Справа № 440/5681/24
Суддя: О.О. Кукоба
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 вересня 2024 року м. ПолтаваСправа №440/5681/24

Полтавський окружний адміністративний суд у складі судді Кукоби О.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про стягнення штрафу,

В С Т А Н О В И В:

1. Стислий зміст позовних вимог та їх обґрунтування.

Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (далі також позивач) звернулось до суду з позовом до фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (далі - відповідач, ФОП ОСОБА_1 ) про стягнення штрафних санкцій у розмірі 6783,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на несплату відповідачем штрафних санкцій, застосованих до нього рішеннями Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 13.03.2024 №№ 38, 39 відповідно до статті 27 Закону України "Про рекламу".

2. Позиція відповідача.

Копія ухвали суду від 15.05.2024 про відкриття провадження у цій справі надіслана на адресу ФОП ОСОБА_1 , зазначену у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Проте поштове відправлення повернулось до суду з відміткою поштової організації від 04.06.2024 про причину невручення "адресат відсутній за вказаною адресою".

Відповідно до пункту 5 частини шостої статті 251 КАС України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Тож ухвала суду від 15.05.2024 вважається врученою відповідачу 04.06.2024.

Відзив на позов у строк, визначений частиною першою статті 261 КАС України, відповідач не надав.

За змістом частини четвертої статті 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

А відповідно до частини шостої статті 162 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

3. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 15.05.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у цій справі, а її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні).

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

За відсутності клопотань учасників справи про розгляд справи у відкритому судовому засіданні чи за правилами загального позовного провадження, зважаючи на достатність наданих сторонами доказів та повідомлених обставин, суд розглянув справу у порядку письмового провадження.

Обставини справи

ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа - підприємець, здійснює підприємницьку діяльність за адресою: АДРЕСА_1 .

Посадовою особою - головним спеціалістом відділу ринкового та метрологічного нагляду управління захисту прав споживачів та контролю за регульованими цінами Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області Палієм Є.С. (наказ про призначення від 23.12.2022 №538-О) складений протокол про порушення законодавства про рекламу від 23.02.2024 №37 за недотримання встановлених законом вимог щодо змісту реклами та порядку її розповсюдження /а.с. 8-9/, а саме: інформація на засобах зовнішньої реклами зазначена не державною мовою, чим порушено ч. 1 ст. 6 Закону України "Про рекламу"; відсутні дозволи на розміщення зовнішньої реклами отриманого в установленому законом порядку від органів місцевого самоврядування, чим порушено ст. 16 Закону України "Про рекламу".

На підставі протоколу про порушення законодавства про рекламу від 23.02.2024 №37 та доданих матеріалів (фото реклами) /а.с. 9, зі звороту/ щодо наявних ознак порушень законодавства про рекламу, відповідно до вимог постанови Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 "Про порядок накладання штрафів за порушення законодавства України про рекламу", начальником Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області прийняте рішення від 23.02.2024 №37 про початок розгляду справи про порушення законодавства про рекламу за недотримання встановлених Законом України "Про рекламу" вимог щодо змісту зовнішньої реклами та порядку її розповсюдження /а.с. 10/.

Листом від 26.02.2024 вих.№01-27/07.1/943 контролюючий орган просив відповідача у строк до 12.03.2024 надати Головному управлінню такі документи:

- належним чином завірені свідоцтво про державну реєстрацію або витяг з ЄДРПОУ підприємця, документи на право власності або оренди площини на якій розміщено вищевказаний рекламний засіб;

- дозвільні документи на спеціальні конструкції, дозволи на розміщення зовнішньої реклами;

- документи, які підтверджують вартість рекламних засобів виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України;

- письмові пояснення з приводу виявлених порушень /а.с. 11-12/.

Також цим листом відповідач повідомив ФОП ОСОБА_1 , що розгляд справи про порушення вимог законодавства про рекламу відбудеться 13.03.2024 о 10 год. 00 хв., в приміщенні Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області за адресою: 36020, м. Полтава, вул. Воскресенський узвіз,7 та роз`яснив, що відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України "Про рекламу" рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами під час розгляду питання про порушення цього Закону мають право: бути присутніми на засіданні державного органу під час розгляду питання про порушення ними цього Закону, подавати необхідні документи, давати пояснення, отримувати копію протоколу засідання та рішення державного органу, прийнятого щодо них, оскаржувати дії чи бездіяльність зазначеного державного органу та його посадових осіб до суду, а також передбачену ч. 6 ст. 27 Закону України "Про рекламу" відповідальність, за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації про вартість розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюдження реклами, а також інформації, передбаченої частиною другою статті 26 цього Закону, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень.

