Справа № 400/2157/23
Суддя: Мельник О.М.
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 р. № 400/2157/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Мельника О.М. розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовомПриватного підприємства «ТК «І.В.А.», вул. Добровольського, 10, м.Вознесенськ, Миколаївська область,56507,

до відповідачаВідділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті, вул. Космонавтів, 61,м. Миколаїв,54056,

провизнання протиправною та скасування постанови від 27.12.2022 № 336600,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ТК «І.В.А.» (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Відділ державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі - відповідач) в якому просить суд : визнати протиправною та скасувати постанову Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (Миколаївська область) № 336600 від 27.12.2022 року про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8500 грн.

Свій позов обґрунтовує наступним: позивач зазначає, що відповідачем було невірно проведені розрахунки перевищення норм. Так, у акті зазначено перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% під час перевезення багажу відповідність за що передбачена абзац 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Позивач вказує, що ні в постанові №336600, ні в акті №332074 від 19.10.2022, на підставі якої прийнято зазначену постанову, не вказано: де саме здійснювався габаритно-ваговий контроль зазначених в них транспортних засобів (в пункті габаритно-вагового контролю, чи в будь-якому іншому місці) якщо контроль відбувався в пункті габаритно-вагового контролю, то не зазначено місце встановлення такого пункту; не зазначені параметри обладнання, яким проводився габаритно-ваговий контроль транспортних засобів; не вказані документи, що підтверджують відповідність обладнання, яким проводився габаритно-ваговий контроль транспортних засобів державним стандартам України.

Суттєвим значенням для визначення міри відповідальності особи є результати габаритно - вагового зважування транспортного засобу. Без доведення Відповідачем правомірності розміщення вагового обладнання, яким 19.10.2022 здійснювався габаритно-ваговий контроль, його відповідності установленим стандартам, результати такого контролю не заслуговують на довіру.

Крім того, у акті №332074 від 19.10.2022 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом зазначено, що про порушення вагових норм, а саме навантаження на одиночну вісь - 12 580 кг., свідчить лише ТТН 181022/40 від 19.10.2022. Інших документів, на підставі яких посадові особи Укртрансбезпеки дійшли висновку про перевищення осьового навантаження, у акті №332074 не зазначено. Таке формулювання дає підстави для висновку, що 19.10.2022 посадові особи здійснили лише документальний габаритно-ваговий контроль без точного контролю.

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 Порядку документальний габаритно- ваговий контроль - визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу. Відтак, документальний габаритно-ваговий контроль може бути проведений тільки для визначення загальної маси транспортного засобу і для визначення осьових навантажень транспортного засобу він не може бути застосований. Відповідач, застосувавши оскаржуваною постановою до Позивача адміністративно-господарський штраф, вчинив: не на підставі, не у межах повноважень, що передбачені законами України, тобто з порушенням критерію правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, визначеного п. 1 ч. 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України); необґрунтовано, тобто без урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення - з порушенням критерію правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, визначеного п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України.

Сипучий вантаж, який є рухомим під час руху автомобіля, маса якого не є сталою у різних точках автомобіля під час руху, що в свою чергу, не дає можливості за відсутності відповідної методики зважування з достовірністю встановити, що перевезення вантажу здійснювалось з перевищенням вагових обмежень. Відповідачем не надано жодного документу, який би підтверджував, що вимірювальне (зважувальне) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси транспортного засобу має відповідну сертифікацію, як того вимагає чинне законодавство України, та не було надано підтвердження, що вимірювання було проведено відповідно до спеціальної методики, затвердженою спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади у сфері метрологіі.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає оскаржувану Постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 14.03.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін у судове засідання.

Відповідач відзив на адміністративний позов, надав, просив в задоволенні позову відмовити, посилаючись на правомірність дій відповідача, вказує що постанова про накладення штрафу є правомірною та скасуванню не підлягає.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

19.10.2022 року, посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Київській області Дердавної служби України з безпеки на транспорті , на під`їзді до М-03 км 4+100, було проведено ваговий контроль транспортного засобу марки MAN, державний номер НОМЕР_1 .

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю було виявлено порушення ЗУ «Про автомобільний транспорт», а саме перевищення вагових норм на строєну вісь від 5% до 10% включно, чим порушено ч. 1 абз. 14 ст.60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

В подальшому за результатами перевірки було винесено постанову про накладення адміністративно-господарського штрафу № 306600 від 27.12.2022 року.

За результатами розгляду справи Південним міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки (Миколаївська область) винесено: постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 306600 від 27.12.2022 року, якою стягнуто з позивача адміністративно-господарський штраф в сумі 8500,00 грн. за порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачене абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт»: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно при перевезенні вантажів без відповідного дозволу або подільного вантажу Ман держ.номер НОМЕР_1 .Не погодившись з постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Відповідно до абз. 4. п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 10.09.2014 року № 422 «Про оптимізацію систем центральних органів виконавчої влади», утворено Державну службу України з безпеки на транспорті.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 (зі змінами) затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі Положення).

Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

У відповідності до абз. 1 п. 8 Положення, Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.У відповідності до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 03.03.2020 року № 196-р «Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті»; утворені територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби за переліком згідно з додатком, зокрема, Південне міжрегіональне управління Укртрансбезпеки (Миколаївська область).

