Справа № 420/7849/24
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/7849/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд визнати протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВЧ НОМЕР_1 ) щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 09.12.2023 включно додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЧ НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок за період з 24.02.2022 по 09.12.2023, включити у відповідний наказ про виплату, та виплатити (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) додаткову грошову винагороду, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЧ НОМЕР_1 ) при здійсненні перерахунку та виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) належних йому коштів - одночасно компенсувати утриманий з останнього податок на доходи фізичних осіб, згідно з Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 зазначив, що у період з липня 1997 по 09.12.2023р. він проходив службу в різних органах та підрозділах Державної прикордонної служби України. Зокрема, з грудня 2019 по 09.12.2023 позивач проходив військову службу у ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_3 ). При цьому, під час проходження військової службу, а саме у період з 24.02.2022 по 09.12.2023, йому не було виплачено у повному обсязі додаткову винагороду збільшену до 100 000грн., передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

На думку позивача факт його безпосередньої участі у бойових діях за період з лютого 2022 по листопад 2023 підтверджено довідкою ІНФОРМАЦІЯ_1 за №12/125 від 17.10.2023. Крім того, позивач вказує, що у жовтні та грудні 2023 року він звертався із рапортами до начальника штабу щодо включення його до наказів про виплату додаткової винагородо, збільшеної до 100 000грн.

ОСОБА_1 стверджує, що вказані обставини та відповідні докази дають підстави для отримання ним додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2024р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/7849/24 за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач - ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЧ НОМЕР_1 ), з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх необґрунтованими з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вхід. №15698/24 від 18.04.2024р.), наголошуючи, зокрема, що позивачем пропущено строк звернення до суду із даним позовом. Також, відповідач вказав, що ним у повному обсязі та за всі дні безпосередньої участі позивачу у бойових діях було виплачено додаткову грошову винагороду, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

22.04.2024 від позивача надійшла відповідь на відзив (вхід. №ЕС/16232/24), в якій, зокрема, вказано на безпідставність доводів відповідача, так як правова позиція останнього заснована на помилковому тлумаченні норм чинного законодавства.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у період з липня 1997 по 09.12.2023 проходив службу в різних органах та підрозділах Державної прикордонної служби України, зокрема з грудня 2019 по 9.12.2023 в ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_3 ).

Згідно з витягом з наказу Начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 №472-ОС від 07.12.2023 полковника ОСОБА_1 , заступника начальника регіонального управління з матеріального забезпечення, звільненого наказом Голови Державної прикордонної служби України від 06.12.2023 року №1755-ОС у запас Збройних Сил України за підпунктом «г» пункту 3 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» виключено зі списків особового складу управління та знято з усіх видів забезпечення.

Виключено зі списків особового складу управління з урахуванням здачі справ та посади з 09.12.2023 року.

Позивач зазначає, що у період проходження служби, а саме з 24.02.2022 по 12.10.2023 йому не у повному обсязі виплачувалась додаткова грошова винагорода збільшена до 100 000грн., передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

На підтвердження факту безпосередньої участі ОСОБА_1 у бойових діях за період з 24.02.2022 по 12.10.2023 позивач надав довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 за №12/125 від 17.10.2023.

Разом з тим, позивач вказує, що 31.10.2023 та 8.12.2023 він звертався із відповідними рапортами до заступника начальника Південного регіонального управління щодо включення ОСОБА_1 до наказу про виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100 000грн. за жовтень, листопад та грудень 2023, однак виплати додаткової винагороди у належному розмірі не відбулось.

Ознайомившись із архівною відомістю №1 за період з січня 2022 по грудень 2022 та архівною відомістю №1 за період з січня 2023 по листопад 2023 позивач встановив, що додаткова винагорода, збільшена до 100 000грн. передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» йому не виплачувалась.

