Справа № 484/3266/24
Суддя: Паньков Д. А.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 484/3266/24
Провадження № 2-а/484/31/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.09.2024 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Панькова Д.А.

секретаря судового засідання Кузьменко Ю.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕНА №1784350 від 30.03.2024, -

У С Т А Н О В И В :

09.05.2024 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що постановою серії ЕНА № 1784350 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 30.03.2024 року, ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 126 КУпАП.

У вищевказаній постанові зазначено, що 30.03.2024р. о 17:23:40 в м. Первомайськ по вул. Київській 54 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія, чим порушив ПДР 2.1а та без поліса обов`язкового страхування чим порушив ПДР 2.1г.

Представник позивача вказує, що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 07.06.2024р. після того, як хотів скористатися своєю платіжною карткою для розрахунку, і не зміг цього зробити, оскільки картку заблокував банк.

До цього часу Відповідачем оскаржувана постанова Позивачу не надавалася та не направлялася.

Зазначає, що вищевказана постанова є незаконною та винесена безпідставно, оскільки з матеріалів адміністративного правопорушення, на підставі яких позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності, є лише постанова про адміністративне правопорушення, яка не відповідає законодавству та дійсності та не може вважатись достатнім доказом вчинення Позивачем правопорушення.

Так, як вбачається з оскаржуваної постанови, в ній не зазначено: ані розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, ані вказівку про порядок і строк її оскарження. Також, постанова не підписана посадовою особою, яка розглянула справу. Тобто, резолютивна частина оскаржуваної постанови, на думку представника, не містить виду адміністративного стягнення.

Також, дана постанова заповнена не від руки та надрукована не в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, не була оголошена негайно після її розгляду, копія постанови протягом 3-х днів не вручалася та не надсилалася особі, щодо якої вона була винесена, не вручалася під розписку, не містить відмітки про направлення постанови особи, не вручалася на місці вчинення правопорушення та не набрала законної сили, а тому не могла бути пред`явлена до виконання.

Крім того, з матеріалів адміністративної справи, на підставі якої була винесена оскаржувана постанова, не вбачається жодних доказів, крім самої постанови, наприклад показань свідків, показань технічних приладів чи технічних засобів, чи будь-яких інших доказів по справі, які існували б на момент розгляду адміністративної справи.

Зазначене вище свідчить про те, що Відповідач розглянув справу та притягнув Позивача до відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів вини, упереджено, оскільки керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними.

Також, представник позивача вказує, що поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів на вищевказаний автомобіль не потрібен, оскільки син власника зазначеного транспортного засобу є учасником бойових дій.

На підставі вищевикладеного, представник позивача вважає, що постанову ЕНА № 178450 від 30.03.2024р. винесено з порушенням чинного законодавства, оскільки у Відповідача не було жодної підстави для складання оскаржуваної постанови.

На підставі ст.ст. 262-263 КАС України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник відповідача, Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив, в якому просила в задоволенні позову відмовити вказуючи, що твердження позивача не відповідають дійсності, а вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки постанова серія ЕНА № 1784350 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, винесена поліцейським Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ст. сержантом поліції Кириловим Іваном Володимировичем, якому у відповідно до чинного законодавства та посадових інструкцій надано повноваження розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення. Так, 30.03.2024, було отримано повідомлення зі спецлінії 102, про те, що в Миколаївській області м. Первомайськ по вул. Київській, в районі будинку 54, водій транспортного засобу Ford, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись в крайній правій смузі руху по дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, під час здійснення випередження транспортного засобу ЗАЗ, який рухався в крайній лівій смузі попутного напрямку, порушив п. 13.1 та п. 13.3 Правил дорожнього руху України та п. 2.10а Правил дорожнього руху України, тобто будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди залишив місце події. Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» та ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» працівниками поліції проводилося відпрацювання вказаного виклику.

