Справа № 400/250/24
Суддя: Ступакова І.Г.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 р.м. ОдесаСправа № 400/250/24

Головуючий в 1 інстанції: Гордієнко Т.О. Дата і місце ухвалення: 06.06.2024 р., м. Миколаїв
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі:

головуючого Ступакової І.Г.

суддів Бітова А.І.

Лук`янчук О.В.

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій та бездіяльності протиправними; зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И Л А :

У січні 2024 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування ОСОБА_1 у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 без належних на те підстав та з огляду на доведеність виконання в цей період ОСОБА_1 службових обов`язків та наказів;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану, у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01 квітня 2023 по 08 серпня 2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01 квітня 2023 року по 08 серпня 2023.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що відповідач протиправно прийняв спірний наказ та вивів позивача у розпорядження, оскільки законодавчо встановлених підстав для цього не існувало. Також йому протиправно не виплатили суми додаткової грошової винагороди в сумі 30000 грн. за спірні періоди відповідно до вимог постанови КМУ №168 від 28.02.2022.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення від 06.06.2024 р. та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В своїй скарзі апелянт зазначає, що прийняття безпосередньої участі у бойових діях, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), та виконання бойових (спеціальних) завдання із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій здійснювалось згідно з бойовими розпорядженнями командира військової частини НОМЕР_1 №3/2т/БН від 11.04.2023 року, проте копія даного розпорядження у позивача відсутня.

Позивач зазначає, що суд першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, оскільки не витребував у відповідача усі належні докази, про які позивач просив в клопотанні про витребування доказів.

В свою чергу позивач до суду апеляційної інстанції надає довідку від 28.06.2024 року вих. № 642/70/1508 про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у спірний період. Апелянт просить суд апеляційної інстанції врахувати зазначену довідку, оскільки надання її до суду першої інстанції було неможливо через її видачу відповідачем вже після ухвалення рішення у цій справі.

Справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач старший солдат ОСОБА_1 в період з 01 квітня 2023 року по 08 серпня 2023 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді артисту другої категорії оркестру.

01.04.2023 командир НОМЕР_2 окремою Десантно-штурмової бригади прийняв наказ № 91-РС , у зв`язку із скороченням штатних посад зарахувати у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 старшого солдата ОСОБА_1 .

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 221 від 09.08.2023 старшого солдата ОСОБА_1 вважати таким, що 09.08.2023 справи та посади здав та вибув для подальшого проходження служби до військової частини НОМЕР_3 АДРЕСА_1 .

Також суд встановив, що позивач ОСОБА_1 звертаючись до суду з цим позовом зазначає, що в період з 01 квітня 2023 року по 08 серпня 2023 року приймав безпосередньо участь у бойових діях, забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), та виконання бойових (спеціальних) завдання із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, однак, виплату додаткової винагороди у розмірі 30 000 гривень за вказаний період всупереч чинним законодавчим нормам не були нараховані та виплачені.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів участі позивача в бойових діях у спірний період.

Також суд першої інстанції зазначив, що питання доцільності існування такого підрозділу, як оркестр у складі Десантно -штурмової бригаді в період дії воєнного стану в України судом не вирішується у цій справі, оскільки це питання належить до повноважень військового керівництва, а тому наказ командир НОМЕР_2 окремою Десантно-штурмової бригади прийняв правомірно, в зв`язку з ліквідацією оркестру, як підрозділу Десантно-штурмової бригади, у зв`язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає.

Надаючи правову оцінку таким висновкам суду першої інстанції та доводам апеляційної скарги колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до частини 2 статті 1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з частиною 4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком № 260.

Згідно з пунктом 2 Порядку № 260 грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 17 Порядку №260 визначено, що на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Надалі, відповідними Указами Президента України від 14.03.2022 №133/2022, від 18.04.2022 № 259/2022, від 17.05.2022р. №341/2022, від 12 серпня 2022 року №573/2022, від 07 листопада 2022 року №757/2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 № 254/2023, від 26.07.2023 № 451/2023, від 06.11.2023 № 734/2023 строк дії воєнного часу продовжувався. Станом на даний час, строк дії воєнного стану є продовженим.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 Про введення воєнного стану в Україні та № 69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 168 (в первісній редакції визначено, що на період дії воєнного стану).

