Справа № 160/6973/24
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-06-10 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2024 рокуСправа №160/6973/24
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Царікової О.В
18.03.2024 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Комісії Головного управління Національної гвардії України, в якому позивач просить:
- визнати протиправними дії комісії Головного управління Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням часткової втрати працездатності, що настала внаслідок захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби;
- зобов`язати комісію Головного управління Національної гвардії України повторно розглянути заяву призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у зв`язку із отриманням часткової втрати працездатності, що настала внаслідок захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що у липні 2023 року до комісії Головного управління Національної гвардії України позивачем подано пакет документів на призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ № 975 від 25.12.2013, у зв`язку з втратою 25% професійної працездатності під час проходження військової служби. Листом Військової частини НОМЕР_2 НГУ від 24.10.2023 №б/36/11-3116, позивача проінформовано, що комісією Головного управління Національної гвардії України (протокол №597/975 від 29.09.2023) прийнято рішення не здійснювати позивачу призначення та виплати одноразової грошової допомоги за встановлені 25% втрати професійної працездатності у зв`язку із захворюваннями, пов`язаними з проходженням військової служби, оскільки подані документи не підтверджують факт утрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби. Такі дії відповідача позивач вважає протиправними, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
10.04.2024 року ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду відкрито провадження у справі та призначено розгляд останньої за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.
Відповідач своїм право на подання відзиву на позовну заяву не скористався.
Дослідивши повно і всебічно письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 станом на день звернення до комісії Головного управління Національної гвардії України для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ № 975 від 25.12.2013, у зв`язку з втратою 25% професійної працездатності під час проходження військової служби проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 Національної гвардії України
Позивач звернувся до комісії Головного управління Національної гвардії України для призначення одноразової грошової допомоги відповідно до Постанови КМУ № 975 від 25.12.2013, у зв`язку з втратою 25% професійної працездатності під час проходження військової служби.
Листом № 6/36/11-3116 від 24.10.2023 Військова частина НОМЕР_2 Національної Гвардії України повідомила позивача, що комісією Головного управління Національної гвардії України (протокол №597/975 від 29.09.2023) прийнято рішення не здійснювати позивачу призначення та виплати одноразової грошової допомоги за встановлені 25% втрати професійної працездатності у зв`язку із захворюваннями, пов`язаними з проходженням військової служби, оскільки подані документи не підтверджують факт утрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби
Протоколом №597/975 від 29.09.2023 встановлено, що в ході розгляду зазначених матеріалів встановлено, що старший лейтенант ОСОБА_1 проходить військову службу за призовом під час мобілізації (довідка із військової частини НОМЕР_2 від 10 липня 2023 року №2346).
Згідно з наданою довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати професійної придатності у відсотках серії 12 ААА №010094 виданої Дніпропетровським обласним центром медико-соціальної експертизи обласною МСЕК №3 за результатами огляду ОСОБА_1 06 липня 2023 року встановлено 25 % втрати професійної працездатності у зв`язку з захворюваннями пов`язаними з проходженням військової служби.
При цьому, комісією Головного управління Національної гвардії України зроблено висновок, що оскільки надіслані документи не підтверджують факт утрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби, комісією запропоновано призначення та виплату одноразової допомоги ОСОБА_1 за встановлені 25% втрати професійної працездатності у зв`язку із захворюванням, пов`язаним з проходженням військової служби не здійснювати.
Не погоджуючись з відмовою у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з частковою втратою працездатності, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.
Відповідно до підпункту 5 пункту 2 статті 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (надалі - Закон), одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби.
Згідно з пунктом 2 статті 16-2 зазначеного Закону, одноразова грошова допомога у випадках, зазначених у підпунктах 5-9 пункту 2 статті 16 цього Закону, призначається і виплачується залежно від встановленої військовослужбовцю, військовозобов`язаному або резервісту інвалідності та ступеня втрати ним працездатності у розмірі, визначеному Кабінетом Міністрів України. При цьому у випадках, зазначених у підпункті 5 пункту 2 статті 16 цього Закону, розмір одноразової грошової допомоги не може бути меншим за 70-кратний прожитковий мінімум, встановлений законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року.
У свою чергу механізм призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві визначається постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2013 року №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» (далі Порядок №975).
Відповідно до п.7 Порядку, у разі часткової втрати працездатності без установлення інвалідності одноразова грошова допомога виплачується залежно від ступеня втрати працездатності, який установлюється медико-соціальною експертною комісією, у розмірі, що визначається у відсотках від 70-кратного прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому вперше встановлено ступінь втрати працездатності, військовослужбовцю, який отримав поранення (контузію, травму або каліцтво), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, а також особі, звільненій з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби.
Згідно абзацу четвертого пункту 3 Порядку № 975, днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є: у разі встановлення ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності - дата, зазначена у довідці медико-соціальної експертної комісії.