Лист Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 26.02.2024 вих.№01-27/07.1/943 отриманий відповідачем 01.03.2024, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 13/.

Відповідач на розгляд справи не з`явився, причин неявки не повідомив, документи не надав.

13.03.2024 Головним управлінням Держпродспоживслужби в Полтавській області складений протокол засідання стосовно порушення законодавства про рекламу №39, відносно реклами, що розміщена на фасаді приміщення за адресою: АДРЕСА_2 , зі звороту - а.с. 15/.

Протоколом про порушення законодавства про рекламу від 13.03.2024 №37 зафіксовано факт порушення законодавства, а саме:

- інформація на засобах зовнішньої реклами зазначена не державною мовою, чим порушено ч. 1 ст. 6 Закону України "Про рекламу";

- відсутні дозволи на розміщення зовнішньої реклами отриманого в установленому законом порядку від органів місцевого самоврядування, чим порушено ст. 16 Закону України "Про рекламу".

Рекламодавцем та розповсюджувачем реклами є фізична особа - підприємець ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_3 , місце здійснення діяльності: АДРЕСА_1 .

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про рекламу відповідач прийняв рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу:

- від 13.03.2024 №38, яким на відповідача накладено штраф у розмірі 1700,00 грн за не надання на вимогу органу державної влади, на який згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, документів, усних та/або письмових пояснень, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень /а.с. 15, зі звороту, а.с. 16/;

- від 13.03.2024 №39, яким на відповідача накладено штраф у розмірі 5083,00 грн за порушення ч. 1 ст. 6, ст. 16 Закону України "Про рекламу" /а.с. 16, зі звороту, а.с. 17/.

Листом від 13.03.2024 вих.№01-27/07.1/1279 позивач надіслав ФОП ОСОБА_1 вищезгадані рішення та повідомив відповідача про необхідність сплатити штраф у 15-денний строк після отримання рішення /а.с. 17, зі звороту/.

Зазначений лист вручений відповідачу 26.03.2024, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення /а.с. 18/.

Посилаючись на те, що відповідач штрафні санкції у добровільному порядку не сплатив, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Норми права, якими урегульовані спірні відносини

Статтею 3 Закону України "Про рекламу" встановлено, що законодавство України про рекламу складається з Конституції України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цього Закону та інших нормативно-правових актів. Якщо міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені законодавством України про рекламу, застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до підпункту 1 Положення про Державну службу України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.09.2015 №667 (надалі Положення №667), Державна служба України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів (Держпродспоживслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України та який реалізує державну політику у галузі ветеринарної медицини, сферах безпечності та окремих показників якості харчових продуктів, карантину та захисту рослин, ідентифікації та реєстрації тварин, санітарного законодавства, санітарного та епідемічного благополуччя населення (крім виконання функцій з реалізації державної політики у сфері епідеміологічного нагляду (спостереження) та у сфері гігієни праці та функцій із здійснення дозиметричного контролю робочих місць і доз опромінення працівників), з контролю за цінами, попередження та зменшення вживання тютюнових виробів та їх шкідливого впливу на здоров`я населення, метрологічного нагляду, ринкового нагляду в межах сфери своєї відповідальності, насінництва та розсадництва (в частині сертифікації насіння і садивного матеріалу), реєстрації та обліку машин в агропромисловому комплексі, державного нагляду (контролю) у сфері агропромислового комплексу, державного нагляду (контролю) у сферах охорони прав на сорти рослин, насінництва та розсадництва, державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів і рекламу в цій сфері, за якістю зерна та продуктів його переробки, державного нагляду (контролю) за додержанням заходів біологічної і генетичної безпеки щодо сільськогосподарських рослин під час створення, дослідження та практичного використання генетично модифікованого організму у відкритих системах на підприємствах, в установах та організаціях агропромислового комплексу незалежно від їх підпорядкування і форми власності, здійснення радіаційного контролю за рівнем радіоактивного забруднення сільськогосподарської продукції і продуктів харчування.