Під час відпрацювання та перевірки водія було виявлено, що транспортним засобом Ford, реєстраційний номер НОМЕР_1 , керував ОСОБА_1 . (Постановою від 06.06.2024 Первомайського районного суду Миколаївської області по справі 484/1815/24 та постановою від 06.06.2024 Первомайського районного суду Миколаївської області по справі 484/1816/24 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП)

При оформленні ДТП в учасників було перевірено документи, однак Позивач, відповідно до відеозапису № Шаманаєв ст. 130 ст. 124, 122-4 (6) на 02:15 хв, не надав документи передбачені в п. 2.1 Правил дорожнього руху України, а саме: посвідчення водія, відповідної категорії та поліс обов`язкового-цивільного страхування, чим порушив ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Що стосується, порушення позивачем п.2.1.а. ПДР України, а саме відсутності посвідчення водія на право керування транспортними засобами, то відповідно до пункту 2.1 а. ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії. При цьому, до адміністративного позову позивачем не надано чинний поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а відповідно до данних з сайта МТСБУ станом на 30.03.2024 поліс на транспортний засіб № НОМЕР_1 відсутній, тобто співробітники поліції в рамках законодавства України та в законний спосіб склали постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП України. Також, Позивач не надав жодних доказів, які спростовували б факт порушення ним вимог п.2.1 ПДР України, крім того, він не заперечував самого факту вчинення ним правопорушення.

Крім того, про складання постанови серії ЕНА №1784350 від 30.03.2024, винесеної за скоєння адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 КУпАП України, якою накладено адміністративне стягнення в вигляді штрафу в розмірі 425 грн. ОСОБА_1 дізнався 30.03.2024 та відмовився в отриманні копії постанови, тобто в день винесення постанови, але, відповідно до постанови, вона була направлена на адресу Позивача 01.04.2024 за вих № 8334, строк оскарження вказаної постанови сплив в квітні 2024. Однак, Позивач звернувся до Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області з адміністративним позовом з порушенням вимог ст. 122 КАС України. Реалізація Позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача чи третіх осіб. Позивач, необгрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавив себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строку звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

В позовній заяві представник позивача вказує, що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_1 дізнався лише 07.06.2024р. після того, як хотів скористатися своєю платіжною карткою для розрахунку, і не зміг цього зробити, оскільки картку заблокував банк.

До цього часу Відповідачем оскаржувана постанова Позивачу не надавалася та не направлялася.

На підтвердження цих обставин надала копію постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 74848746 від 24.04.2024р.

Суд визнає обставини, що стали причиною пропуску десятиденного строку звернення до суду із позовною заявою про оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, поважними, та вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до сду із даним позовом.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.71 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом встановлено, що поліцейським Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ст. сержантом поліції Кириловим Іваном Володимировичем, винесена постанова серії ЕНА №1784350 від 30.03.2024 згідно якої 30.03.2024р. о 17:23:40 в м. Первомайськ по вул. Київській 54 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Форд державний номерний знак НОМЕР_1 без посвідчення водія, чим порушив п 2.1а Правил дорожнього руху та без поліса обов`язкового страхування чим порушив п 2.1г. Правил дорожнього руху, тобто скоїв правопорушення передбачене ч. 1 ст. 126 КУпАП, та позивача було піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 425 грн.

В позовній заяві позивач вказує, що оскаржувана постанова не відповідає законодавству, оскільки в ній не зазначено: ані розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, ані вказівку про порядок і строк її оскарження. Також, постанова не підписана посадовою особою, яка розглянула справу. Також, дана постанова заповнена не від руки та надрукована не в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, не була оголошена негайно після її розгляду, копія постанови протягом 3-х днів не вручалася та не надсилалася особі, щодо якої вона була винесена, не вручалася під розписку, не містить відмітки про направлення постанови особи, не вручалася на місці вчинення правопорушення та не набрала законної сили, а тому не могла бути пред`явлена до виконання.

Однак, дані твердження представника позивача не відповідають дійсності виходячи з наступного.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23 грудня 2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови повинен відповідати вимогам, встановленим статтями 283, 284 КУпАП.

Частинами 2, 3, 4 ст.283 КУпАП встановлено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище,ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

При цьому, в матеріалах справи наявна копія оскаржуваної постанови серії ЕНА №1784350 від 30.03.2024, зміст якої повною мірою відповідає вимогам чинного законодавства, зокрема, в ній зазначено: найменування органу, який виніс постанову, дату розгляду справи, відомості про особу, стосовно якої розглядається справа, розмір штрафу та порядок його сплати, правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження, відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу, порядок і строк її оскарження, підпис посадової особи, яка розглянула справу, відмітка про відмову позивача від отримання копії оскаржуваної постанови та відомості про направлення зазначеної копії позивачу рекомендованим листом за вих. № 8334 від 01.04.2024р.

