Справа № 450/1997/24
Суддя: Мусієвський В. Є.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 450/1997/24 Провадження № 2-а/450/39/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Мусієвського В.Є.

при секретарі Расяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Пустомити адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив скасувати постанову серії ЕНА № 1926011 від 16 квітня 2024 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Мотивував свої вимоги тим, що вказаною постановою його визнано винним у тому, що він, керуючи автомобілем марки «OPEL» моделі «INSIGNIA» номерний знак НОМЕР_1 , 16 квітня 2024 року о 15 год. 56 хв. 55 сек. на вул. Городоцькій, буд. 274, у м. Львові, рухався з перевищенням швидкості, а саме 92 км/год при дозволених 50 км/год. Зазначив, що у вказаний день падав дощ та на приладі «TruCam» повинен бути встановлений режим поганої погоди, однак чи був такий режим встановлений інспектор патрульної поліції відповіді не надав. Крім цього, працівником поліції в оскаржуваній постанові не виконано вимоги щодо посилання на докази, які в повній мірі підтверджують факт скоєння адміністративного правопорушення, оскільки в такій відсутні докази розміщення знаку «5.45» «населений пункт» ПДР України та зони його дії в кілометровій відмітці вказаної дороги. Додатково зауважив, що поліцейським здійснено замір швидкості приладом «TruCam» з рук, який не був розміщений по периметру дороги. Вказав, що постанова про адміністративне правопорушення не містить доказів на підтвердження здійснення інспекторами поліції контролю швидкості руху транспортних засобів на ділянці дороги по вул. Городоцькій, буд. 274, у м. Львові, яка облаштована знаком «5.70» ПДР України про здійснення відеофіксації. З огляду на вказане, просив позовні вимоги задовольнити. Крім цього, просив витребувати в УПП у Львівській області фото показників з приладу Trucam LTI 20/20 TC 000751, де зазначено час фіксування швидкості 16 квітня 2024 року о 15 год. 56 хв. 55 сек., які йому пред`явлено під час розгляду адміністративної справи, а також відеозапис з боді-камери поліцейського 2 взводу 2 роти 4 батальйону УПП у Львівській області рядового ОСОБА_2 в період зупинки його транспортного засобу 16 квітня 2024 року у м. Львові по вул. Городоцькій, буд. 274.

Ухвалою судді від 03 травня 2024 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою від 03 травня 2024 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про витребування доказів.

29 травня 2024 року представником відповідача ОСОБА_3 подано відзив на позовну заяву, згідно мотивів якого просила розгляд справи проводити у їх відсутності, а у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Вказала, що м. Львів є населеним пунктом, виїзди та в`їзди до якого позначаються дорожніми знаками «5.45» «населений пункт» ПДР України, а відтак, покликання позивача не відповідають дійсності. Крім цього, використання приладу «TruCam» LTІ 20/20 № ТС 000751 в ручному режимі передбачене технічними характеристиками такого, а на офіційному сайті ДПП розміщена інформація про ділянки дороги, на яких здійснюється вимірювання швидкості за допомогою приладу «TruCam» та вказано, що зазначені ділянки дороги облаштовані відповідними дорожніми знаками, в тому числі на ділянці дороги «Київ-Чоп».

Учасники розгляду справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили.

За ч.ч. 1, 3, 5, 9 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. У разі неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо неявка перешкоджає розгляду справи. Якщо відповідач наполягає на розгляді справи по суті, справа розглядається на підставі наявних у ній доказів. Якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ст. 55 Конституції України кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1926011 від 16 квітня 2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. Так, позивача визнано винним у тому, що він, керуючи автомобілем марки «OPEL» моделі «INSIGNIA» номерний знак НОМЕР_1 , 16 квітня 2024 року о 15 год. 56 хв. 55 сек. на вул. Городоцькій, буд. 274, у м. Львові, рухався зі швидкістю 92 км/год., чим порушив п. 12.4 ПДР України.

