 були вчинені у відповідності до вимог чинного законодавства України, жодної бездіяльності чи протиправних дій з боку військової частини НОМЕР_1 допущено не було, у зв`язку з чим вбачається, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, отже підстави для задоволення позовної заяви у цій справі відсутні.

25.06.2024 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій позивач зазначає, що відповідачем ігнорується наявність та зміст рапорту заступника командира роти охорони з морально-психологічного забезпечення старшого лейтенанта ОСОБА_2 , рапорту позивача командиру військової частини НОМЕР_2 від 15.12.2022 року, довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 № 1792 від 22.03.2024 що дає чітку можливість встановлення факту отримання позивачем травми пов`язаної із захистом Батьківщини.

Більш того, військовою частиною НОМЕР_2 листом № 154/54/234/1/1348 від 23.06.2024 року надано копію наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 16.12.2022 року № 443. У вказаному наказі встановлено, що позивач отримав бойове травмування під час виконання обов`язків військової служби та захисту Батьківщини.

За приписами ч.5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до п.10 ч.1 ст.4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.

Відтак, справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у Військовій частині НОМЕР_1 з 29.09.2021 року по 23.04.2023 року включно.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 131 від 08.06.2022 року позивача відряджено до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) для виконання завдань на підставі бойового розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № 2393/23п/124дск від 07.06.2022 з 08 червня 2022 року до окремого розпорядження.

15.12.2022 року заступником командира роти охорони з морально-психологічного забезпечення подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до вказаного рапорту, 15.12.2022 року було здійснено вогневе ураження о. Первомайський, а саме вогневих позиції «Фелікс-2», «П-2» та будівлі казематів. В результаті вогневого ураження головний сержант командир відділення зенітного взводу 4-ї зенітної ракетної батареї НОМЕР_4 зенітного ракетного дивізіону старший сержант ОСОБА_1 зазнав впливу ударної хвилі, отримав першу медичну допомогу від санітарного інструктора старшини 1 статті ОСОБА_3 та був евакуйований до м. Очаків Миколаївської області.

15.12.2022 року страшим сержантом ОСОБА_1 подано рапорт командиру військової частини НОМЕР_2 .

Відповідно до вказаного рапорту, 15.12.2022 року о 06:20 год. було здійснено вогневе ураження о. Первомайський, а саме вогневих позицій «Фелікс-2», «П-2» та будівлі казематів. В результаті вогневого ураження ОСОБА_1 зазнав впливу ударної хвилі, відчув недомагання та головний біль, про що доповів коменданту о. Первомайськийстаршому лейтенанту ОСОБА_4 та звернувся за допомогою до санітарного інструктора, був евакуйований до м. Очаків Миколаївської області.

Військовою частиною НОМЕР_2 на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_2 №443 від 16.12.2022 року позивачу видано довідку про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) №35 від 17.12.2022 року, якою підтверджено, що 15.12.2022 року старший сержант військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримав травму за обставин 15.12.2022 року приблизно о 6 год 20 хв. при вогневому ураженні позицій о. Первомайський.

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 №443 від 16.12.2022 року «Про отримання бойового травмування військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який відряджений до військової частини НОМЕР_2 » встановлено, що позивач отримав бойове травмування під час виконання обов`язків військової служби та захисту Батьківщини.

У період з 14.08.2023 року по 28.08.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Миколаївська обласна клінічна лікарня», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого кардіологічного центра № 9768/1650.

У пункті «основний діагноз», зокрема, вказано: наслідки МВТ (15.12.2022 року) у вигляді струсу головного мозку, акубаротравми, гіпертензивно-лікворного, вестибуло-атактичного синдромів, стадія загострення.

У період з 02.11.2023 року по 08.11.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у Військово-медичному клінічному центрі Південного регіону, що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 5741.

У пункті «повний діагноз» (основне захворювання, супутні захворювання та ускладнення), зокрема, вказано: Наслідки МВТ (15.12.2022 року), акубаротравми, ЗЧМТ, струсу головного мозку у вигляді вестибуло-атактичного, цефалгічного синдромів.

З 12.02.2024 року по 04.03.2024 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Одеська обласна клінічна лікарня Одеської обласної ради», що підтверджується випискою з медичної карти стаціонарного хворого № 3393.

У пункті «заключний клінічний діагноз», зокрема, вказано: енцефалопатія змішаного генезу (післятравматична (МВТ 15.12.2022 року), атеросклеротична, гіпертонічна і діабетична) ІІ ст з переважанням мозкового кровообігу у ВББ, вестібулопатичний синдром, стійкий цефалгічний синдром, зниження когнітивних функцій.

Окрім того, у виписці міститься рекомендація про направлення на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби з огляду на виявлення захворювання, наслідків мінно-вибухової травми 15.12.2022 р., що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 № 1792 від 22.03.2024 у розділі «діагноз» та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва вказано: наслідки ВТ (15.12.2022), струсу головного мозку у вигляді цефалгічного, астеновегетативного синдрома з незначним порушенням функції; акубаротравми у вигляді двобічної змішаної приглухуватості 1 ст. зі сприйняттям шепітної мови на праве вухо 3 м, на ліве 3,5 м. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.

Також позивача визнано обмежено непридатним до військової служби.

Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 № 1792 від 22.03.2024 року та з урахуванням виданої військовою частиною НОМЕР_2 довідки №35 від 17.12.2022 року, травма позивача є такою, що отримана ним під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини.

Наказом Командувача військ оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по особовому складу) № 102-РС від 15 квітня 2024 року позивача переведено до ІНФОРМАЦІЯ_2 , виключено зі списків військової частини НОМЕР_1 відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 114 від 23.04.2023 року.

