Справа № 260/1480/22
Суддя: Ільчишин Надія Василівна
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 260/1480/22 пров. № А/857/13536/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Ільчишин Н.В.,

суддів Гуляка В.В., Коваля Р.Й.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року (головуючого судді Плеханова З.Б., ухвалене у відкритому судовому засіданні о 15 год. 19 хв. в м. Ужгород повний текст рішення складено 29.04.2024) у справі №260/1480/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування наказу, поновлення на службі та стягнення середнього заробітку,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 15.04.2022 звернувся в суд з позовом до Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області в якому просить визнати протиправними та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 09.03.2022 р. №471 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора з ювенальної превенції Берегівського РВП Клопотар І.В., в частині притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора з ювенальної превенції Берегівського РВП підполковника поліції ОСОБА_1 , визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 11 березня 2022 року №43 о/с в частині притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби), поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції України на посаді інспектора з ювенальної превенції Берегівського РВП Головного управління Національної поліції в Закарпатській області днем 09.03.2022 року, стягнути з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 10.03.2022 р. по день ухвалення судом рішення про поновлення на роботі із утриманням податків та інших обов`язкових платежів, для передачі їх на потреби Збройних сил України, вирішити питання щодо стягнення з відповідача судових витрат.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року відмовлено в задоволенні позову.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що судом першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допущено порушення норм матеріального та процесуального права, в якій просить скасувати рішення суду та прийняти нове, яким задовольнити позов повністю. Вказує, що службове розслідування, яке тривало 2 дні слугувало притягненню його до найтяжчого виду дисциплінарної відповідальності є неповним, необ`єктивним та таким, що за результатами якого не було обґрунтовано доведено вчинення порушень дисципліни та підтверджувало б наявність підстав для звільнення зі служби.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач заперечує проти її задоволення посилаючись на безпідставність викладених у ній доводів і просить оскаржуване рішення суду залишити без змін, вважаючи його законним та обґрунтованим.

Згідно із частиною 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 26.06.2024 призначено апеляційний розгляд в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку, що подана скарга не підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що 05 березня 2022 року о 21: 23 год. на службу 102 надійшло повідомлення від гр. ОСОБА_2 та гр. ОСОБА_3 про те, що в смт. Королево по вул. Льва Толстого, поблизу будинку № 6, Берегівського району сталося дорожньо - транспортна пригода без потерпілих за участю автомобіля марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 та Дачія Логан, д.н.з НОМЕР_2 . Окрім цього, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначили, що один із учасників ДТП перебуває у стані алкогольного сп`янінні та має при собі предмет схожий на пістолет.

Виїздом на місце події працівниками УГІ ГУНП встановлено, що водієм автомобіля марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 є інспектор з ювенальної превенції сектору превенції Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області підполковник поліції ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який рухаючись за кермом автомобіля марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 в смт. Королево по вул. Льва Толстого та допустив зіткнення із автомобілем марки Дачія Логан, д.н.з НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку під керуванням гр. ОСОБА_2 , 1992 р.н.

Внаслідок ДТП учасники події тілесних ушкоджень не отримали, за допомогою у медичні заклади не звертались.

Транспортні засоби зазнали не значні механічні пошкодження.

У ході перевірки документів у ОСОБА_1 , який мав при собі табельну вогнепальну зброю (пістолет Макарова), від нього було чути різкий запах алкоголю з порожнини рота, нечітка хода, почервоніння очей. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Drager або проїхати до медичного закладу. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку у присутності свідків та під запис нагрудної боді - камери ОСОБА_1 , відмовився.

05 березня 2022 року о 23.30 год. старшим інспектором СРПП відділу поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП майором поліції Савко В.В. стосовно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП (серії ААБ № 238598) та протокол за ст. 124 КУпАП (серії ААБ №238597).

