Справа № 160/18992/23
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кадникової Г.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про скасування постанови,
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить скасувати постанову №357634 від 22.03.2023 Державної служби України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області (далі Укртрансбезпека, відповідач) про застосування адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17 000грн. 00коп.
Не погодившись зі зазначеною постановою, позивач звернувся з відповідним позовом до суду за захистом своїх прав, свобод та інтересів.
Ухвалою суду позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.
Одночасно, ухвалою суду запропоновано відповідачу надати відзив на позовну заяву.
Від відповідача засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив, в обґрунтування якого заперечує проти заявлених позовних вимог, просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, зазначає, що для транспортних засобів, що перебувають, зокрема, у користуванні у фізичних чи юридичних осіб, повинні бути документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення. Під час перевірки позивача виявлено порушення статті 34, 48 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: була відсутня товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж. При складанні 24.02.2023 Акту №353552 про порушення, у графі «пояснення водія про причини порушень», позивачем зазначено «з актом ознайомлений».
На підставі викладеного, відповідач просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на підставі направлення на рейдову перевірку № 014505 від 17.02.2023, посадовими особами Укртрансбезпеки 24.02.2023 року проводилась рейдова перевірка у м.Кривий Ріг вул.Нікопольське шосе біля перехрестя з вул.Літня.
Під час проведення рейду було перевірено транспортний засіб марки МАN-тягач, державний номер НОМЕР_3 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , з напівпричепом PANAV, державний номер НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , під керуванням позивача, які належать його дружині.
За результатом перевірки, посадовими особами Держтрансбезпеки складено Акт №353552 проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 24.02.2023, яким під час перевірки виявлено порушення ст.34 Закону України Про автомобільний транспорт, у тому числі, відповідальність за яке передбачена статтею 60 Закону України Про автомобільний транспорт, абз.3 ч.1 перевезення вантажу за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених ст.48 цього Закону №2344-III, а саме: відсутня товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж.
Позивач, не погодившись з вказаною постановою, звернувся до суду з позовом про визнання її протиправною та скасування.
Оцінивши наявні у справі доводи та докази, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.
Щодо доводів позивача про визначення його боржником у постанові про відкриття виконавчого провадження ВП № 71930678 від 02.06.2023 як фізичної особи-підприємця, тоді як його діяльність припинена з 2019 року, слід зазначити таке.
Оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження не є предметом спору, що розглядається.
Відтак, наведений аргумент може бути покладений в основу іншого спору, де відповідачем буде відповідний орган виконавчої служби або виконавець.
Оспорювана постанова №357634 від 22.03.2023 та акт перевірки №353552 від 24.02.2024 складені відносно фізичної особи ОСОБА_1 .
Спеціальним законом, що регулює спірні правовідносини, є Закон України Про автомобільний транспорт № 2344-III від 05.04.2001, відповідно до статті 1 якого автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами (далі -Закон №2344-III).
Згідно зі ст.6 Закону №2344-III державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі). Планові перевірки проводяться не частіше одного разу на рік. Орган державного контролю не пізніше ніж за 10 календарних днів до початку проведення планової перевірки письмово повідомляє про це автомобільного перевізника, якого буде перевіряти. Позапланові перевірки проводяться лише на підставі заяви (повідомлення в письмовій формі) про порушення автомобільним перевізником вимог законодавства про автомобільний транспорт уповноваженими особами органів, яким надано право здійснення державного контролю, з метою перевірки наведених фактів та виконання припису про порушення зазначеного законодавства. Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України. У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.
Стаття 48 Закону № 2344-III визначає документи, на підставі яких виконуються вантажні перевезення.
За приписами цієї статті автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
- для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
- для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити:
- дата і місце складання;
- вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
- автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення;
- вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті);
- транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто;
- пункти завантаження і розвантаження.
Порядок ведення та надання інформації з реєстру товарно-транспортних накладних визначається Кабінетом Міністрів України.
У разі перевезення небезпечних вантажів крім документів, передбачених частиною другою цієї статті, обов`язковими документами також є:
- для автомобільного перевізника - ліцензія на надання відповідних послуг;
- для водія - свідоцтво про допущення транспортного засобу до перевезення певних небезпечних вантажів, свідоцтво про підготовку водіїв транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, письмові інструкції на випадок аварії або надзвичайної ситуації.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків.
Стаття 1 Закону №2344-III визначає основні терміни, серед яких щодо товарно-транспортної накладної зазначено це єдиний для всіх учасників транспортного процесу (крім фізичних осіб, які здійснюють перевезення вантажу за рахунок власних коштів та для власних потреб) документ, призначений для обліку товарно-матеріальних цінностей на шляху їх переміщення, розрахунків за перевезення вантажу та обліку виконаної роботи, що може використовуватися для списання товарно-матеріальних цінностей, оприбуткування, складського, оперативного та бухгалтерського обліку, який складається у паперовій та/або електронній формі та містить обов`язкові реквізити, передбачені цим Законом та правилами перевезень вантажів автомобільним транспортом.
Відповідач стверджує, що позивач в ході перевірки позивач не надав товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.
Позивач стверджує, що використовував автомобіль MAN з реєстраційним номером НОМЕР_1 та спеціалізованим напівпричепом PANAV з реєстраційним номером НОМЕР_2 , які на праві власності належать його дружині, для перевезення щебня на дачу для особистих потреб. Стверджує, що квитанція до прибуткового касового ордера на покупку щебня разом з іншими документами були у нього в наявності.
Проте, суд звертає увагу, що в Акті перевірки №353552 від 24.02.2024 ані позивачем, ані відповідачем документи на вантаж, зокрема, квитанція до прибуткового касового ордера на покупку щебня, не відображені. В графі Акту № 353552 від 24.02.2024 «пояснення водія про причини порушень», позивачем зазначено «з актом ознайомлений». Акт підписано без зауважень.
На виконання вимог ст.6 Закону №2344-III, постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567 затверджено Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті (далі Порядок № 1567).
У разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3, що встановлено п.21 Порядку №1567.
Відповідно до пункту 25 Порядку №1567 справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.
Пунктами 26, 27 Порядку №1567 визначено, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання. Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.
У разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.
За наявності підстав керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.
Позивачем до розгляду відповідачем справи про порушення не надано товарно-транспортної накладної або іншого визначеного законодавством документа на вантаж.
Не надано такого документу і до суду.
У позовній заяві позивачем зазначено про наявність на час перевірки квитанції до прибуткового касового ордера на покупку щебня, але такого доказу до позовної заяви або окремо суду не надано.
Відповідно до абз.3 ч.1 ст.60 Закону України Про автомобільний транспорт за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Оцінивши наявні у справі доводи та докази, суд виходить з наступного.
Згідно частин 1 та 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтується її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням принципу змагальності, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі (ст.9 КАС України), положення Кодексу адміністративного судочинства України передбачають не лише обов`язок суб`єкта владних повноважень (відповідача у справі) щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності (ч.2 ст.77 КАС України), але й обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення (ч.1 ст.77 КАС України).
Відповідно до ч.3 ст.90 КАС України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З наведеного вище та наявних у справі матеріалів, протиправності дій Укртрансбезпека при прийнятті оспорюваної постанови №357634 від 22.03.2023 судом не встановлено.
Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у їх сукупності, з урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати на користь позивача відшкодуванню не підлягають.
Керуючись ст.ст.9, 90, 72-78, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській області про скасування постанови - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог ст.255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено в строки, передбачені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Г. В.Кадникова