Положеннями абз.1 пункту 1 Постанови № 168 (в редакції на дату її прийняття) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників) (абз. 4 пункту 1 Постанови № 168).

Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

Пунктом 5 Постанови № 168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Водночас, у подальшому до п.1 Постанови №168 вносились зміни, зокрема Постановами КМ України від 07.03.202р. №217, від 22.03.2022 №350, від 01.04.2022 №400, та інші.

При цьому зміни, що вносились, застосовувались з 24.02.2022, а розмір додаткової винагороди залишився незмінним, на рівні 30000 та 100000 грн. особам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

07.07.2020 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову №793 від 07.07.2022, якою внесені наступні зміни до п.1 постанови КМ України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», зокрема (п.1) в абзаці першому слова і цифри додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно замінити словами і цифрами додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

У відповідності до п. 2 Постанови КМУ №793 від 07.07.2022, вона набрала чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова № 168), в редакції Постанови від 20.01.2023 № 43, чинної з 21.01.2023, на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Так, порядок і умови виплати вищенаведеної додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України було визначено Міністром оборони України в Окремому дорученні №912/з/29 від 23.06.2022 року, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовувалось з 01.06.2022 року.

Згідно з пунктом 1 вказаного Окремого доручення №912/з/29 під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем: бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії, бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу у групування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави; бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою; бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб); виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей; виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей, тощо.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад; рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Відповідно до п.4 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29, керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, було доручено щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку №2 до цього доручення.

У підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Надано право керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24.02.2022.

Вказане Окреме доручення, як визначено у п.14 його змісту, застосовувалось з 01.06.2022 (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовувати з 24.02.2022).

При цьому, згідно до п.5 наведеного Окремого доручення було також встановлено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів п. 6 Окремого доручення.

Окрім того, «Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затверджений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, доповнено розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану», згідно з наказом Міністерства оборони № 44 від 25.01.2023, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 30.01.2023 за № 177/39233, та який набрав чинності з дня його офіційного опублікування та застосовується з 01.02.2023 (далі Порядок №260).

Відповідно до пункту 2 розділу XXXIV Порядку № 260 (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин), на період дії воєнного стану військовослужбовцям додаткова винагорода згідно з постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» виплачується в таких розмірах:

30000 гривень - військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань):

- у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил) (далі - завдання у складі угруповань військ (сил), резерву, пунктів управління);

- з протиповітряного прикриття та наземної оборони об`єктів критичної інфраструктури згідно з бойовими розпорядженнями;

- із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями.

Військовослужбовцям, які в установленому законодавством порядку відряджені до складу військових адміністрацій у районах ведення воєнних (бойових) дій для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, виплата додаткової винагороди здійснюється у розмірі 30 000 гривень.

Відповідно до пункту 4 розділу XXXIV Порядку №260, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи) у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів: - бойовий наказ (бойове розпорядження); - журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); - рапорт (донесення) командира підрозділу (групи), корабля (судна), катера про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (п. 10 р. XXXIV Порядку №260).

Отже, на період дії воєнного стану (який було запроваджено Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 №64/2022, затвердженим Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ, та строк дії якого в подальшому було продовжено), військовослужбовцям Постановою КМУ №168 передбачена виплата додаткової винагороди та додаткової винагороди у збільшеному розмірі.

З 01.02.2023 року додаткова винагорода у розмірі 30000 гривень виплачується військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) у вищезазначених випадках.

Колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції відмовляючи в задоволені позовних вимог зазначив, що надані позивачем суду документи, а саме рапорти на виплату йому додаткової винагороди складені, як бланки без підписів та інших обов`язкових реквізитів до документа, а тому суд не бере їх до уваги, як документи, що підтверджують участь позивача у бойових діях. При цьому, суд встановив, що матеріали справи не містять інших доказів, які підтверджують участь позивача у бойових діях.

