Справа № 620/3341/24
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3341/24 Суддя (судді) першої інстанції: Наталія БАРГАМІНА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Штульман І.В.

суддів: Маринчак Н.Є.

Черпака Ю.К.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

04 березня 2023 року, через підсистему «Електронний суд», представник ОСОБА_1 - адвокат Лук`янець Денис Миколайович звернувся в Чернігівський окружний адміністративний суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним рішення, яке оформлене протоколом від 08 лютого 2024 року №58 щодо відмови в призначенні їй пенсії;

- визнання за ОСОБА_1 права на призначення їй пенсії за вислугу років з урахуванням її пільгового обчислення відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" станом на 02 червня 2016 року;

- зобов`язання призначити їй пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з її пільгового обчислення з 01 січня 2023 року та виплатити виниклу заборгованість.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за вислугу років, оформленого протоколом від 08 лютого 2024 року №58. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", виходячи з її пільгового обчислення з 01 січня 2023 року та виплатити виниклу заборгованість. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1211,20 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на час звільнення позивача зі служби, діяла редакція постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393, якою затверджено "Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей", яка передбачала пільгове зарахування вислуги років. У зв`язку з цим, позивач набув право на отримання пенсії за вислугою років відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки вислуга років, у тому числі в пільговому обчисленні стажу його роботи, на день звільнення вислуга років становила: календарна - 17 років 05 місяців 09 днів, пільгова - 23 роки 03 місяці 02 дні.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області звернулося до суду з апеляційною скаргою, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати оскаржуване судове рішення і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позовної заяви. Апелянт вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про наявність підстав для зарахування на пільгових умовах позивачу час проходження служби до вислуги років для призначення пенсії, оскільки такий період враховується тільки для визначення розміру пенсії, а для призначення пенсії враховується лише календарна вислуга.

Позивачем відзиву на апеляційну скаргу до суду не подано.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, згідно пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України, яким передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на основі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає, мотивуючи це слідуючим.

З матеріалів справи вбачається, що наказом начальника Чернігівської виправної колонії Управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області (№44) від 30 травня 2016 року №66 о/с -16, позивача ОСОБА_1 01 червня 2016 року було звільнено зі служби. Вислуга років становить: календарна - 17 років 05 місяців 09 днів, пільгова - 23 роки 03 місяці 02 дні (а.с. 12).

Департаментом з питань виконання кримінальних покарань листом від 23 січня 2024 року №889/8/1/15-24 направлено заяву позивача ОСОБА_1 від 23 грудня 2023 року з документами для призначення їй пенсії за вислугу років відповідно до пункту "а" частини першої статті 12 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області було прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 за вислугу років, оформлене протоколом №58 від 08 лютого 2024 року, оскільки позивач на дату звільнення зі служби (01 червня 2016 року) мала вислугу років в календарному обчисленні 17 років 05 місяців 09 днів замість необхідних 22 календарних років 6 місяців і більше (а.с. 15-16).

Не погоджуючись з рішенням відповідача щодо відмовити у призначенні пенсії, представник позивача звернувся до суду з даним позовом.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували зокрема, на військовій службі, визначено Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262).

Пунктом "а" частини першої статті 12 Закону №2262-XII визначено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б" - "д", "ж" статті 1 - 2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Відповідно до пункту "а" статті 1-2 Закону №2262-XIІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають, зокрема, звільнені зі служби особи з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу.

Статтею 17 Закону №2262-ХІІ встановлено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, зокрема, військової служби.

До вислуги років особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу, зокрема, органів і підрозділів цивільного захисту при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов для призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Отже, Законом №2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393 затверджено "Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" (далі - Порядок №393).

Відповідно до абзацу 1 пункту 1 Порядку №393 для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб особам" з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" і "з" статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються, зокрема, служба в органах з питань виконання покарань.

На підставі пункту 2-1 Порядку №393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Слід зауважити, що підпунктом "в" пункту 3 Порядку №393 (у редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року №393" від 16 лютого 2022 року №119 (далі - Постанова №119)) було передбачено, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах строк служби у зонах безумовного (обов`язкового) та гарантованого добровільного відселення, передбачених пунктами 2 і 3 частини другої статті 2 Закону України "Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи", - згідно з переліками військових частин, підрозділів і установ, затверджуваними відповідно Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством транспорту та зв`язку, Центральним управлінням Служби безпеки, Адміністрацією Державної прикордонної служби України, Управлінням державної охорони.

Підпунктом "в" пункту 3 Порядку №393 в редакції Постанови №119, яка набрала чинності 19 лютого 2022 року, встановлено, що зарахування строку на пільгових умовах до вислуги років, а саме, один місяць служби за півтора місяці, враховується для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

На час звільнення позивача зі служби (01 червня 2016 року) діяла редакція Порядку №393, яка передбачала пільгове зарахування вислуги років, тому для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років за Законом №2262-ХІІ календарна вислуга років мала бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року.

Відтак, до спірних правовідносин підлягає застосуванню норма, яка діяла на момент звільнення позивача зі служби, тому підстави для врахування змін у правовому регулюванні щодо обчислення вислуги років, внесені постановою Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 року №119, що набули чинності з 19 лютого 2022 року, відсутні.

Таких правових висновків щодо застосування Порядку №393 у цій категорії справ дійшов Верховний Суд в постанові від 15 квітня 2024 року по справі №140/11144/23, де зазначив, що оскільки на час звільнення особи зі служби діяла Постанова №393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України №119 від 16 лютого 2022 року, то вона має право на зарахування календарної вислуги років на пільгових умовах, не залежно від моменту звернення до пенсійного органу з заявою про призначення пенсії.

Вказані правові висновки підлягають врахуванню в цій справ відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України.

Враховуючи зазначене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції щодо помилковості доводів відповідача про відсутність у позивача ОСОБА_1 на дату звільнення зі служби календарної вислуги років, необхідної для набуття права на пенсію за вислугу років згідно з пунктом "а" статті 12 Закону "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", оскільки такі спростовуються наявними у справі доказами, нормами чинного законодавства.

Отже, відповідачем протиправно відмовлено позивачу ОСОБА_1 у призначенні пенсії за вислугу років, яка становить 23 роки 03 місяць 02 дні, на підставі наданої Департаментом з питань виконання кримінальних покарань довідки, що враховуються при призначенні пенсії на пільгових умовах.

За приписами пункту "б" частини першої статті 50 Закону №2262-ХІІ пенсії відповідно до цього Закону призначаються особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом відповідно до пунктів "а", "в" статті 12 цього Закону, - з наступного дня після звільнення їх зі служби, але не раніше того дня, по який їм сплачено грошове забезпечення.

Пенсія за минулий час при несвоєчасному зверненні призначається з дня виникнення права на пенсію, але не більш як за 12 місяців перед зверненням за пенсією.

Враховуючи те, що при розгляді цієї справи встановлено наявність у позивача ОСОБА_1 права на зарахування часу проходження служби до вислуги років у пільговому обчисленні з моменту звільнення зі служби та, як наслідок, на призначення пенсії за вислугою років, то судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-ХІІ, виходячи з її пільгового обчислення, з 01 січня 2023 року та виплатити виниклу заборгованість.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції прийнято у відповідності до вимог законодавства, а доводи апелянта не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 07 травня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: Н.Є. Маринчак

Ю.К. Черпак