Під час зазначеної події ОСОБА_1 перебував поза службою в цивільному одязі із табельною вогнепальною зброєю (ПМ 9 мм), яку отримав на постійне носіння та зберігання у зв`язку із посиленим варіантом несення служби та введенням воєнного стану в Україні.

Згідно протоколу від 05 березня 2022 року серії ААБ № 238598 за ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 в смт. Королево по вул. Льва Толстого, Берегівського району, з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05 березня 2022 року серії ААБ №238597 за ст.124 КУпАП встановлено, що ОСОБА_1 при зустрічному розїзді не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з автомобілем марки Дачія Логан, д.н.з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався на зустріч.

В усіх вищевказаних протоколах зазначено, що ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення та підписувати протоколи .

05 березня 2022 року Головним управлінням Національної поліції України в Закарпатській області видано Наказ №464 "Про створення дисциплінарної комісії та призначення службового розслідування".

Дисциплінарною комісією встановлено, що 25.02.2022 ОСОБА_1 отримав вогнепальну зброю (пістолет Макарова) у відділенні поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП у зв`язку із введенням в дію Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні з причин військової агресії Російської Федерації проти України, на постійне носіння та зберігання.

04.03.2022 о 08-00 до 05.03.2022 року 08-00 ОСОБА_1 разом із дільничним офіцером поліції відділення № 1 Берегівського РВП ГУНП майором поліції ОСОБА_4 заступили на добове чергування в складі автопатрулю по маршруту м. Виноградів - смт. Вилок - с. Неветленфолу.

Після чергування 05.03.2022 ОСОБА_1 залишивши при собі табельну вогнепальну зброю поїхав по місцю проживання для відпочинку.

Опитана в ході службового розслідування гр. ОСОБА_2 повідомила, що вона 05.03.2022 близько 20.50 перебуваючи за кермом автомобіля марки Дачія Логан, д.н.з НОМЕР_2 рухалась в смт. Королево по вул. Льва Толстого, їй на зустріч рухався автомобіль марки Мерседес-Бенц, д.н.з НОМЕР_1 . Перед тим, як транспортні засоби порівнялися, автомобіль Мерседес перетнувши суцільну смугу, різко виїхав на зустрічний напрямок свого руху. В цей момент гр. ОСОБА_2 , здійснила аварійний маневр праворуч. Однак, уникнути зіткнення із автомобілем марки Мерседес-Бенц в обстановці, що склалася не представилось можливим. У подальшому, водій автомобіля марки Мерседес- Бенц, намагався залишити місце ДТП на пошкодженому транспортному засобі. Однак, гр. ОСОБА_2 перешкоджаючи руху, стала перед автомобілем. Незважаючи на це, водій продовжував здійснювати наміри залишити місце події. В цей момент, місцеві мешканці та очевидці ДТП силоміць виштовхнули водія автомобіля Мерседес-Бенц із салону транспортного засобу та візуально впізнали у винуватці ДТП працівника поліції ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, що виражалось у сильному запаху алкоголю із ротової порожнини, порушеною координацією рухів та не чіткою вимовою. ОСОБА_1 продовжував спроби уникнути від відповідальності та втекти з місці події пішки, внаслідок чого, був затриманий місцевими мешканцями та повалений на землю. Поліцейський ОСОБА_1 перебував у цивільному одязі та табельною вогнепальною зброєю, а саме пістолет Макарова. ОСОБА_2 зауважила, що ОСОБА_1 грубо порушуючи етичні норми поведінки, а саме нецензурно виражався у бік цивільного населення та погрожував їм створити проблеми.

Опитана ОСОБА_5 надала аналогічні пояснення з приводу події.