Держпродспоживслужба здійснює свої повноваження безпосередньо та через свої територіальні органи (п. 7 Положення №667).

Статтею 6 Закону України "Про рекламу" визначено, що мовою реклами є державна мова. Об`єкти права інтелектуальної власності у рекламі використовуються мовою, якою їм наданий правовий захист відповідно до законодавства про охорону прав інтелектуальної власності. Особливості використання у рекламі мов корінних народів і національних меншин України визначаються законом, що регулює порядок реалізації прав корінних народів, національних меншин України. Адреси веб-сайтів, онлайн-медіа, а також інші ідентифікатори в мережі Інтернет та адреси для електронних комунікацій можуть наводитися в рекламі літерами латинського алфавіту. Зображення товару в рекламі наводиться у вигляді, в якому він пропонується споживачам в Україні, з дотримання вимог законів України "Про захист прав споживачів" і "Про забезпечення функціонування української мови як державної". Мова реклами є складовою змісту реклами.

За приписами частини 1 статті 16 Закону України "Про рекламу" розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до приписів частини 1 статті 26 Закону України "Про рекламу" контроль за дотриманням законодавства України про рекламу здійснюють у межах своїх повноважень центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, - щодо захисту прав споживачів реклами (у тому числі щодо спорудження житлового будинку), а також щодо виконання вимог частини десятої статті 8 цього Закону, крім випадків, якщо зазначена реклама є рекламою азартних ігор та організаторів азартних ігор.

Згідно з приписами частини 2 статті 26 Закону України "Про рекламу" на вимогу органів державної влади, на які згідно із законом покладено контроль за дотриманням вимог законодавства про рекламу, за фактом виявлення такими органами порушення або в ході розгляду повідомлення (звернення, скарги, заяви тощо) третіх осіб про порушення вимог законодавства про рекламу рекламодавці, виробники та розповсюджувачі реклами зобов`язані надавати документи, усні та/або письмові пояснення, відео- та аудіозаписи, а також іншу інформацію, що стосуються виявленого порушення чи повідомлення про нього та необхідні для здійснення такими органами повноважень щодо державного контролю.

Згідно з частиною першою статті 27 Закону України "Про рекламу" особи, винні у порушенні законодавства про рекламу, несуть дисциплінарну, цивільно-правову, адміністративну та кримінальну відповідальність відповідно до закону.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 27 Закону України "Про рекламу" відповідальність за порушення законодавства про рекламу несуть рекламодавці, винні зокрема у недотриманні встановлених законом вимог щодо змісту реклами та у замовленні розповсюдження реклами, в якій не дотримано встановлені законом вимоги щодо її змісту.

У силу частини п`ятої статті 27 Закону України "Про рекламу" вартість розповсюдженої реклами визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості без урахування суми внесених (нарахованих) податків, зборів (обов`язкових платежів), які встановлені Податковим кодексом України.

Згідно з частиною шостою статті 27 Закону України "Про рекламу" за неподання, несвоєчасне подання або подання завідомо недостовірної інформації про вартість розповсюдженої реклами та/або виготовлення реклами, та/або вартість розповсюдження реклами, а також інформації, передбаченої частиною другою статті 26 цього Закону, центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, необхідної для здійснення ними передбачених цим Законом повноважень, на рекламодавців, виробників реклами та розповсюджувачів реклами накладається штраф у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами частини сьомої статті 27 Закону України "Про рекламу" у разі неможливості встановлення вартості реклами, розповсюдженої з порушенням вимог цього Закону, на рекламодавців та розповсюджувачів реклами рішенням центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів, накладається штраф у розмірі до 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Частиною одинадцятою статті 27 Закону України "Про рекламу" встановлено, що рішення у справах про порушення законодавства про рекламу можуть бути оскаржені до суду.

Питання накладення уповноваженими особами Держспоживінспекції та її територіальних органів в Автономній Республіці Крим, областях, мм. Києві та Севастополі (далі - територіальні органи) штрафів на рекламодавців, виробників і розповсюджувачів реклами за порушення законодавства про рекламу (крім штрафів, накладення яких належить виключно до компетенції Антимонопольного комітету і регулюється законодавством з питань авторського права та суміжних прав) врегульовано Порядком накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693.