З цього приводу колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною 1 статті 80 КАС України встановлено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах другій та третій статті 79 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Колегією суддів встановлено, що позивач звертаючись до суду з позовом, подав клопотання про витребування доказів, яким обґрунтував неможливість надати такі докази самостійно і яким просив суд витребувати такі докази у відповідача.

Так, ухвалами Миколаївського окружного адміністративного суду під час розгляду справи було зобов`язано відповідача надати належним чином засвідчені копії бойових розпоряджень, призначень та виводу на чергування, наказів про бойове завдання тощо за період з 01.04.2023 року по 08.08.2023 року щодо мене; бойове розпорядження 3/2т/БН від 11.04.2023, довідку про грошове забезпечення позивача за період квітень 2023 - серпень 2023, наказ № 91-РС, накази командира про нарахування та виплату позивачу додаткової винагороди.

Однак обов`язок щодо надання доказів, покладений на відповідача судом був частково проігнорований і, відповідно, останнім витребувані докази були надані не в повному обсязі.

В свою чергу колегія суддів встановила, що після винесення рішення у даній справі, відповідачем було видано ОСОБА_1 довідку про безпосередню участь особи у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України від 28.06.2024 року № 642/70/1508.

Проаналізувавши довідку військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2024 р. № 642/70/1508 колегією суддів встановлено, що позивач - старший солдат ОСОБА_1 дійсно в період з дійсно в період з 24.02.2022 по 19.09.2022; 29.09.2022 по 24.04.2023; з 05.05.2023 по 05.06.2023; з 16.06.2023 по 19.07.2023; з 25.07.2023 по 09.08.2023 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території Луганської та Донецької областей.

При цьому як вбачається з зазначеної довідки підставою для видачі стали: витяги із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №282 від 15.11.2021; №262 від 19.09.2022; №272 від 29.09.2022; №114 від 24.04.2023: №125 від 05.05.2023; №156 від 05.06.2023; №167 від 16.06.2023; №200 від 19.07.2023; №206 від 25.07.2023; №221 від 09.08.2023 року.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку, що відповідно до наданих доказів, а саме довідки військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2024 р. № 642/70/1508 позивач ОСОБА_1 у спірний у цій справі період брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, однак відповідачем не була нарахована та виплачена ОСОБА_1 додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01 квітня 2023 року по 08 серпня 2023 року.

Відповідно до положень статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

З огляду на викладене колегія суддів вважає за необхідне прийняти такий доказ, як довідку військової частини НОМЕР_1 від 28.06.2024 р. № 642/70/1508, яка свідчить про безпосередню участь ОСОБА_1 у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період з 01 квітня 2023 року по 08 серпня 2023 року.

При цьому, колегією суддів з копії витяг з наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 09.08.2023 р. №221 про виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , з усіх видів забезпечення позивача ОСОБА_1 встановлено, що командиром ВЧ було зазначено про необхідність провести виплату додаткової винагороди позивачу з 01.08.2023 р. по 09.08.2023 р. із розрахунку 30 000 грн. в місяць пропорційно дням безпосередньої участі в таких заходах (а.с.47).

Зазначені обставини спростовують доводи відповідача про те, що ОСОБА_1 не могла бути нарахована та виплачена додаткова винагорода, передбачена Постановою № 168, оскільки позивача з квітня 2023 р. було виведено у розпорядження командира військової частини.

З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачем Військовою частиною НОМЕР_1 підтверджено, що позивач ОСОБА_1 в період з 24.02.2022 по 19.09.2022; 29.09.2022 по 24.04.2023; з 05.05.2023 по 05.06.2023; з 16.06.2023 по 19.07.2023; з 25.07.2023 по 09.08.2023 брав (брала) участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на території Луганської та Донецької областей, однак відповідачем не була нарахована та виплачена ОСОБА_1 додаткова винагорода, передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01 квітня 2023 року по 08 серпня 2023 року, тому позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати такої допомоги позивача за вказаний період є протиправними.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01 квітня 2023 року по 08 серпня 2023 року та з урахуванням виплачених сум такої допомоги у цей період.