Вказане стало підставою для звернення позивача до суду із даним позовом.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що не підлягають задоволенню, з урахуванням наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями статті 43 Конституції України закріплено право кожного громадянина на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він обирає. При цьому громадянам гарантується захист від незаконного звільнення, а право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Правові основи організації та діяльності Державної прикордонної служби України, її загальну структуру, чисельність, функції та повноваження визначає Закону України «Про Державну прикордонну службу України» від 03.04.2003 року №661-IV (далі Закону №661).

Згідно з ч.1 цього Закону, на Державну прикордонну службу України покладаються завдання щодо забезпечення недоторканності державного кордону та охорони суверенних прав України в її прилеглій зоні та виключній (морській) економічній зоні.

Відповідно до ч.1 ст.14 Закону №661 до особового складу Державної прикордонної служби України входять військовослужбовці та працівники Державної прикордонної служби України.

Згідно ч.5 ст.14 Закону №661 комплектування Державної прикордонної служби України військовослужбовцями і проходження ними військової служби здійснюються на підставі Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу". Уповноважені посадові особи Державної прикордонної служби України попередньо вивчають склад призовників та здійснюють їх добір у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі визначає Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 №2011-ХІІ (далі - Закон №2011).

Згідно з ч.2 ст.9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

За правилом ч.4 ст.9 Закону №2011 грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24 лютого 2022 року №2102-IX, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, ІНФОРМАЦІЯ_3 , командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

У подальшому (і станом на час спірних правовідносин) відповідними Указами Президента України воєнний стан в Україні продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України прийнята Постанова від 28 лютого 2022р. №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (далі - Постанова №168).

Постанова №168 неодноразово зазнавала змін та була викладена в наступних редакціях:

в редакції Постанови КМ№ №217 від 07.03.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року;

в редакції Постанови КМ№ №350 від 22.03.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року;

в редакції Постанови КМУ №400 від 01.04.2022 - застосовується з 1 червня 2022 року;

в редакції Постанови КМУ №754 від 01.07.2022 - застосовується з 1 червня 2022 року;

в редакції Постанови КМУ №793 від 07.07.2022 - застосовується з 24 лютого 2022 року;

в редакції Постанови КМУ №1066 від 27.09.2022 - застосовується 30 вересня 2022 року;

в редакції Постанови КМУ №1146 від 08.10.2022 - застосовується з 1 вересня 2022 року;

в редакції Постанови КМУ №43 від 20.01.2023 - застосовується з 21 січня 2023 року;

в редакції Постанови КМУ №836 від 09.08.2023 - застосовується з 1 червня 2023 року;

в редакції Постанови КМУ №1001 від 15.09.2023 - застосовується з 1 червня 2023 року;

в редакції Постанови КМУ №1162 від 07.11.2023 - застосовується з 9 листопада 2023 року;

Пунктом 1 Постанови №168 (у первинній редакції) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 1 Постанови №168 (у редакції із змінами, внесеними згідно з Постановами КМУ №217 від 07.03.2022, №350 від 22.03.2022, №400 від 01.04.2022, №754 від 01.07.2022, №793 від 07.07.2022, №1066 від 27.09.2022, №1146 від 08.10.2022, №43 від 20.01.2023) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Пунктом 2-1 Постанови №168 (в редакції Постанови КМУ №43 від 20.01.2023) установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

З метою виконання вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (із змінами) та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України було видано наказ від 31.03.2022 №164-АГ «Про реалізацію вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ №164).

Пунктом 1 Наказу №164, визначалось, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби, які проходять військову службу в органах охорони державного кордону (прикордонних загонах) виплачується додаткова винагорода (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірі 30 000 гривень, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Відповідно до пункту 2-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям» під час дії воєнного стану та з метою визначення порядку та умов виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 січня 2023 року №36 затверджений «Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (далі - Порядок №36), який набув чинності 01.02.2023 року, а втратив чинність 05.09.2023 року.

Тобто, у період з 01.02.2023 року по 05.09.2023 року Порядок №36 діяв та розповсюджувався на спірні правовідносини.

