Справа № 496/7521/23
Суддя: Горяєв І. М.
Дата ухвалення: 2024-07-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 496/7521/23
Провадження № 2-а/496/9/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2024 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Горяєва І.М.,

за участю секретаря Касьяненко А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Біляївка Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив суд ухвалити рішення, яким визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №923912 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.10.2023 року, справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити, стягнути за рахунок бюджетних асигнувань понесені судові витрати у розмірі 3536,80 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25 жовтня 2023 р. на адресу реєстрації позивача засобами поштового зв`язку надійшов лист ВП2 ОРУП2 ГУНП в Одеській області від 16.10.2023 р. про направлення на адресу ОСОБА_1 копій Протоколу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення громадської безпеки серія ВАД №006159 від 13.10.2023 р. та Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАД №923913 від 13 жовтня 2023 р., складена Інспектором СРПП ВП2 ОРУП 2 ГУНП в Одеській області ОСОБА_2 . Відповідно до тексту постанови серія БАД №923913 від 13 жовтня 2023 р. ОСОБА_1 , 13 жовтня 2023 р. о 14 годині 55 хвилин за адресою с. Усатове, вул. Вишнева, 21, керуючи автомобілем FORD д.н.з. НОМЕР_1 перед поворотом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідно до напрямку, чим порушив вимоги пп. 9.2 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 2 ст. 122 КУпАП. Постанова складена 13 жовтня 2023 р. о 17 годині 05 хвилин за адресою Одеська обл., Одеський район, с. Усатове, пров. Урядовий, 65 Інспектором СРПП ВП2 ОРУП 2 ГУНП в Одеській області Палагняк В.Д. З тексту Постанови ОСОБА_1 відмовився від підпису на постанові, а також від отримання самої постанови.

ОСОБА_1 заперечує проти обставин, викладених в постанові серія БАД №923913 від 13 жовтня 2023 р., та вказує, що не порушував п. 9.2б правил дорожнього руху о 14 годині 55 хвилин, як зазначено в постанові, в частині подачі сигналу світловим покажчиком повороту відповідно до напрямку, оскільки його транспортний засіб було припарковано на той момент вже деякий час біля будинку його родича, ОСОБА_4 , по АДРЕСА_1 . Таким чином обставини адміністративного правопорушення, викладені в постанові серія БАД №923913 від 13 жовтня 2023 р. не відповідають фактичним обставинам справи. Крім того складання постанови серія БАД №923913 від 13 жовтня 2023 р. відбувалось з грубими порушеннями вимог КУпАП та Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом від 06.11.2015 № 1376. Постанова серія БАД №923913 від 13 жовтня 2023 р. не містить інформації про наявність будь-яких доказів, якими зафіксовано момент вчинення адміністративного правопорушення. Постанова серія БАД №923913 від 13 жовтня 2023 р. була винесена не за місцем вчинення адміністративного правопорушення в порушення п. 2 розділу ІІІ Інструкції: так правопорушення відбулось в АДРЕСА_1 , а місцем розгляду справи у постанові зазначено АДРЕСА_2 . Крім того, постанова складена більше ніж через дві години після вчинення адміністративного правопорушення. У зв`язку з вище викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 13 листопада 2023 року відкрито позовне провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження та витребувано у відділу поліції №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області копії відеоматеріалів (відеозапису авторегестратора, відеозаписів з нагрудної камери поліцейський тощо) щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, про яке зазначено в постанові серії БАД №923913.

До судового засідання позивач та представник позивача не з`явився, однак від представника позивача надав до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивача та представника, на позові наполягав та просив задовольнити позовні вимоги (а.с. 75).

Інспектор ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив та відзив на позов не надав.

Представника відповідача Головного управління патрульної поліції в Одеській області надав до суду відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_5 відмовити в повному обсязі, обґрунтовуючи вимоги тим, що адміністративний позов ОСОБА_1 надуманий і такий який є лише суб`єктивною думкою позивача, нічим не підтвердженим, та таким, який не підлягає задоволенню в повному обсязі. Також представник відповідача вказує, що якщо кожен порушник буде не визнавати свою вину та звинувачувати в неправомірних діях співробітників поліції, то після уникнення ним покарання і відчуття безкарності, ним повторно будуть порушені ПДР якими він створить небезпечні ситуації для інших учасників дорожнього руху. Також порушник який одного разу уникнув покарання ніколи не виправиться і надалі буде порушувати правила дорожнього руху знаючи що він може звернутися до суду та скасувати зазначену постанову або протокол про адміністративне правопорушення, співробітником поліції лише виконувалися свої прямі обов`язки, коли ним було помічено порушення, згідно своїх функціональних обов`язків вони вчинили дії відповідно до чинного законодавства (а.с. 76-77).

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України, в разі неявки в судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (в тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст.9 КАС України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

На підставі ст.7 КАС України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Судом встановлено, що 13.10.2023 інспектором СРПП ВП №2 ОРУП № ГУНП в Одеській області Палагняк В.Д. відносно ОСОБА_1 була винесена постанова серії БАД № 923913 про накладення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст.122 КУпАП, з накладенням штрафу в сумі 510,00 грн. (а.с. 23).

Із оскаржуваної постанови вбачається, що 13.10.2023 о 14.55 год. в с.Усатове по вул. Вишнева, 21, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Форд», державний номер НОМЕР_1 , перед поворотом не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідно до напрямку, чим порушив вимоги п.п.9.2 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні. Конституція України має найвищу юридичну силу, закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України).

Завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності (ст.245 КУпАП).

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів. Тобто, дана норма передбачає відповідальність за проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника.

Приймаючи рішення про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, відповідач, як посадова особа УПП в Одеській області, вважав доведеними обставини вчинення даного правопорушення. Разом з тим, доказів на підтвердження викладеного у постанові до справи не долучено та не надано суду.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ч.2 ст. 251 КУпАП.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами;2) висновками експертів;3) показаннями свідків.

Згідно ст. 280 КУпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Представником відповідача 29.07.2024 року на адресу суду було надіслано відзив на позовну заяву.

Проте з поданого відзиву на позовну заяву не можливо встановити факт порушення ПДР України водієм ОСОБА_1 , оскільки відсутні відповідні докази підтверджуючі викладені у відзиві обставини, відсутній відеозапис вчинення правопорушення.

Суд звертає увагу на те, що представником відповідача у відзиві на позовну заяву не було надано до суду жодного належного чи допустимого доказу, який би підтверджував порушення позивачем вимог ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Крім того, ухвалою суду від 13.11.2023 року було витребувано у відділу поліції №2 Одеського РУП №2 ГУНП в Одеській області копії відеоматеріалів (відеозапису авторегестратора, відеозаписів з нагрудної камери поліцейський тощо) щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення, про яке зазначено в постанові серії БАД №923913, разом з тим вказані витребуванні докази суду надані не були.

Оскільки інших доказів вчинення правопорушення суб`єктом владних повноважень суду не надано, тому притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч. 2 ст. 122 КУпАП не може бути здійснено на підставі неналежних доказів його вини.

В судовому засіданні встановлено, що при винесенні постанови інспектором не доведено вини позивача у вчиненні правопорушення; не враховано пояснень позивача, який свою вину не визнав, які суд, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, визнає правдивими; не долучено інших відомостей необхідних для вирішення справи, передбачених ст. 268 КУпАП України.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правовій презумпції, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

З урахуванням наведеного вище, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Таким чином, аналізуючи вищенаведені законодавчі приписи та фактичні обставини справи, суд вважає, що відповідач не довів правомірність прийнятої ним постанови у справі про адміністративне правопорушення від 13 жовтня 2023 року, не подав доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, а тому з цих підстав позовні вимоги необхідно задовольнити, скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення за ч. 2 ст.122 КУпАП на позивача у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. та закрити провадження у справі.

Відповідно до положення ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2) недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або не скасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також порушення по даному факту кримінальної справи; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Враховуючи те, що під час судового розгляду було встановлено відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, немає законних підстав для надіслання справи на новий розгляд, суд вважає необхідним постанову скасувати з закриттям провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Згідно ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Тобто, саме відповідач, будучи повноважною особою на розгляд справи про адміністративне правопорушення та складання постанови про накладення адміністративного стягнення, зобов`язаний обґрунтувати правомірність складення оскаржуваної постанови.

Однак будь-які докази, які б підтверджували наявність адміністративного правопорушення з боку позивача, відповідачем надані не були.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, є недоведеним.

Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку, що заявлений адміністративний позов є обґрунтованим і оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Крім того, позивач просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Одеській області понесені позивачем судові витрати у розмірі 3536,80 грн., з яких: втрати на сплату судового збору у розмірі 536,80 грн., витрати на правничу допомогу у розмірі 3000,00 грн.

За положеннями ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 2 ст.134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.4 ст.134 КАС України).

Відповідно до ч. 7 ст.139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

В позовній заяві представник позивача зазначив, що позивачем було понесені судові витрати у зв`язку з підготовкою позовної заяви в розмірі 3000 грн.

Жодного доказу на підтвердження розміру витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, до позовної заяви додано не було, також представник позивача не надав доказів щодо розміру таких витрат чи заяви про подання доказів після ухвалення рішення суду. Під час ухвалення рішення суд позбавлений можливості вирішити питання щодо розподілу судових витрат в частині витрат на правову допомогу адвоката у зв`язку з відсутністю доказів їх наявності.

На підставі викладеного, стягненню підлягають судові витрати, що складаються із судового збору за подання адміністративного позову до суду у розмірі 536,80 грн., згідно квитанції №2175-5400-7842-7763 від 31.10.2023 року (а.с. 10), які з урахуванням задоволення позовних вимог у відповідності до ст.139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 9, 20, 77, 94, 241-246, 286, 293, 295 КАС України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Головного управління національної поліції в Одеській області про скасування постанови щодо накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії БАД №923912 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 13.10.2023 року.

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Головного управління національної поліції в Одеській області, на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 за рахунок бюджетних асигнувань суму сплаченого судового збору в розмірі 536,80 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено в порядку письмового провадження, копія судового рішення надсилається протягом двох днів із дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.М. Горяєв

З урахуванням тривалої недостатньої кількості суддів в Біляївському районному суду Одеської області, щодо яких здійснюється автоматизований розподіл справ (без урахування суддів, які хворіють, перебувають у відрядженні, знаходяться у відпустці), що створює надмірне навантаження та виключає можливість розгляду справи в строки, передбачені національним законодавством, судом було здійснено розгляд справи з врахуванням поточного навантаження, яке обумовило збільшення строку виготовлення повного тексту рішення суду, яке було виготовлено 26.08.2024 року.