Разом з тим, не зрозуміло де позивач отримав копію постанови серії ЕНА №1784350 від 30.03.2024, яка додана ним до позовної заяви і в якій відсутні певні відомості стосовно адміністративного правопорушення, оскільки, як зазначив сам представник позивача, до цього часу Відповідачем оскаржувана постанова Позивачу не надавалася та не направлялася.

Також, представник позивача у позові зазначає, що з матеріалів адміністративної справи, на підставі якої була винесена оскаржувана постанова, не вбачається жодних доказів вчинення позивачем правопорушення, що свідчить про те, що Відповідач розглянув справу та притягнув Позивача до відповідальності за відсутності доказів вчинення ним правопорушення, за відсутності доказів вини, упереджено, оскільки керувався лише домислами, припущеннями та неіснуючими даними. Крім того, поліс обов`язкового страхування цивільно правової відповідальності наземних транспортних засобів на вищевказаний автомобіль не потрібен, оскільки син власника зазначеного транспортного засобу є учасником бойових дій.

Однак, дані твердження представника позивача є наслідком невірного тлумачення норм права та суперечать вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до п.п. «ґ» п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, поліс (сертифікат) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Водії, які відповідно до законодавства звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів на території України, повинні мати при собі відповідні підтвердні документи (посвідчення).

Згідно до п.п. «а» п. 2.4 ПДР України на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також, крім іншого, пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Разом з тим, відповідно до положень ст. 16 Закону України «Про дорожній рух» водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, - страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно п. 13.1 ст. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом.

Аналіз вищевказаної норми свідчить про те, що від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України звільняються лише певні категорії громадян України, зокрема: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності.

З матеріалів справи вбачається, що автомобіль Ford, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить ОСОБА_2 , син якої ОСОБА_3 є учасником бойових дій і саме він звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України.

Разом з тим, будь які відомості стосовно того, що ОСОБА_1 , який керував вищевказаним транспортним засобом, має статус учасника бойових дій і звільняється від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України в матеріалах справи відсутні, а тому на нього дана пільга не розповсюджується.

Згідно з п. 1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Згідно п. 1.3. та п. 1.4 ПДР України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частина 1 ст. 126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка").

Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 484/1816/24 від 06.06.2024р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. на користь держави.

Також, постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області по справі № 484/1815/24 від 06.06.2024р. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 3 400 (трьох тисяч чотирьохсот) грн на користь держави.

Вказаними постановами встановлено, що 30.03.2024 року о 15:00 годині в м. Первомайську Миколаївської області по вул. Київській, 54 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Ford д.н.з. НОМЕР_1 в крайній правій смузі руху по дорозі, яка має дві смуги руху в одному напрямку, під час здійснення випередження автомобіля ЗАЗ-Daewoo д.н.з. НОМЕР_3 , який рухався в крайній лівій смузі попутного напрямку, не дотримався інтервалу внаслідок чого здійснив зіткнення з транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_3 . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження із завданими матеріальними збитками. Також, за вказаних обставин, ОСОБА_1 керував автомобілем Ford д.н.з. НОМЕР_1 , будучи учасником дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце події та перебував по вул. Корабельній, 16 в м. Первомайську.

Крім того, з оглянутих судом відеозаписів, зроблених працівниками поліції під час складання відносно ОСОБА_1 протоколів про адміністративне правопорушення за вищевказаних обставин, вбачається, що останній керував транспортним засобом та став учасником ДТП. Працівник поліції попросив ОСОБА_1 пред`явити документи, а саме посвідчення водія та поліс обов`язкового страхування, та запропонував пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі, на що останній відмовився та жодних документів не надав. Також, працівник поліції роз`яснив водію його права та повідомив, що відносно нього буде складено протокол про адміністративне правопорушення. Від дачі будь яких пояснень ОСОБА_1 відмовився.

При цьому, будь яких доказів наявності у ОСОБА_1 посвідчення водія та полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на момент складання відносно нього оскаржуваної постанови останнім та його представником надано не було та в матеріалах справи відсутні.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП повністю доведена в ході судового розгляду та підтверджується наявними у справі письмовими доказами, а постанова поліцейського Первомайського РВП ГУНП в Миколаївській області ст. сержанта поліції Кирилова Івана Володимировича серії ЕНА №1784350 від 30.03.2024 є правомірною та винесена з дотриманням вимог чинного законодавства, а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 242, 286 КАС України, ст. 276, 280, 293 КУпАП, суд -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, ) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення ЕНА №1784350 від 30.03.2024 - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: