Справа № 420/5054/24
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5054/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді: Юхтенко Л.Р., розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за участю третьої особи Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 34) про стягнення незаконно стягнутих коштів за вимогою та моральної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 15 лютого 2024 року (документ сформований через систему Електронний суд 14.02.2024) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за участю третьої особи Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 34), в якій позивач просив:

Скасувати вимогу № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023.

Стягнути з Головного управління ДПС України в Одеській області з незаконно стягнуті кошти за вимогою № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023

Стягнути з Головного управління ДПС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрат на правничу правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Ухвалою від 04 березня 2024 року після усунення недоліків залишення позову без руху, позивачу поновлено строк звернення до суду та позовну заяву прийнято до провадження та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що Головним управлінням ДПС України в Одеській області було помилково нараховано «подвійне нарахування» насправді заборгованості не було, що підтверджується листом ДПСУ від 12.02.2024 щодо вимоги № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023 до ОСОБА_1 , щодо стягнення коштів в розмірі 10 185.96 грн.

На підставі вище вказаного Дніпровським відділом державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) було відкрито виконавче провадження 73702755 та накладені арешти на рахунки ОСОБА_1 та було стягнуто з ОСОБА_1 суму в розмірі 11 573,55 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 4229 від 05 лютого 2024 р.

З наведених підстав позивач вважає, що вимога № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023 є необґрунтованою, та такою що підлягає скасуванню.

Щодо виплати моральної шкоди позивач зазначила, що так як за весь час позивачка не могла користуватись своїми картками, відповідач позбавили джерел існування ОСОБА_1 , таким чином, карткові рахунки позивача були заблокований без законних підстав, що призвело до неможливості позивачем користуватись власними коштами на рахунку. Оскільки передбачені законом підстави обмеження прав позивача щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходились на його рахунку, у відповідача були відсутні, його дії з блокування рахунку позивача слід вважати незаконними.

Тому, на думку позивача, неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, а саме - позивач зазнав моральні страждання у зв`язку з порушенням його прав на вільне розпорядження своїми грошовими коштами, звертатися до суду із позовом, витрачати час на це, кошти та особисті зусилля, а також у зв`язку з відчуттям невпевненості та приниженості, завданою неправомірною поведінкою відповідача, позивач вважає, що достатньою компенсацією його моральних страждань повинна бути грошова сума у розмірі 10 000 грн.

Через канцелярію суду 20.03.2024 року (вхід. № ЕС/11497/24) від Головного управління ДПС в Одеській області надійшли додаткові пояснення у справі, в яких представник просить закрити провадження у справі.

На обґрунтування представник зазначає, що наразі оскаржувана позивачем вимога від 06.06.2023 року відкликана. Відповідно до даних інформаційно-комунікаційної системи станом на теперішній час за 2023 рік- відсутня заборгованість зі сплати єдиного внеску.

Стосовно заборгованості на суму 10185,96 грн, представник відповідача повідомив, що вірогідно було автоматично нараховане помилкове подвоєння зобов`язань у інтегрованій картці платника податків після надання річної відомості про суми нарахованого доходу застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску.

Також додатково повідомлено, що відповідно до листа Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Головним управлінням ДПС в Одеській області узгоджено висновок на повернення помилково сплачених коштів у сумі 9744,49 грн.

До суду 20.03.2024 року (вхід. № ЕС/11686/24) від представника позивача надійшли заперечення проти заявленого у додаткових поясненнях клопотання про закриття провадження з підстав того, що кошти в сумі 11087,94 грн на підставі оскаржуваної вимоги були стягнуті з рахунку позивача, проте не повернуті.

Ухвалою суду від 22 березня 2024 року продовжено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Розгляд справи розпочато спочатку. Розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання.

До суду 18 березня 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення по справі (вхід. № ЕС/10913/24).

Також до суду 15 квітня 2024 року від представника позивача надійшли додаткові пояснення у справі (вхід. № ЕС/15252/24), відповідно до яких представником позивача повідомлено, що з незаконно списаних коштів в сумі 11087,94 грн відповідачем 18.03.2024 року було повернуто 974,45 грн та 26.03.2024 року було повернуто 9744,49 грн, та на даний час не повернуто незаконно стягнуті 369 грн.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 20.05.2024 року зобов`язано відповідача надати суду інтегровану картку платника податку ОСОБА_1 та докази на підтвердження списання/повернення сплачених коштів у сумі 11087,94 грн, докази відкликання податкової вимоги № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023, про що було надіслано на адресу Головного управління ДПС в Одеській області лист по справі від 20.05.2024 року.

До суду 23 травня 2024 року на виконання ухвали суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшла заява (вхід. № ЕС/21008/24) із долученими витребуваними судом доказами.