Так, відповідно до п.2 Порядку №36, на період дії воєнного стану додаткова винагорода виплачується:

1) у розмірі до 30 000 гривень військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (бойовими розпорядженнями) в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань:

у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, резерву Головнокомандувача Збройних Сил України Сил оборони держави, розгорнутих пунктів управління Генерального штабу Збройних Сил України, які здійснюють управління діючими угрупованнями військ (сил), а також у межах операційних зон угруповань військ (Сил оборони держави), залучених до заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;

наземної охорони та оборони об`єктів критичної інфраструктури;

у районах ведення воєнних (бойових) дій у складі військових адміністрацій;

із усебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій згідно з бойовими (логістичними) розпорядженнями, крім випадків здійснення такого забезпечення в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

2) у розмірі, збільшеному до 50 000 гривень, у порядку, визначеному абзацом другим пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану військовослужбовцям, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки);

3) у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень, військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора у період здійснення зазначених заходів, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Згідно з визначення пункту 3 Порядку №36, до безпосередньої участі в бойових діях або заходах належать виконання військовослужбовцем у районах ведення воєнних (бойових) дій:

1) бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

2) бойових (спеціальних) завдань з усебічного забезпечення органів (підрозділів) Держприкордонслужби, угруповань військ, інших складових сил оборони згідно з бойовим розпорядженням в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

3) бойових завдань з охорони об`єктів під час нанесення по них вогневого ураження противником, відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення їх у разі захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього вогневого контакту з противником;

4) бойових (спеціальних) завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

5) бойових (спеціальних) завдань з виявлення та вогневого ураження повітряних цілей;

6) польотів, ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту згідно з бойовими розпорядженнями;

7) бойових (спеціальних) завдань у складі екіпажу корабля, катера, судна забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів;

8) бойових (спеціальних) завдань у складі відділів прикордонної служби, прикордонної застави, прикордонної комендатури, прикордонної комендатури швидкого реагування в умовах вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником.

Пунктом 4 Порядку №36 передбачено, що документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у воєнних (бойових) діях або заходах, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу (групи, загону, екіпажу) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), а також кількості днів участі військовослужбовців у бойових діях або заходах.

Згідно пунктів 5-6 Порядку №36, облік військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або заходах та виконують бойові (спеціальні) завдання, визначені підпунктами 1, 2 пункту 2 цих Порядку та умов, та підготовка проєктів наказів про виплату додаткової винагороди в органі Держприкордонслужби здійснюється штабами військових частин.

Начальники (командири) органів Держприкордонслужби, до яких відряджені (прикомандировані) військовослужбовці, щомісяця до 5 числа інформують органи Держприкордонслужби за місцем проходження служби військовослужбовців про їх безпосередню участь у бойових діях за минулий місяць.

Виплата додаткової винагороди військовослужбовцям здійснюється щомісяця за минулий місяць на підставі наказів Голови Державної прикордонної служби України, начальників (командирів) регіональних управлінь, органів охорони державного кордону, Морської охорони, навчальних закладів, науково-дослідних установ, органів забезпечення, підрозділів спеціального призначення Держприкордонслужби за місцем проходження військової служби, а їх начальникам (командирам) - на підставі наказів начальників (командирів) вищого рівня, які видаються до 8 числа поточного місяця.

Відповідно до п.7 Порядку №36, райони ведення воєнних (бойових) дій визначаються рішенням Головнокомандувача Збройних Сил України.

05.09.2023 року набув чинності Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 01 вересня 2023 року №726, яким затверджено «Особливості виплати на період воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України» (надалі Наказ №726).

Згідно з пп.1 п.2 Наказу №726 (у редакції його прийняття, яка є чинною), на період воєнного стану додаткова винагорода виплачується: у розмірі 100 000 гривень військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - бойові дії або заходи), перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у розрахунку на місяць пропорційно часу участі в таких діях та заходах.