Відмовляючи у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з частковою втратою працездатності, відповідачем зазначено, що надіслані документи не підтверджують факт утрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби.
Згідно довідки №159-с/НГУ від 20.04.2023 встановлено наступні захворювання: «ІХС: мікроваскулярна стенокардії, стан після КАГ від 24.12.2022 (інтактні КА), транзисторна екстрасистолія (ДМЕКГ від 08.02.2023), СН ІІ А ст., ІІ ФК за NYHA зі збереженою скорочувальною функцією лівого шлуночка (ФВ - 68%), порушено дістальною функцією лівого та правого шлуночків. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 3 ступеня АГ, гіпертензивне серце (гіпертрофія лівого шлуночка) серцево-судинний ризик 3. Емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип F60.3. Хронічний гастродуоденіт, стадія ремісії. Хронічний панкреатит, стадія ремісії. Вертеброгенна торакалгія зі стійким больовим та м`язово-тонічними синдромами на тлі S-подібного сколіозу І (першого) ступеня, остеохондрозу грудного відділку хребта, протрузії міжхребцевого диску Thll-Th12 до 4.0 мм, клиноподібної деформації тіл Th8, Th12 І(другого) ступеня, двобічного форамінального стенозу Th2-Tho з незначним порушенням статико-динамічної функції хребта».
Після переліку цих захворювань, довідка №159-с/НГУ від 20.04.2023 містить позначення: «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».
Окрім того, за результатами проходження МСЕК позивачу видано довідку серії 12AAA №010094, в якій зазначено: «4. Ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 25% (двадцять п`ять); 5. Причина втрати професійної працездатності: захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби».
Отже, з метою належного вирішення спору, суду необхідно встановити факт тотожності понять «під час проходження військової служби» та «під час виконання обов`язків військової служби».
Згідно з частинами 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.
Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.
Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.
Щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які в добровільному порядку проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний та воєнний час (частина 9 статті 1 Закону).
Частиною 4 статті 2 вказаного Закону передбачено наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу.
Строкову військову службу громадяни України проходять відповідно до законів України у Збройних Силах України та інших військових формуваннях з метою здобуття військово-облікової спеціальності, набуття практичних навичок і умінь для збройного захисту Вітчизни (частина 5 статті 2 Закону).
За змістом статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом, у тому числі військовозобов`язаних, які проходять збори, та резервістів під час мобілізації.
Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.
У відповідності до п. 2 Порядку №975, військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Військовозобов`язані та резервісти вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби, служби у військовому резерві, за умов, визначених Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та указами Президента України.
Відповідно до ч. 4 статті 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби:
1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять);
2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби;
3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника);
4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою;
5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.
З викладеного слідує висновок, що поняття «під час проходження військової служби» та «під час виконання обов`язків військової служби» законом не ототожнені, проте чинне законодавство визначень їх понять не містить.
Відповідно до пункту 2.1 глави 2 розділу І Положення № 402, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови.
Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.
Згідно з пунктом 21.5 глави 21 розділу II Положення № 402 постанови ВЛК про причинний зв`язок захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв приймаються в таких формулюваннях:
- д) Захворювання (поранення, контузія, каліцтво, травма), ТАК, пов`язане з проходженням військової служби - якщо воно виникло в період служби у військових частинах та установах, які не входять до складу діючої армії, або коли захворювання, що виникло до військової служби, у період служби досягло такого розвитку, який обмежує придатність або призводить до непридатності (у тому числі тимчасової) до військової служби, служби з військової спеціальності.
Форма №158/о заповнюється щодо хворих, які підлягають державному обов`язковому особистому страхуванню у разі втрати ними працездатності в результаті поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання, що сталися при виконанні службових обов`язків (пункт 2 вказаної Інструкції).
У формі № 158/о зазначається кожний хворий, який звернувся до МСЕК для визначення ступеня втрати працездатності в результаті поранення (контузії, травми або каліцтва) чи інвалідності, що настала внаслідок виконання службових обов`язків. Форма № 158/о складається з двох частин: одна видається страхувальнику, друга видається застрахованій особі (пункт 4 вказаної Інструкції).
Частина довідки, що видається страхувальнику: у пункті 1 зазначається місцезнаходження МСЕК; у пункті 2 зазначається профіль МСЕК, що оглядала застраховану особу; у пункті 3 зазначаються прізвище, ім`я, по батькові застрахованої особи; у пункті 4 зазначається словами ступінь втрати професійної працездатності у відсотках; у пункті 5 зазначається, у зв`язку з чим встановлено ступінь втрати професійної працездатності у відсотках (трудове каліцтво, травма); у пункті 6 зазначається дата встановлення страхового випадку; у пункті 7 зазначається номер акта огляду МСЕК; у пункті 8 зазначається дата огляду застрахованої особи МСЕК (пункт 5 вказаної Інструкції).