До суду 03 червня 2024 року від представника позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог (вхід. № ЕС/22503/24), відповідно до якої позивач просить:

Стягнути з Головного управління ДПС України в Одеській області з незаконно стягнуті за вимогою № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023 та не повернуті грошові кошти в сумі 369 грн.

Стягнути з Головного управління ДПС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн

Стягнути з Головного управління ДПС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 витрат на правничу правову допомогу в розмірі 5 000,00 грн.

Заява про зменшення позовних вимог обґрунтована тим, що у зв`язку з тим, що відповідач добровільно виконав частину позовних вимог, а саме відкликав вимогу № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023, та повернув частину незаконно стягнутих коштів: а саме 974,45 грн та 26.03.2024 року було повернуто 9744,49 грн., є необхідність у зменшенні позовних вимог.

Ухвалою, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 03.06.2024 року прийнято до провадження заяву про зменшення позовних вимог.

Ухвалою суду від 19 червня 2024 року у задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул.. Семінарська, 5) за участю третьої особи Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 34) про стягнення незаконно стягнутих коштів за вимогою та моральної шкоди відмовлено.

Ухвалою суду, що занесено до протоколу підготовчого засідання від 19 червня 2024 року закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті на 29.07.2024 року.

До суду 19 червня 2024 року від представника відповідача надійшли додаткові пояснення у справі (вхід. № ЕС/25139/24).

На судове засідання, призначене на 29.07.2024 року представники сторін не з`явилися, у матеріалах справи наявні заяви про розгляд прави за їх відсутністю, тому ухвалою, що занесено до протоколу судового засідання від 29.07.2024 року розгляд справи продовжено у порядку письмового провадження.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Сторони не заперечують, що Головним управлінням ДПС в Одеській області була винесена відносно позивача вимога № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 10185,96 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області із заявою від 29.11.2024 року про примусове виконання вказаної вимоги.

Також матеріалами справи підтверджено, що старшою державною виконавицею Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Вялою Ю.С. було прийнято постанову від 04.01.2024 року про відкриття виконавчого провадження ВП № 73702755 на підставі вимоги № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023, та в межах вказаного виконавчого провадження держаним виконавцем було винесено 04.01.2024 року: постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 1018,59 грн. та постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 в межах суми звернення стягнення, з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, яка становить 11573,55 грн.

Суд встановив, що за ВП № 73702755 з виконання виконавчого документа Дніпровським відділом Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) стягнуто з ОСОБА_1 11573,55 грн, що підтверджено платіжною інструкцією № 4229 від 05 лютого 2024 року.

Також суд встановив, що Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з листом від 12.02.2024 року з проханням закінчити виконавче провадження ВП № 73702755 та повернути виконавчий документ без виконання, посилаючись на те, що в ході проведення інвентаризації заборгованості ФОП ОСОБА_1 встановлено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи податкового органу в інтегрованій картці по єдиному внеску було скориговано подвійне нарахування згідно поданій декларації № від 03.01.2023 та станом на 12.02.2024 заборгованість відсутня.

Відповідно до даних бази податкового органу, вимога № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023 відкликана 31.01.2024 (а.с. 103), заборгованість з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 10185,96 грн не обліковується за платником ОСОБА_1 , що підтверджено даними з інтегрованій картки платника податку.

Суд встановив, що списані з позивача кошти були повернуті, а саме:18.03.2024 року було повернуто 974,45 грн та 26.03.2024 року було повернуто 9744,49 грн., що не заперечується позивачем.

Але залишена не повернута сума 369 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача.

У додаткових поясненнях від 19 червня 2024 року вхід. № ЕС/25139/24, представник відповідача пояснив, що сума 369 грн не є сумою за вимогою № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023, та пояснення по даному питанню повинен надати Дніпровський відділ державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

Проаналізувавши положення діючого законодавства, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, суд вважає, що позовні вимоги не належать задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закону України №2464) єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону № 2464-VI застрахована особа - фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок.

Позивач не заперечує, що вона є платником єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Змістом спірних правовідносин відповідно до заяви про зменшення позивних вимог, є стягнення Головного управління ДПС України в Одеській області з незаконно стягнуті за вимогою № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023 та не повернуті грошові кошти в сумі 369 грн. та стягнення з Головного управління ДПС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, у зв`язку з неправомірними діями відповідача щодо подвійного оподаткування позивача.

Надаючи оцінку доводам сторін з порушеного питання, суд доходить такого висновку.

Так, матеріалами справи підтверджено, що Головним управлінням ДПС в Одеській області була винесена відносно позивача вимога № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023 про сплату боргу (недоїмки) з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 10185,96 грн, яка була надіслана до державної виконавчої служби для примусового виконання 29.12.2023 року.