Відповідно до пункту 2 Порядку накладення штрафів за порушення законодавства про рекламу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №693 (далі по тексту Порядок №693), підставою для розгляду справи про порушення законодавства про рекламу (далі - справа) та накладення штрафу є протокол, що складається посадовими особами Держпродспоживслужби або її територіальних органів.

Згідно з пунктами 16, 17, 18, 19, 20 Порядку №693 у разі наявності підстав для накладення штрафу за результатами розгляду справи уповноважена особа приймає рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу оформлюється у двох примірниках, один з яких залишається в уповноваженої особи, що розглядала справу, другий - вручається суб`єкту реклами або його представникові, про що на першому примірнику такого рішення робиться відповідна позначка, засвідчена підписом суб`єкта реклами або його представника. У разі розгляду справи без участі суб`єкта реклами або його представника рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу надсилається суб`єкту реклами поштовим відправленням, технічними засобами електронних комунікацій протягом трьох робочих днів з дня його прийняття.

У разі відсутності підстав для накладення штрафу уповноважена особа письмово повідомляє про це суб`єкту реклами поштовим відправленням, технічними засобами електронних комунікацій або шляхом вручення повідомлення суб`єкту реклами або його представнику.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу набирає чинності з дня вручення його суб`єкту реклами або його представнику.

Рішення про накладення штрафу за порушення законодавства про рекламу може бути оскаржено в адміністративному порядку, передбаченому Законом України Про адміністративну процедуру, або у судовому порядку.

Оцінка судом обставин справи

Згідно з частиною другою статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

З огляду на зміст наведеної норми процесуального права та зважаючи на те, що вимогами заявленого позову є стягнення штрафу, предметом доказування у цій справі мають бути обставини, які свідчать про наявність підстав, з якими закон пов`язує можливість стягнення штрафу у судовому порядку, встановлення факту його сплати у добровільному порядку або встановлення відсутності такого факту тощо.

Водночас питання правомірності застосування адміністративно-господарських санкцій не може бути предметом доказування у цій справі, оскільки рішення суб`єкта владних повноважень, яким такі санкції застосовані, не є предметом спору, а отже суд не має процесуальних повноважень у межах розгляду цієї справи здійснювати його правовий аналіз.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 18.11.2021 у справі №420/1255/20, від 18.10.2022 у справі №1640/2446/18.

Суд враховує, що рішення Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області від 13.03.2024 №№ 38, 39 про накладення на ФОП ОСОБА_1 штрафу за порушення законодавства про рекламу вручені відповідачу 26.03.2024.

Відповідач доказів оскарження згаданих рішень у визначеному законом порядку не надав.

Тож відповідні рішення є чинними та обов`язковими до виконання.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Відповідач відзив на позов, доказів, що свідчили б про сплату суми штрафних санкцій або ж спростовували доводи позивача, суду не надав.

Разом з тим, наявність у відповідача обов`язку зі сплати штрафних санкцій у розмірі 6783,00 грн підтверджена матеріалами справи.

З огляду на викладене, вимоги позивача є правомірними і обґрунтованими.

Отже позов належить задовольнити у повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір у розмірі 3028,00 грн, що зарахований до спеціального фонду Державного бюджету України /а.с. 19, 37/.

Згідно з частиною другою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідні витрати у справі відсутні.

Тож підстав для розподілу судових витрат немає.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 241-246, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Головного управління Держпродспоживслужби в Полтавській області задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до Державного бюджету України ( ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава р/р UA0016719, Код 21081100, одержувач платежу: ГУК у Полт.обл/тг м. Полтава, призначення платежу оплата штрафу) штраф загалом у розмірі 6783,00 грн (шість тисяч сімсот вісімдесят три гривні).

Судові витрати не розподіляються.

Позивач: Головне управління Держпродспоживслужби в Полтавській області (унікальний ідентифікаційний номер юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України 40358617; вул. Воскресенський узвіз, 7, м. Полтава, Полтавська область, 36020).

Відповідач: фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ; АДРЕСА_4 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів після складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Олександр КУКОБА