Пунктом 3 Наказу №726 визначено, що до безпосередньої участі в бойових діях або заходах, здійснення яких передбачає виплату додаткової винагороди, зазначеної в підпункті 1 пункту 2 цих Особливостей, належить виконання військовослужбовцями завдань:

1) безпосередньо в районах ведення воєнних (бойових) дій, на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора:

на лінії бойового зіткнення з противником на глибину виконання бойових (спеціальних) завдань органом (підрозділом, у тому числі зведеним) Держприкордонслужби першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки) до батальйону включно;

з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються (у тому числі бойові позиції, блокпости, контрольно-пропускні пункти, спостережні пункти), звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою за умови безпосереднього зіткнення з противником або нанесення руйнувань чи пошкоджень цим об`єктам під час збройного нападу (вогневого ураження);

з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) в умовах безпосереднього зіткнення або взаємного вогневого контакту з противником;

з вогневого ураження виявлених повітряних цілей;

з ведення повітряного бою, а також заходів з виводу повітряних суден з-під удару противника з виконанням зльоту або польотів, пов`язаних з вогневим ураженням противника;

з розмінування (виявлення, знешкодження та знищення) вибухонебезпечних предметів у місцях виконання завдань за призначенням;

з усебічного забезпечення органів Держприкордонслужби або їх підрозділів (у тому числі зведених), які виконують завдання у складі органів військового управління, військової частини (підрозділів), угруповань військ, інших складових сил оборони, за умови вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником;

з контррозвідувального забезпечення, що здійснюється органами Держприкордонслужби, які виконують бойові (спеціальні) завдання в умовах безпосереднього зіткнення з противником, а також проведення оперативно-розшукових і контррозвідувальних заходів, негласних слідчих (розшукових) дій в умовах безпосереднього зіткнення з противником;

2) з вогневого ураження повітряних, морських цілей противника, з бойового чергування та інших завдань екіпажів кораблів, катерів, суден забезпечення Держприкордонслужби в морській та річковій акваторіях, поєднаних з вогневим ураженням або безпосереднім зіткненням з противником, а також виконання бойових завдань з пошуку (тралення) та знешкодження (знищення) мін, вибухонебезпечних предметів у районах здійснення заходів, у тому числі поза районами ведення воєнних (бойових) дій.

Відповідно до п.8 Наказу №726, документами, що підтверджують безпосередню участь військовослужбовців у бойових діях або заходах та здійснення бойових (спеціальних) завдань у період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, є:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них;

рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військового звання, прізвища, власного імені та по батькові (за наявності), району участі військовослужбовця в діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, кількості днів участі в бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Отже, умовами виплати на період воєнного стану військовослужбовцям, у т.ч. Держприкордонслужби, додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 року, у розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, є:

безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії,

перебування безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених цих заходів.

При цьому, підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, що дає підстави для виплати додаткової винагороди у розмірі, збільшеному до 100000 грн., здійснюється на підставі відповідних документів, що передбачені вищенаведеними нормативно-правовими актами, тобто: бойовий наказ (бойове розпорядження); журнал бойових дій (службово-бойових дій, вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал, журнал ведення оперативної обстановки) або бойове донесення, або постова відомість під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, чи копії або витяги з них; рапорт (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах.

Як вбачається із матеріалів справи, що на підтвердження своєї безпосередньої участі у бойових діях позивач надав довідку ІНФОРМАЦІЯ_1 за №12/125 від 17.10.2023, згідно якої полковник ОСОБА_1 , який проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, в тому числі з бойового управління частинами (підрозділами), що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань першого ешелону з 24 лютого 2022 по 12 жовтня 2023 року.

Підставою видачі вказаної довідки зазначено низку розпоряджень, бойових розпоряджень, оперативних директив, бойових наказів, тощо.

Суд звертає увагу, що вказана довідка є єдиним доказом, наданим позивачем на підтвердження обставин, якими він обґрунтовує свою безпосередню участь у бойових діях за спірний період.

Натомість, що стосується періоду з 12.10.2023 по 9.12.2023, то позивач обґрунтовував його тим, що 31.10.2023 та 8.12.2023 він звертався із відповідними рапортами до Першого заступника начальника Південного регіонального управління начальника штабу бригадного генерала ОСОБА_2 про те, що у жовтні, листопаді та грудні він виконував бойові (спеціальні) завдання в період здійснення заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у складі ОСУВ «Одеса», а тому має право на отримання додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн. за вказані періоди.