Стаття 6 Закону України «Про автомобільний транспорт» передбачає, що Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України; державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі); рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів.

Згідно з пунктом 14 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі Порядок № 1567), рейдова перевірка транспортних засобів проводиться на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях вантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагових комплексах, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, у пунктах пропуску через державний кордон за погодженням з начальником органу охорони державного кордону.

Відповідно до п. 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки перевіряється наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом.

Відповідно до пункту 18 Порядку здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі Порядок № 879) за результатами габаритно-вагового контролю на стаціонарному або пересувному пункті водієві транспортного засобу видається довідка про здійснення габаритно-вагового контролю із зазначенням часу і місця його здійснення.

Згідно з п. 20, 21 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

На підставі п. 25 27 Порядку № 1567 передбачено: що справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час та місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з абз. 14 ч. 1 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5 відсотків до 10 відсотків включно при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу - штраф у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи зазначене висновується, що відповідач наділений повноваженнями стосовно здійснення рейдових перевірок дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт, забезпечення габаритно-вагового контролю транспортних засобів, нарахування відповідної плати за перевищення нормативів допустимої ваги транспортного засобу.

Перевіряючи правомірність дій та рішень посадових осіб Укртрансбезпеки, з урахуванням підстав, за якими позивач пов`язує їх протиправність та скасування, суд виходить з наступного:

Відповідно до ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

До того ж, відповідно до Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, товарно-транспортні накладні та дорожні листи вантажного автомобіля є основними документами на перевезення вантажів.

Пунктом 11.1 Правил № 363 встановлено, що основним документом на перевезення вантажів є товарно-транспортна накладна, форму якої наведено в додатку 7 до цих Правил.

Товарно-транспортну накладну суб`єкт господарювання може оформлювати без дотримання форми, наведеної в додатку 7 до цих Правил, за умови наявності в ній інформації про назву документа, дату і місце його складання, найменування (прізвище, ім`я, по батькові) Перевізника та/або експедитора, замовника, вантажовідправника, вантажоодержувача, найменування та кількість вантажу, його основні характеристики та ознаки, які дають можливість однозначно ідентифікувати цей вантаж, автомобіль (марка, модель, тип, реєстраційний номер), причіп/напівпричіп (марка, модель, тип, реєстраційний номер), пункти навантаження та розвантаження із зазначенням повної адреси, посади, прізвища та підписів відповідальних осіб вантажовідправника, вантажоодержувача, водія та/або експедитора..

Щодо необхідності оформлення дозволу при перевезенні подільного вантажу та відповідальності за його відсутність:

Суд враховує, що з 01.10.2021 року набрав законної сили Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих питань здійснення габаритно-вагового контролю», яким внесено зміни до абз. 14 16 ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» та який саме з цієї дати передбачає відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників та застосування адміністративно-господарських штрафів за перевищення габаритно-вагових норм при перевезенні, як неподільного вантажу без відповідного дозволу, так і подільного вантажу.

Суд звертає увагу, що правила перевезення неподільного та подільного вантажів у випадку перевищення вагових або габаритних параметрів є різними: перевезення неподільного вантажу допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі, а перевезення подільного вантажу з перевищенням навантаження на вісі заборонено.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 22.02.2022 року у справі № 400/5308/21.

Так, суд зазначає, що в даному випадку, позивач перевозив вантаж «кукурудзу», який є подільним вантажем, а отже з урахуванням вищевикладених норм права перевезення такого вантажу з перевищенням встановлених законодавством габаритно-вагових норм відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху заборонено.

За змістом пункту 6 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль, крім документального, здійснюється виключно в пунктах габаритно-вагового контролю посадовими особами та/або працівниками відповідних органів.

Відповідно до пункту 20 Порядку №879 за результатами точного та/або документального габаритно-вагового контролю посадові особи та/або працівники Укртрансбезпеки або її територіальних органів визначають належність транспортного засобу до великовагових та/або великогабаритних.

Відповідно до п. 22.1 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі Правила дорожнього руху), маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття оскаржуваної постанови є матеріали здійснених посадовими особами Управління Укртрансбезпеки заходів державного контролю. В ході зважування встановлено перевищення вказаним транспортним засобом нормативних вагових параметрів.

Як було зазначено вище, судом встановлено, що за результатами вагового контролю посадовими особами Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки встановлено: навантаження навантаження на 1 вісь 6,100 т.; навантаження на 2 вісь - 12,580 т.; навантаження на 3 вісь-7060 т на , 4 вісь - 7020 та 5 вісь 7400 т ; загальна вага т/з склала 40,220 т.

Суд не вбачає порушення з боку відповідача в ході зважування транспортного засобу та можливості притягнення до відповідальності.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При цьому, судові витрати підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті як розпорядника бюджетних коштів.

Позивачем за подання даного позову сплачено 3489,20 грн. судового збору, які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області Державної служби України з безпеки на транспорті №336600 від 27.12.2022 року про застосування до ПП «ТК «І.В.А.» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 8 500 грн.

3.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ) на користь Приватного підприємства "ТК І,В.А." (вул.Добровольського, 10, м. Вознесенськ, 56507, судові витрати у сумі 3489,20 грн.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.М. Мельник