Справа № 160/32013/23
Суддя: Юхно Ірина Валеріївна
Дата ухвалення: 2024-01-25 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Юхно І. В.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідач 2 Головного управління Пенсійного фонду України у Чернівецькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
05.12.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, відповідача 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, подана через систему Електронний суд представником позивача адвокатом Денисовим Олександром Сергійовичем, в якій позивач просить:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наступні періоди роботи, зазначені у трудовій книжці, що належать позивачу, ОСОБА_1 : - період проходження строкової військової служби з 08.11.2000 по 26.04.2002; - період проходження військової служби в особливий період з 13.07.2018 по 02.11.2023; - період роботи гірником по третьому розряду з повним робочим днем під землею з 29.01.2004 по 01.10.2004;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи у потрійному розмірі час проходження позивачем військової служби в особливий період: з 23.11.2018 по 02.05.2019, з 02.06.2019 по 19.06.2019, з 04.07.2019 по 13.08.2019, з 30.03.2020 по 19.10.2020, з 02.08.2021 по 07.09.2021;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах згідно зі ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня подання заяви про призначення пенсії, а саме з 02.11.2023.
Позивачем також зазначено про те що, згідно Довідки форми РС-право ПФУ України до пільгового стажу не зараховано: строкову військову службу з 08.11.2000 по 26.04.2002, військову службу в особливий період з 13.07.2018 по 02.11.2023; період роботи гірником по третьому розряду з повним робочим днем під землею з 29.01.2004 по 01.10.2004; не зараховано в потрійному розмірі періоди безпосередньої участі позивача в антитерористичній операції з 23.11.2018 по 02.05.2010; з 02.06.2019 по 19.06.2019; з 04.07.2019 по 13.08.2019; з 30.03.2020 по 19.10.2020; з 02.08.2021 по 07.09.2021.
Також, відповідачем-2 при здійсненні розрахунку пільгового стажу позивача, не було застосовано положень Роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбаченим статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного від 11.12.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні); встановлено відповідачам 15-денний строк з дня вручення ухвали на подання відзиву на позов та доказів, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача; витребувано від відповідача 1 та відповідача 2 для залучення до матеріалів справи додаткові докази та встановлено строк для їх подання.
Про відкриття спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) сторони повідомленні відповідно до приписів КАС України, що підтверджується матеріалами справи.
За даними КП ДСС ухвали про відкриття провадження 08.01.2024 о 22:58 надіслано одержувачам ОСОБА_2 , Головному управлінні Пенсійного фонду в Дніпропетровській області та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області за допомогою підсистеми Електронний суд в їх електронні кабінети, а копію адміністративного позову Головному управлінню Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернівецькій області 06.12.2023, що підтверджується матеріалами справи. Тобто, строк на подання відзиву з урахуванням ч.6 ст.251 КАС України до 24.01.2024.
За правилами ст.263 КАС України адміністративна справа мала бути розглянута до 10.01.2024, проте з метою забезпечення принципу рівності сторін судом продовжено розгляд справи до спливу строку на подання відзиву на позов.
24.01.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області через систему Електронний суд надійшло клопотання про залучення доказів на виконання ухвали.
24.01.2024 від Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області через систему Електронний суд надійшло клопотання про залучення доказів на виконання ухвали.
Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_3 , виданим 30.04.1999 року Першотравенським МВ УМВС України в Дніпропетровській області.
Позивач 02.11.2023 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах за Списком №1 з відповідним пакетом документів.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 08.11.2023 №13 було відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком по Списку №1 на підставі заяви від 02.11.2023.

У рішенні вказано, що при визначенні права на пенсійне забезпечення шахтарів застосовується ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", якою передбачено, ще працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників, - за Списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на цих роботах (робітники очисного вибою, прохідники. вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин) - якщо вони були зайняті на цих роботах не менше 20 років.

Вік заявника 41 рік.

Страховий стаж особи становить 22 роки 6 місяців 10 днів, стаж з урахуванням кратності за Списком №1 становить 36 років 6 місяців 10 днів.