Надаючи оцінку вказаним обставинам, з урахуванням пояснень відповідача, наданим у відзиві, та з огляду на докази, які наявні в матеріалах справи, суд виходить з наступного.

Так, згідно позовних вимог, ОСОБА_1 просить здійснити йому перерахунок за період з 24.02.2022 по 09.12.2023, не вказуючи при цьому конкретні періоди його участі у бойових, фактично стверджуючи, що він весь вказаний період брав безпосередню участь у бойових діях.

Натомість, як вбачається із матеріалів справи та пояснень відповідача, що ОСОБА_1 під час проходження служби в певні проміжки часу перебував у службових відрядженнях.

Інструкцією про службові відрядження військовослужбовців Державної прикордонної служби України в межах України та за кордон, яка затверджена наказом Адміністрації Державної прикордонної служби України 30.07.2012 №582 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 за №1383/21695 (далі Інструкція №582) визначено, що Службовим відрядженням вважається поїздка військовослужбовця за розпорядженням начальника органу Державної прикордонної служби України (далі - орган Держприкордонслужби) на певний строк до іншого населеного пункту для виконання службового завдання поза місцем його постійної служби. (Абзац перший пункту 1.1 розділу І Інструкції №582)

Днем виїзду у відрядження вважається день відправлення літака, поїзда, автобуса або іншого транспортного засобу з місця постійної служби відрядженого військовослужбовця, а днем прибуття з відрядження - день прибуття зазначеного транспорту до місця постійної служби. (Абзац другий пункту 1.10 розділу І Інструкції №582).

У разі відправлення транспорту до 24-ї години включно днем вибуття у відрядження вважається поточна доба, а з 00 години і пізніше - наступна доба. Якщо станція відправлення поїзда або автобуса, пристань чи аеропорт розташовані поза межами населеного пункту, де проходить службу військовослужбовець, то у строк відрядження зараховується час, потрібний для проїзду до станції, пристані, аеропорту. Аналогічно визначається день прибуття відрядженого до місця постійної служби. (Абзац третій пункту 1.10 розділу І Інструкції №582).

Про направлення військовослужбовців у відрядження видається наказ начальника органу Держприкордонслужби із зазначенням: пункту призначення, найменування органу Держприкордонслужби або назви організації чи установи, куди відряджено військовослужбовця, строку та мети відрядження. Відповідно до завдань, визначених наказом, на військовослужбовця оформляється посвідчення про відрядження. (Абзац перший пункту 2.2 розділу ІІ Інструкції №582)

Так, згідно Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 23 квітня 2022 року №90-ВВ та від 24 квітня 2022 року №91-ВВ полковник ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні у НОМЕР_4 прикордонному загоні в період з 23.04.2022 по 24.02.2022.

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 05 травня 2022 року №100-ВВ та від 10 травня 2022 року №104-ВВ полковник ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні у НОМЕР_4 прикордонному загоні в період з 05.05.2022 по 09.05.2022.

При цьому, згідно Додатку 2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10 червня 2022 року №305-АГ позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за три календарні дні, що підтверджується Архівною відомістю №1 за період з січня 2022 по грудень 2022, де в графі Додаткова винагорода ПКМ №168 від 28.02.22 (70000) в червні 2022 позивачу було нараховано 6 849,46 грн.

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 28 червня 2022 року №158-ВВ та від 1 липня 2022 року №158-ВВ полковник ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні на ділянці НОМЕР_5 прикордонного загону оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » та на ділянці НОМЕР_6 прикордонного загону оперативного угруповання військ « ІНФОРМАЦІЯ_6 ».

При цьому, згідно Додатку 2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10 липня 2022 року №362-АГ позивачу нарахована та виплачена додаткова винагорода до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за один календарний день, що підтверджується Архівною відомістю №1 за період з січня 2022 по грудень 2022, де в графі Додаткова винагорода ПКМ №168 від 28.02.22 (70000) в липні 2022 позивачу було нараховано 2 333,33 грн.