Таким чином суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для відмови в задоволенні позовних вимог, а тому рішення суду в цій частині підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Колегія суддів вважає, що не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування ОСОБА_1 у розпорядження командира Військової частини НОМЕР_1 без належних на те підстав та з огляду на доведеність виконання в цей період ОСОБА_1 службових обов`язків та наказів, оскільки питання доцільності існування такого підрозділу, як оркестр у складі Десантно -штурмової бригаді в період дії воєнного стану в України судом не вирішується у цій справі, оскільки це питання належить до повноважень військового керівництва.

Спірний наказ командир НОМЕР_2 окремою Десантно-штурмової бригади прийняв правомірно, в зв`язку з ліквідацією оркестру, як підрозділу Десантно-штурмової бригади, тому позов в цій частині задоволенню не підлягає, а тому рішення суду в цій частині підлягає залишенню без змін.

Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п.1, п.3, п.4 ч.1 ст.317 КАС України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, а також неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції допустив неповне з`ясування обставин в частині позовних вимог щодо визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01 квітня 2023 року по 08 серпня 2023 року, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, оскаржуване рішення скасуванню в цій частині, з прийняттям нового судового рішення про задоволення цієї частини позовних вимог, в іншій частині рішення суду підлягає залишенню без змін.

Враховуючи, що дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, тому постанова суду апеляційної інстанції, відповідно до ч.5 ст.328 КАС України, в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Згідно ч. 6 ст. 139 КАС України Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звертаючись до суду з позовною заявою та апеляційною скаргою сплатив судовий збір у загальному розмірі 2890,40 грн.

В свою чергу, предметом позову у цій справі є нарахування та виплата позивачу, як військовослужбовцю під час проходження військової служби, належного йому грошового забезпечення, а тому у відповідності до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, з урахуванням чого позивачем було помилково сплачено судовий збір при поданні позовної заяви та апеляційної скарги.

Повернення сплаченої суми судового збору здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади із забезпечення реалізації державної фінансової політики (ч.5 ст.7 Закону України "Про судовий збір").

Згідно з п.5 Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Мінфіну від 03.09.2013 № 787, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 25.09.2013 за № 1650/24182, повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

У разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого) до головних управлінь Казначейства, Казначейства (у разі сплати судового збору в іноземній валюті) подається копія судового рішення, засвідчена належним чином.

Копія судового рішення, засвідчена належним чином, подається платником до відповідного головного управління Казначейства, Казначейства разом з його заявою про повернення коштів з бюджету та оригіналом або копією документа на переказ або паперовою копією електронного розрахункового документа, які підтверджують перерахування коштів до бюджету.

Відповідно до п. 3 Порядку №787 повернення платежів у національній валюті здійснюється на рахунки отримувачів коштів, відкриті в банках або Казначействі, вказані у поданні (висновку, повідомленні) органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, органів, які ведуть облік заборгованості в розрізі позичальників, заяві платника (у разі повернення судового збору (крім помилково зарахованого)).

Враховуючи зазначене та наявність підстав, унормованих ст.7 Закону України «Про судовий збір», колегія суддів доходить висновку про наявність підстав для повернення позивачу (апелянту) суми переплати судового збору (помилково сплаченого, так як позивач звільнений його сплати на підставі Закону) за подання позовної заяви та апеляційної скарги у розмірі 2890,40 грн., сплаченого відповідно до квитанції №7571-6500-7605-0179 від 26.12.2023 р. та квитанції №9326-2109-5629-4789 від 18.07.2024 р.

Керуючись ст.ст. 262, 263, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року в частині відмови в задоволені позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01 квітня 2023 року по 08 серпня 2023 року скасувати, ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім ям під час дії воєнного стану, у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01 квітня 2023 по 08 серпня 2023 року.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану, у розмірі 30000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за період з 01 квітня 2023 року по 08 серпня 2023року, з урахуванням виплачених сум такої допомоги у цей період.

В решті рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 06 червня 2024 року залишити без змін.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) з Державного бюджету України помилково сплачений судовий збір у розмірі 2890 (дві тисячі вісімсот дев`яноста) грн. 40 коп.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Повний текст судового рішення виготовлений 02 вересня 2024 року.

Головуючий: І.Г. Ступакова

Судді: А.І. Бітов

О.В. Лук`янчук