Пільговий стаж особи становить 23 роки 10 місяців 17 днів (професії за постановою № 202 (25)).

Пільговий стаж особи становить 15 років 11 місяців 14 днів (роботи підземні, провідні професії (20)).

За доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.

Пенсійний вік визначений пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (Список № 1) становить 50 років та за наявності страхового стажу 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 20.12.2031.

Прийнято рішення в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відмовити, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж 25 років професій за постановою № 202 та 20 років провідних професій (ч.3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування").

Не погоджуючись з відмовою у призначенні пенсії та зарахуванні до стажу роботи на пільгових умовах за Списком №1 періоду роботи гірником по третьому розряду з повним робочим днем під землею з 29.01.2004 по 01.10.2004, періоду проходження строкової військової служби з 08.11.2000 по 26.04.2002, періодів проходження позивачем військової служби в особливий період: з 23.11.2018 по 02.05.2019, з 02.06.2019 по 19.06.2019, з 04.07.2019 по 13.08.2019, з 30.03.2020 по 19.10.2020, з 02.08.2021 по 07.09.2021 позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Згідно із преамбулою Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Порядок застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за № 1451/11731, (далі - Порядок № 383).

Згідно з п. 3 Порядку № 383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До посад або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Так, до підрозділу 1. Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень розділу І. Гірничі роботи Списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 16 січня 2003 року № 36, включені усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень (позиція 1.1а).

Відповідно до ч.3 ст.114 Закону №1058-IV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Згідно з приписами статті 62 Закон України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, відповідно до статті 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до п.1, п.2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно з абз.1 п.3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

При цьому, пунктами 20-22 Порядку №637 визначено особливості підтвердження трудового стажу окремих категорій працівників.

Так, пунктом 20 Порядку №637 передбачено, що у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Таким чином, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22 травня 2018 року у справі №439/1148/17.

Відповідно до відомостей, які містяться в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 , виданої 23.06.2000, у спірні періоди, що не зараховані до пільгового стажу відповідачем, ОСОБА_1 працював у Будівельно-монтажному управлінні №2 ВАТ «Днепрометстрой»:

- з 29.01.2004 по 01.10.2004 гірником третього розряду з повним робочим днем під землею (наказ про прийняття на роботу №18-к від 29.01.2004 р. та наказ про звільнення №196-к від 01.10.2004 р.);

Згідно з розрахунком стажу ОСОБА_1 за ПС 13 до страхового стажу та пільгового стажу роботи вищевказані періоди зараховані наступним чином:

31.07.2000-28.08.2000 (00р. 00міс. 28дн.) «Навчання за фахом»;

29.08.2000-11.09.2000 (00р. 00міс. 13дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

13.09.2000-19.09.2000 (00р. 00міс. 07дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

21.09.2000-24.09.2000 (00р. 00міс. 04дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

26.09.2000-09.10.2000 (00р. 00міс. 14дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

10.10.2000-29.10.2000 (00р. 00міс. 20дн.);

30.10.2000-30.10.2000 (00р. 00міс. 01дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

08.11.2000-26.04.2002 (01р. 05міс. 19дн.) Військова служба строкова;

03.06.2002-04.06.2002 (00р. 00міс. 02дн.);

05.06.2002-21.06.2002 (00р. 00міс. 17дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

22.06.2002-22.06.2002 (00р. 00міс. 17дн.);

23.06.2002-23.06.2002 (00р. 00міс. 01дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

24.06.2002-24.06.2002 (00р. 00міс. 01дн.);

25.06.2002-23.02.2003 (00р. 07міс. 29дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

24.02.2003-24.02.2003 (00р. 00міс. 01дн.);

25.02.2003-17.05.2003 (00р. 02 міс. 23 дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

18.05.2003-19.05.2003 (00р. 00міс. 02 дн.);

20.05.2003-22.05.2003 (00р. 00міс. 03дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

23.05.2003-24.05.2003 (00р. 00міс. 02 дн.);

25.05.2003-25.05.2003 (00р. 00міс. 01 дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

26.05.2003-26.05.2003 (00р. 00міс. 01 дн.);

27.05.2003-27.05.2003 (00р. 00міс. 01 дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

28.05.2003-29.05.2003 (00р. 00міс. 02 дн.);

30.05.2003-25.07.2003 (00р. 01міс. 26 дн.) - «Ст.14, пост.202, підземні, сп.1, р.1, п-р.1, п.а-в)»;

29.01.2004-30.09.2004 (00р. 08міс. 04 дн.);

01.10.2004-01.10.2004 (00р. 01міс. 00 дн.);

13.07.2018-30.06.2023 (04р. 11міс. 18 дн.) Військова служба в особл. період.