Частина довідки, що видається застрахованій особі: у пункті 1 зазначається місцезнаходження МСЕК, що оглядала застраховану особу; у пункті 2 зазначається профіль МСЕК; у пункті 3 зазначаються її прізвище, ім`я, по батькові; у пункті 4 зазначається дата огляду МСЕК; у пункті 5 зазначається словами ступінь втрати професійної працездатності у відсотках; у пункті 6 зазначається номер акта огляду на МСЕК; у пункті 7 зазначається дата огляду МСЕК (пункт 6 вказаної Інструкції).
Кожна частина форми № 158/о засвідчується підписом голови та печаткою МСЕК (пункт 7 вказаної Інструкції).
Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що у разі встановлення військовослужбовцю втрати працездатності без установлення інвалідності останній набуває право на виплату одноразової грошової допомоги, яка виплачується залежно від встановленого ступеня втрати працездатності.
Відмовляючи у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги відповідач зазначив, що наданими заявником документами не підтверджено, що його захворювання отримано саме під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності, проте суд не погоджується з таким твердженням відповідача.
Судом встановлено, що відмовляючи у виплаті одноразової грошової допомоги, у зв`язку з частковою втратою працездатності, відповідачем зазначено, що надіслані документи не підтверджують факт утрати працездатності внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби.
Згідно довідки №159-с/НГУ від 20.04.2023 встановлено наступні захворювання: «ІХС: мікроваскулярна стенокардії, стан після КАГ від 24.12.2022 (інтактні КА), транзисторна екстрасистолія (ДМЕКГ від 08.02.2023), СН ІІ А ст., ІІ ФК за NYHA зі збереженою скорочувальною функцією лівого шлуночка (ФВ - 68%), порушено дістальною функцією лівого та правого шлуночків. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., 3 ступеня АГ, гіпертензивне серце (гіпертрофія лівого шлуночка) серцево-судинний ризик 3. Емоційно-нестійкий розлад особистості, імпульсивний тип F60.3. Хронічний гастродуоденіт, стадія ремісії. Хронічний панкреатит, стадія ремісії. Вертеброгенна торакалгія зі стійким больовим та м`язово-тонічними синдромами на тлі S-подібного сколіозу І (першого) ступеня, остеохондрозу грудного відділку хребта, протрузії міжхребцевого диску Thll-Th12 до 4.0 мм, клиноподібної деформації тіл Th8, Th12 І(другого) ступеня, двобічного форамінального стенозу Th2-Tho з незначним порушенням статико-динамічної функції хребта».
Після переліку цих захворювань, довідка №159-с/НГУ від 20.04.2023 містить позначення: «Захворювання, ТАК, пов`язані з проходженням військової служби».
Окрім того, за результатами проходження МСЕК позивачу видано довідку серії 12AAA №010094, в якій зазначено: «4. Ступінь втрати професійної працездатності у відсотках: 25% (двадцять п`ять); 5. Причина втрати професійної працездатності: захворювання, так, пов`язані з проходженням військової служби».
Військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Проходження військової служби здійснюється громадянами України у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом (частина перша, друга статті 2 Закону № 2232-XII).
Проходження військової служби і виконання обов`язків військової служби є складовими визначення «військова служба» і свого роду тотожними поняттями. При цьому проходження військової служби - є терміном що визначає показник перебування особи в часі, а виконання обов`язків військової служби - є терміном, що визначає певні дії особи.
Належить зазначити, що виконання обов`язків військової служби здійснюється під час проходження військової служби. Тобто, визначення «під час проходження військової служби» є більш широким та включає в себе і час виконання обов`язків військової служби.
Аналогічна правова позиція висловлена і Верховним Судом у справах №803/1093/16, №750/5074/17.
З урахуванням викладеного, суд зазначає про неправомірність висновків відповідача щодо непідтвердження наданими позивачем документами обставин отримання останнім захворювання, та за його наслідками часткової втрати працездатності під час виконання ним обов`язків військової служби.
Враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними дій комісії Головного управління Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням часткової втрати працездатності, що настала внаслідок захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби підлягають задоволенню.
Як наслідок, підлягає задоволенню позовна вимога про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у зв`язку із отриманням часткової втрати працездатності, що настала внаслідок захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року № 975, з урахуванням висновків суду.
Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Згідно ч.1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Керуючись ст.2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ВИРІШИВ:
Визнати протиправними дії комісії Головного управління Національної гвардії України щодо відмови ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням часткової втрати працездатності, що настала внаслідок захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби.
Зобов`язати комісію Головного управління Національної гвардії України повторно розглянути заяву про призначення та виплату одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), у зв`язку із отриманням часткової втрати працездатності, що настала внаслідок захворювань, пов`язаних з проходженням військової служби, відповідно до Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 року №975, з урахуванням висновків суду.
Розподіл судових витрат не здійснюється.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складений 10.06.2024.

Суддя О.В. Царікова