Разом з тим, згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 08 липня 2022 року №163-ВВ та від 09 липня 2022 червня № 164-ВВ полковник ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні на ділянці відповідальності НОМЕР_4 прикордонного загону у період з 08.07.2022 по 09.07.2022.

Крім того, згідно Додатку 1 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 09 серпня 2022 року №408-АГ Позивачу виплачена додаткова винагорода до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за чотири календарні дні, що підтверджується Архівною відомістю №1 за період з січня 2022 по грудень 2022, де в графі Додаткова винагорода ПКМ №168 від 28.02.22 (70000) в серпні 2022 позивачу було нараховано 9 032,26 грн.

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 25 листопада 2022 року №298-ВВ та від 26 листопада 2022 року №299-ВВ полковник ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні на ділянці відповідальності НОМЕР_4 прикордонного загону.

Згідно наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 9 грудня 2022 року №313-ВВ та від 18 грудня 2022 року №323-ВВ полковник ОСОБА_1 перебував у службовому відрядженні на ділянці відповідальності НОМЕР_4 прикордонного загону.

Так, згідно Додатку 2 наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 від 10 січня 2023 року №13-АГ позивачу виплачена додаткова винагорода до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах за ОДИНАДЦЯТЬ календарних дні, що підтверджується Архівною відомістю №1 за період з січня 2023 по листопад 2023, де в графі Додаткова винагорода ПКМ №168 від 28.02.22 (70 000) в січні 2023 позивачу було нараховано 24 913,98 грн.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що позивач брав безпосередню участь у бойових діях виключно у періоди: з 23.04.2022 по 23.04.2022, з 05.05.2022 по 06.05.2022, з 30.06.2022 по 30.06.2022, з 01.07.2022 по 01.07.2022, з 08.07.2022 по 09.07.2022, з 23.07.2022 по 23.07.2022, з 25.11.2022 по 25.11.2022, з 9.12.2022 по 18.12.2022, та за вказані періоди йому виплачено додаткову винагороду збільшену до 100 000грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях.

При цьому, суд звертає вагу, що встановлені під час судового розгляду справи обставини підтверджуються витягами з Журналу бойових дій, витягами з Журналу службово-бойових дій, Бойовими завданнями, які надані відповідачем на виконання відповідних вимог суду.

Водночас, будь-яких інших належних та допустимих доказів, які б підтверджували безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях, матеріали справи не містять.

Відтак, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії відсутні.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що не підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77, 90, 139, 246, 255, 295, 297 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВЧ НОМЕР_1 ) щодо не нарахування, та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 09.12.2023 включно додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЧ НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок за період з 24.02.2022 по 09.12.2023, включити у відповідний наказ про виплату, та виплатити (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) додаткову грошову винагороду, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЧ НОМЕР_1 ) при здійсненні перерахунку, та виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) належних йому коштів - одночасно компенсувати утриманий з останнього податок на доходи фізичних осіб, згідно з Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 28.08.2024 p, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці, у період з 23.05.2024 р. по 19.06.2024 р., 13.08.2024 р. по 27.08.2024 р., включно, а також на лікарняному - з 20.06.2024 р. по 19.07.2024 р

Суддя Ю.В. Харченко

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_1 ) щодо визнання протиправною бездіяльність ІНФОРМАЦІЯ_1 (ВЧ НОМЕР_1 ) щодо не нарахування, та не виплати в повному обсязі ОСОБА_1 з 24.02.2022 по 09.12.2023 включно додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЧ НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок за період з 24.02.2022 по 09.12.2023, включити у відповідний наказ про виплату, та виплатити (з врахуванням раніше здійснених виплат) ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) додаткову грошову винагороду, збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022р. №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану»; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 (ВЧ НОМЕР_1 ) при здійсненні перерахунку, та виплаті ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) належних йому коштів - одночасно компенсувати утриманий з останнього податок на доходи фізичних осіб, згідно з Порядком виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44 - відмовити

28.08.24..