Крім того суд зауважує, що посилання відповідачів у відзиві як на підставу про відмову в зарахуванні до пільгового стажу спірного періоду роботи позивача у Будівельно-монтажному управлінні №2 ВАТ «Днепрометстрой» на відсутність довідок для підтвердження пільгового характеру роботи підприємством, є незмістовним та безпідставним.

Положення Закону України «Про пенсійне забезпечення», та положення Порядку №383 не визначають застережень щодо необхідності надання уточнювальних довідок про відпрацьовані періоди роботи саме підприємствами-замовниками, у разі роботи працівників спеціалізованих підприємств і організацій (підрядник) повний робочий день на роботах із шкідливими умовами праці безпосередньо у виробничих структурних підрозділах інших підприємств та організацій (замовник).

Аналізуючи вищенаведені норми законодавства, надані суду докази та встановлені обставини, суд приходить до висновку, що за умови наявності у пенсійного органу всіх вищезазначених доказів на підтвердження того, що у спірні періоди позивач працював повний робочий день під землею в шахті, відповідачем безпідставно було відмовлено у зарахуванні таких періодів роботи позивача до пільгового стажу за Списком №1.

Отже, виконання позивачем робіт, що містяться у Списку № 1 є підтвердженим, й відповідно позивач має право на пенсію за віком на пільгових умовах за вказані періоди, а тому відповідні періоди підлягають зарахуванню до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Пунктом 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, зареєстрованого в Міністерстві юстиції 01.12.2005 за № 1451/11731, передбачено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що були чинними на період роботи особи. При цьому, до пільгового стажу роботи зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати внесення цієї посади чи професії до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Список №1 виробництв, цехів, професій і посад, робота на яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах і в пільгових розмірах, чинний на період роботи позивача затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року №1173 та постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 року №10, містить в собі розділ 1 підрозділ 1 «Підземні роботи в шахтах, рудниках і копальнях на видобуванні корисних копалин, в геологорозвідці, на дренажних шахтах, на будівництві шахт, рудників, копалень» у яких передбачено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах мають усі робітники, зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Віднесення професії «гірник підземний», за якою позивач працював, до Списку №1 пенсійним органом не оспорюється.

Відповідно до пункту 1 Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, що затверджений Постановою КМУ №202 від 31.03.1994 року, право на вказаний вид пенсії мають особи віднесені до підземних гірничих робіт в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт: усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Записи у трудовій книжці позивача містять повну інформацію щодо періодів його роботи з 29.01.2004 по 01.10.2004 гірником підземним з повним робочим днем під землею, яка належать до посад за Списком № 1 та Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, що затверджений Постановою КМУ №202 від 31.03.1994 року (розділ I «Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт»).

Тобто, з огляду на підтвердження пільгового стажу роботи позивача записами в його трудовій книжці, потреба у наданні уточнюючих довіок з підприємства відсутня.

Отже, твердження пенсійного органу про неможливість зарахування до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоду з 29.01.2004 по 01.10.2004, оскільки трудова книжка не містить відомостей про умови праці, а саме про зайнятість в особливо шкідливих і особливо важких умовах праці повний робочий день, а також не надання уточнюючої довідки, суд вважає необґрунтованими та безпідставними.

Оскільки відповідачем неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірного періоду роботи до пільгового стажу, а тому порушені позивачем права підлягають відновленню судом.

Щодо зарахування до пільгового стажу роботи періоду проходження строкової військової служби, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-XII час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, час проходження строкової військової служби зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 05 грудня 2019 року у справі №513/1195/16-а.