Зі змісту ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» вбачається, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Дослідивши наданий відповідачем відеозапис з СД-диску суд встановив, що на рухомий автомобіль наведено ціль та здійснювався замір швидкості. В цей момент видно значну вібрацію приладу «TruCam», що може свідчити про проведення моменту фіксації швидкості автомобіля «TruCam» з руки (рук). Така вібрація приладу «TruCam», може дати більшу похибку, ніж передбачено свідоцтвом про повірку, що ставить під сумнів зафіксовану швидкість руху автомобіля, яким керував позивач.

Відповідачем не надано жодних доказів щодо способу використання, закріплення приладу «TruCam», яким поліцейський здійснював вимірювання швидкості руху автомобіля позивача.

Враховуючи вищевикладені положення ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» (Закон № 580-VIII) при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу автоматична фото- і відеотехніку повинна бути розміщена в порядку визначеному вказаною нормою Закону (стаціонарно вмонтованим способом), натомість ручне розміщення засобів автоматичної фото- і відеотехніки для вимірювання та фіксації швидкості суперечить приписам ст. 40 названого Закону.

Водночас, суд зазначає, що законодавчо не визначено іншого способу та порядку використання лазерних вимірювачів «TruCam» працівниками патрульної поліції, ніж розміщення виключно в порядку ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Аналогічні висновки викладені у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 21 січня 2021 року у справі № 157/703/20.

Відповідно до Розділу 5 Інструкції до «TruCam» (Посібника користувача), при вологості (дощ, сніг чи туман) передбачено режим Поганої погоди, при якому здійснюється вимірювання в діапазоні від 15 до 61 метра, саме ця зміна гарантує достовірність роботи вказаного вище приладу.

Разом з тим, швидкість транспортного засобу, яким керував позивач, вимірювалася лазерним вимірювачем швидкості «TruCam» LTI 20/20 ТС 000751, яке було виконано з дистанції 68,9 метри, що підтверджується наданими фото із зазначеного приладу.

З наведених обставин, вбачається, що вимірювання швидкості автомобіля, яким керував позивач проводилося інспектором поліції без дотримання правил застосування такого засобу, як наслідок у інспектора поліції були відсутні допустимі докази перевищення позивачем швидкості руху на 42 км/год.

Вказане узгоджується з постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі № 569/14235/23.

Також суд бере до уваги те, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, які облаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70 ПДР України), оскільки вказане обумовлено ч. 2 ст. 40 Закону № 580-VIII, згідно якої інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку фіксацію повинна бути розміщена на видному місці.

Відповідно до ПДР України знак 5.70 «Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху», інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів.

Натомість, оскаржувана постанова не містить інформації стосовно доказу, яким підтверджувались обставини стосовно розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку 5.70 ПДР України, лише за наявності якого можливе монтування/розміщення автоматичної фототехніки і відеотехніки щодо фіксації обставин порушення правил дорожнього руху в тому числі і швидкісного режиму.

Покликання представника відповідача на розміщення дорожнього знаку 5.70 ПДР України на ділянці дороги «Київ-Чоп» не береться судом до уваги, оскільки у постанові про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1926011 від 16 квітня 2024 року, вбачається, що подія відбулась на вул. Городоцькій, буд. 274, у м. Львові, водночас, доказів на підтвердження розміщення дорожнього знаку 5.70 ПДР України на вказаній ділянці дороги, суду не надано.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи наведене, суд вважає, що обставини, викладені у позовній заяві, знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, позовні вимоги є вмотивованими та підставними, а тому позовну заяву слід задовольнити та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1926011 від 16 квітня 2024 року, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, а справу закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Судові витрати відповідно до положень ст. 139 КАС України підлягають стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 5-10, 20, 44, 47, 48, 139, 241, 243-246, 268, 271, 286 КАС України, ст.ст. 14-2, 245, 251, 279-1, 280 КУпАП, суд,

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА № 1926011 від 16 квітня 2024 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з Управління патрульної поліції у Львівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Мусієвський В.Є.