02.05.2024 року представник позивача звернувся до військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом, в якому, зокрема, просив надати: належним чином засвідчену копію довідки про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (по формі, передбаченій у додатку 6 до Постанови КМ України № 413) за період проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_1 починаючи з 24.02.2022 року; належним чином засвідчені копії витягів із наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за 2022, 2023, 2023 роки, в частині, що стосується ОСОБА_1 .

Листом № 333/фес та листом № 334/фес від 08.05.2024 року військовою частиною НОМЕР_1 було надано запитувані документи.

Як зазначено позивачем, з наданих документів останньому стало відомо, що у період його стаціонарних лікувань військовою частиною не було нараховано та виплачено додаткову винагороду за період стаціонарного лікування після отримання травми з 14.08.2023 по 28.08.2023 року включно, з 02.11.2023 по 08.11.2023 року включно, з 12.02.2024 по 04.03.2024 року включно.

Позивач зазначає, що станом на дату подання позову відповідачем не нарахована додаткова грошова винагорода за спірні періоди перебування позивача за період стаціонарного лікування після отримання травми у розмірі 100 тис. грн., у зв`язку з чим останній звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до абзацу 1 статті 1-1 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_5 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, № 451/2023 від 26.07.2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168), пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 № 1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п. 1 Постанови № 168 в редакції, яка діє з 21.01.2023 року на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора,у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Водночас, відповідно до вимог пункту 1 Постанови КМУ № 168, для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України у розмірі, збільшеному до 100 000 грн є встановлення таких обставин, як, зокрема: - перебування на військовій службі у період дії воєнного стану; - перебування на військовій службі у статусі військовослужбовця Збройних Сил України; - перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з отриманням поранення, пов`язаним із захистом Батьківщини / перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії, пов`язаного із захистом Батьківщини.

Пунктом 11 розділу XXXIV Порядку №260 визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень також включаються військовослужбовці, які, зокрема, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою або каліцтвом), отриманим після введення воєнного стану та пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку з отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії,- за весь час (періоди) перебування на такому лікуванні або у відпустці.

Відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, підставою для видання наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, є довідка про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року №402, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 17 листопада 2008 року за № 1109/15800, видана командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини.

Судом під час розгляду справи встановлено, що відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 131 від 08.06.2022 року позивача відряджено до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_1 ) для виконання завдань на підставі бойового розпорядження ОУВ « ІНФОРМАЦІЯ_4 » № 2393/23п/124дск від 07.06.2022 з 08 червня 2022 року до окремого розпорядження.

Судом також встановлено, що позивач знаходився на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та проходив лікування після поранення отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби у періоди з 14.08.2023 по 28.08.2023 року включно, з 02.11.2023 по 08.11.2023 року включно, з 12.02.2024 по 04.03.2024 року включно.

Відповідно до довідки №35 від 16.12.2022 року про обставини травми, виданої командиром військової частини НОМЕР_2 позивач отримав поранення під час несення служби.

В довідці вказано, що вона є Додатком 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, тому ця довідка, відповідно до пункту 12 розділу XXXIV Порядку №260, є підставою для видання наказу про виплату позивачу додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Крім того, наказом командира військової частини НОМЕР_2 №443 від 16.12.2022 року «Про отримання бойового травмування військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , який відряджений до військової частини НОМЕР_2 » встановлено, що позивач отримав бойове травмування під час виконання обов`язків військової служби та захисту Батьківщини.

При цьому довідкою військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_3 № 1792 від 22.03.2024 року, з урахуванням виданої військовою частиною НОМЕР_2 довідки №35 від 17.12.2022 року підтверджується травма позивача, що отримана ним під час безпосередньої участі у бойових діях по захисту Батьківщини.

Відтак, матеріалами справи підтверджено, а протилежного не доведено відповідачем, що позивач за наслідками отриманого поранення під час захисту Батьківщини, у спірних періодах перебував на стаціонарному лікуванні у медичних закладах Міністерства оборони України.

Отже, суд критично оцінює доводи представника відповідача, що позивач отримав поранення у зв`язку з іншими подіями, а не під час захисту Батьківщини.

Крім того, суд не приймає до уваги доводи відповідача про необхідність надання позивачем витягу про результати проведення службового розслідування для отримання додаткової винагороди збільшеної до 100000,00 грн., оскільки вказане не передбачено ані Постановою КМУ № 168, ані Порядком №260.

За таких обставин, позивач має право на отримання додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. за весь час (періоди) перебування на лікуванні з 14.08.2023 по 28.08.2023 року включно, з 02.11.2023 по 08.11.2023 року включно, з 12.02.2024 по 04.03.2024 року включно.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів, суд зазначає, що такі вимоги задоволенню не підлягають, оскільки є передчасними. В даному випадку відсутня дата проведення остаточного розрахунку з позивачем, тому суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому. Відповідно до ст.4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Згідно положень ст. 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень ст. 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до вимог статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судовий збір не підлягає стягненню, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог п.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 10, 77, 90, 139, 242-246, 250, 251, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_3 , Код ЄДРПОУ НОМЕР_6 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких додаткової винагороди виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 14.08.2023 року по 28.08.2023 року включно, з 02.11.2023 року по 08.11.2023 року включно, з 12.02.2024 року по 04.03.2024 року включно.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 14.08.2023 року по 28.08.2023 року включно, з 02.11.2023 року по 08.11.2023 року включно, з 12.02.2024 року по 04.03.2024 року включно, з урахуванням фактично виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили у порядку ст.255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст.295-297 КАС України.

Суддя Самойлюк Г.П.