Судом встановлено, що на момент призову на військову службу позивач працював на посаді «гірника підземного», що підтверджується трудовою книжкою серії НОМЕР_1 (записи №6-7). Відповідно до Списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.1956 №1173 посада «гірник підземний» віднесена до вказаного Списку №1.

При цьому, згідно з наявною у матеріалах справи копією військового квитка серії НОМЕР_4 з 08.11.2000 позивач проходив військову службу за призовом в армії.

Тобто, позивач на момент призову на строкову військову службу займав посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №1.

З огляду на встановлені у справі обставини, суд прийшов до висновку, що під час призначення пенсії позивачу відповідачем було протиправно незараховано до пільгового стажу за Списком №1 ОСОБА_1 період проходження строкової військової служби з 08.11.2000 по 26.04.2002, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про протиправність неврахування вказаного стажу при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Оскільки відповідачем 2 неправомірно відмовлено позивачу у зарахуванні спірного періоду до пільгового стажу, а тому порушені позивачем права підлягають відновленню судом.

Щодо позовних вимог в частині зобов`язання відповідача зарахувати до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення позивачеві пенсії на пільгових умовах незалежно від віку згідно з ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди його служби в особливий період: з 23.11.2018 по 02.05.2019, з 02.06.2019 по 19.06.2019, з 04.07.2019 по 13.08.2019, з 30.03.2020 по 19.10.2020, з 02.08.2021 по 07.09.2021 - один місяць служби за три до стажу, суд зазначає наступне.

Статтею 2 Закону України 25 березня 1992 року № 2232-XII «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон № 2232-XII) визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною 4 вказаної статті Закону передбачено, що види військової служби, до яких, зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Процедуру надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, та категорії таких осіб визначає Порядок надання статусу учасника бойових дій особам, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 серпня 2014 року №413 (далі - Порядок №413).

Відповідно до пункту 2 Порядку №413 статус учасника бойових дій надається військовослужбовцям (резервістам, військовозобов`язаним) та працівникам Збройних Сил, Національної гвардії, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, Держприкордонслужби, Держспецтрансслужби, військовослужбовцям військових прокуратур, особам рядового та начальницького складу підрозділів оперативного забезпечення зон проведення антитерористичної операції ДФС, поліцейським, особам рядового, начальницького складу, військовослужбовцям, працівникам МВС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, ДСНС, ДПтС, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Пунктом 4 Порядку №413 визначено підставу надання особі статусу учасника бойових дій: документи про безпосереднє залучення до виконання завдань антитерористичної операції в районах її проведення, направлення (прибуття) у відрядження до районів проведення антитерористичної операції, їх перебування в таких районах з метою виконання завдань із захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України шляхом безпосередньої участі в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення (витяги з наказів керівника Антитерористичного центру при СБУ про залучення до проведення антитерористичної операції, директив, розпоряджень, посвідчень про відрядження, оперативних завдань, журналів бойових дій, бойових донесень, дислокацій, книг нарядів, графіків несення служби, звітів, зведень, донесень, матеріалів спеціальних (службових) розслідувань за фактами отримання поранень, а також інші офіційні документи, видані державними органами, що містять достатні докази про безпосередню участь особи у виконанні завдань антитерористичної операції у районах її проведення).

При цьому, основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначено Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-XII (далі Закон №2011-XII), який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Відповідно до статті 1-2 цього Закону військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 жовтня 1993 року №3551-XII до учасників бойових дій належать, зокрема військовослужбовці (резервісти, військовозобов`язані), які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення.

Абзацом другим пункту 1 статті 8 Закону №2011-XII визначено, що час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України від 06 грудня 1991 року №1932-XII «Про оборону України» (далі - Закон № 1932-XII), зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону № 1932-XII, зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону №1788-ХІІ передбачено, що пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлює, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

За правилами приписів пункту 2.3 розділу 2 Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і соціального забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2014 року № 530 (далі - Положення № 530), час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції та в особливий період зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Наведена правова позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 05.06.2018 у справі №348/347/17.

У справі, яка розглядається судом встановлено, що ОСОБА_1 має статус учасника бойових дій та має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій згідно з Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 17.04.2019.