Разом з цим вже 12.02.2024 року Головне управління ДПС в Одеській області звернулось до Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Херсонській області з листом від 12.02.2024 року з проханням закінчити виконавче провадження ВП № 73702755 та повернути виконавчий документ без виконання, посилаючись на те, що в ході проведення інвентаризації заборгованості ФОП ОСОБА_1 встановлено, що за даними інформаційно-комунікаційної системи податкового органу в інтегрованій картці по єдиному внеску було скориговано подвійне нарахування згідно поданій декларації № від 03.01.2023 та станом на 12.02.2024 заборгованість відсутня.

Відповідно до даних бази податкового органу, вимога № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023 відкликана 31.01.2024 (а.с. 103), заборгованість з єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 10185,96 грн не обліковується за платником ОСОБА_1 , що підтверджено даними з інтегрованій картки платника податку.

Матеріалами справи підтверджено, що позивачу повернуті кошти: 18.03.2024 року - 974,45 грн та 26.03.2024 року - 9744,49 грн., разом 10718,94 грн.

Позивач наполягає на стягненні з Головного управління ДПС України в Одеській області в сумі 369 грн.

Але відповідач стверджує, що стягнута сума єдиного внеску відповідачем повернута відповідачем в повному обсязі. В той же час сума 369 грн. не є єдиним внеском та не була передбачена вимогою № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023, це витрати державного виконавця.

Суд зазначає, що ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Разом з цим позивачем не обґрунтовані жодним чином заявлення вказаних позовних вимог до Головного управління ДПС в Одеській області, з урахуванням того, що за вимогою № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023 стягнута сума єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування на суму 10185,96 грн, повернута позивачу в повному обсязі, а за решт суми витрачені в межах виконавчого провадження, Головне управління ДПС в Одеській області не є належним відповідачем.

Відповідно до ч. 2 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з Головного управління ДПС України в Одеській області з незаконно стягнуті за вимогою № Ф 7304-1532 У від 06.06.2023 та не повернуті грошові кошти в сумі 369 грн., є безпідставними та не належать задоволенню.

Стосовно позовних вимог - стягнути з Головного управління ДПС України в Одеській області на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 10 000 грн, суд зазначає таке.

Так, приписами ст. 56 Конституції України гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної чи моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначений в ст. 23 Цивільного кодексу України (далі по тексту ЦК України), відповідно до якої особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

За приписами п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Вищевказаний висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 12.11.2019 по справі № 818/1430/17.

Повертаючись до обставин у цій справі, суд зазначає, що на обґрунтування вказаних позовних вимог позивач зазначила, що вона не могла користуватись своїми картками, відповідач позбавили джерел існування ОСОБА_1 , тому, на думку позивача, неправомірними діями відповідача позивачу завдано моральну шкоду, а саме - позивач зазнав моральні страждання у зв`язку з порушенням його прав на вільне розпорядження своїми грошовими коштами, звертатися до суду із позовом, витрачати час на це, кошти та особисті зусилля, а також у зв`язку з відчуттям невпевненості та приниженості, завданою неправомірною поведінкою відповідача, позивач вважає, що достатньою компенсацією його моральних страждань повинна бути грошова сума у розмірі 10 000 грн.

Однак, суд звертає увагу, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження цих обставин.

У свою чергу, суд зазначає, що відповідач визнав допущену технічну помилку та самостійно, не чекаючи звернення позивача до суду із відповідною позовною заявою, подав до державної виконавчої служби заяву від 12.02.2024 року про повернення виконавчого документа без виконання.

Таким чином, суд доходить висновку, що матеріали справи не містять доказів настання втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, які у розумінні ст. 23 ЦК України є підставою для відшкодування моральної шкоди.

При цьому суд вважає необхідним зазначити, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав відповідач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Крім зазначеного, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Натомість, позивач жодним чином не обґрунтовує заявлений розмір моральної шкоди.

Враховуючи вище викладені та встановлені судом обставини, суд доходить висновку, що зазначені позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими, а тому не належать задоволенню.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову довів, з посиланням на відповідні докази, правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги не належать задоволенню.

Щодо судового збору, то відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, оскільки у задоволенні позову відмовлено, сплачений позивачем судовий збір поверненню не підлягає. Також не належать стягненню з відповідача витрати на правничу (правову) допомогу позивача.

У зв`язку з тим, що судові витрати пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз в цій справі відсутні, жодні судові витрати не належать стягненню з позивача на користь відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління ДПС в Одеській області (, місцезнаходження: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5) за участю третьої особи Дніпровського відділу Державної виконавчої служби у місті Херсоні Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (, місцезнаходження: 65007, м. Одеса, вул. Богдана Хмельницького, 34) про стягнення незаконно стягнутих коштів за вимогою та моральної шкоди,- відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко

.