Відповідно до довідки Військової частини НОМЕР_5 №1099/1 від 13.09.2019, №291/ООС від 25.08.2020 та №49/ООС від 07.09.2021 протягом періодів з 23.11.2018 по 02.05.2019, з 02.06.2019 по 19.06.2019, з 04.07.2019 по 13.08.2019, з 30.03.2020 по 19.10.2020, з 02.08.2021 по 07.09.2021 позивач безпосередньо брав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі/районах проведення антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областях.

За таких обставин, на думку суду, наявні правові підстави для зарахування відповідачем саме до пільгового стажу позивача періоду його служби в особливий період з 23.11.2018 по 02.05.2019, з 02.06.2019 по 19.06.2019, з 04.07.2019 по 13.08.2019, з 30.03.2020 по 19.10.2020, з 02.08.2021 по 07.09.2021 у трикратному розмірі.

Таким чином, відмова відповідача, в частині зарахування до пільгового стажу позивача спірних періодів його військової служби в особливий період в пільговий стаж та у трикратному розмірі, є також протиправною.

Таким чином, суд приходить до висновку, що права позивача у даному випадку порушено саме протиправним рішенням відповідача-2 від 08.11.2023 №13 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з ч. 1 ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Частиною 1 ст. 9 КАС України передбачено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Приписами статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 №3477-IV передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

З метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії від 08.11.2023 №13.

Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на встановлення судом протиправності відмови відповідача-2 зарахувати позивачеві до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоду проходження строкової військової служби з 08.11.2000 по 26.04.2002; - періоду проходження військової служби в особливий період з 13.07.2018 по 02.11.2023 та період роботи гірником по третьому розряду з повним робочим днем під землею з 29.01.2004 по 01.10.2004, а також періоди проходження позивачем військової служби в особливий період: з 23.11.2018 по 02.05.2019, з 02.06.2019 по 19.06.2019, з 04.07.2019 по 13.08.2019, з 30.03.2020 по 19.10.2020, з 02.08.2021 по 07.09.2021 в трикратному розмірі, суд, з метою відновлення вказаного порушеного права позивача доходить висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» періоди його роботи, строкової військової служби й військову службу в особливий період та про задоволення позовних вимог в цій частині.

Разом з тим, відсутні підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині зобов`язання відповідача-1 призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» - з 02.11.2023, з дня звернення з заявою про призначення пенсії, оскільки суд не наділений відповідними повноваженнями проводити розрахунок пільгового стажу позивача та беззаперечно зобов`язувати призначити пенсію, оскільки це є дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Отже, для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача суд вважає, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача від 02.11.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відповідно до ч. 2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

В ході розгляду справи відповідачами не було наведено належними доказами правомірності відмови у зарахуванні спірних періодів роботи та проходження військової служби позивача до його пільгового стажу, а тому позовні підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір» з відповідачів судові витрати у відповідності до статті 139 КАС України не стягуються.

Керуючись статтями 9, 73-77, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_6 ) до відповідача 1 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 26; ), відповідача 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (місцезнаходження: 58002, м. Чернівці, пл. Центральна, буд. 3; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області про відмову у призначенні пенсії від 08.11.2023 №13.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, наступні періоди роботи, зазначені у трудовій книжці, що належать позивачу, ОСОБА_1 : - період проходження строкової військової служби з 08.11.2000 по 26.04.2002; - період проходження військової служби в особливий період з 13.07.2018 по 02.11.2023; - період роботи гірником по третьому розряду з повним робочим днем під землею з 29.01.2004 по 01.10.2004.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до спеціального та пільгового стажу роботи у потрійному розмірі час проходження ОСОБА_1 військової служби в особливий період: з 23.11.2018 по 02.05.2019, з 02.06.2019 по 19.06.2019, з 04.07.2019 по 13.08.2019, з 30.03.2020 по 19.10.2020, з 02.08.2021 по 07.09.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.11.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Відповідно до статті 255 КАС України рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі положень статті 297 КАС України апеляційна скарга подається безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя І.В. Юхно