Опитаний очевидець події громадянин ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешканець АДРЕСА_1 повідомив, що 05.03.2022 приблизно о 21.00 йому зателефонувала ОСОБА_5 та попросила приїхати у зв`язку із тим, що має місце факт ДТП, водій якого зі зброєю намагається втекти з місця події та погрожує водій ці іншого автомобіля і громадянам. Прибувши на місце події він побачив в цивільному одязі ОСОБА_1 , який мав при собі вогнепальну зброю (пістолет Макарова) та намагався втекти з місця, але ні я ні місцеві мешканці йому не дозволяли це зробити. Після чого він поклав руку на вогнепальну зброю та погрожував, що якщо його не відпустять він застосує зброю. На місце події було викликано поліцію. Відповідно громадянами даний водій утримувався на місці події і був переданий поліцейським.

Опитані свідки відмови від огляду на стан сп`яніння та підпису у протоколі ОСОБА_1 - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 повідомили, що на місці події в їх присутності поліцейські запропонували правопорушнику пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер чи проїхати в медичний заклад для огляду, однак від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Опитаний заступник начальника відділення поліції з превентивної діяльності відділення поліції № 1 Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області майор поліції ОСОБА_9 , повідомив, що 05.03.2022 о 21.00 надійшло повідомлення про факт ДТП без потерпілих в смт. Королево та про наявність в одного із учасників події предмета схожого на пістолет. На місце події було направлено наряд ГРПП відділення поліції № 1 Берегівського РВП у складі інспектора СРПП капітана поліції ОСОБА_10 та інспектора СРПП майора поліції ОСОБА_11 . Ними, на місці ДТП було виявлено поліцейського ОСОБА_1 , який перебував із явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різким запахом алкоголю із ротової порожнини, порушеною координацією рухів та не чіткою вимовою. На місці події нарядом ГРІШ на ОСОБА_1 було складено протокол за ст. 124 КУпАП та в подальшому учасників ДТП було запрошено до медичного закладу для проходження освідчення на стан вживання алкогольних напоїв. У медичному закладі ОСОБА_1 у категоричній формі відмовився проходити медичний огляд на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння в присутності свідків. Даний факт був зафіксований за допомогою нагрудного відеореєстратора, а також складено протокол на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, який він також відмовився підписувати.

Аналогічне пояснення надали ОСОБА_11 та ОСОБА_10 .

Опитаний інспектор черговий відділення поліції № Берегівського РВП ГУНП Погоріляк І.І. повідомив, що 25.02.2022 ОСОБА_1 отримав зброю як і всі працівники відділення на постійне носіння та зберігання у зв`язку із введенням воєнного стану та військової агресії Російської Федерації проти України. 05.03.2022 надійшло повідомлення по службі 102 про факт ДТП за участю ОСОБА_1 , який був із зброєю та з явними ознаками алкогольного сп`яніння. На місце події виїхав наряд СРПП та відповідальний від керівництва, які задокументували вказану подію та вилучили від ОСОБА_1 табельну вогнепальну зброю (пістолет Макарова), яку здали до кімнати зберігання зброї чергової частини. Відносно ОСОБА_1 були складені адміністративні матеріали, а якого автомобіль затриманий та поміщений на штрафмайданчик. ОСОБА_1 про факт дорожньо - транспортної пригоди та складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 та ст. 124 КУпАП, на службу 102 не телефонував та керівництво не повідомив.

Окрім цього, під час службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 було неодноразово під особистий підпис доведено вимоги про дотримання законності та службової дисципліни, недопущенні керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, про що є його підписи у відомостях ознайомлення Про стан дисципліни та законності ГУНП в Закарпатській області.

ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення з приводу обставин, які є предметом службового розслідування.

Працівники поліції відділення СРПП відділення №1 Берегівського РВП ГУНП запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці ДТП за допомогою приладу алкотестер Драгер, також у медичному закладі. Однак, ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестер Драгер на місці події та від медичного огляду та у медичному закладі відмовився, що зафіксовано у присутності свідків на нагрудні бодікамери працівника СРПП відділення №1 Берегівського РВП ГУНП. При цьому, з яких причин ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, працівникам СРПП не зазначив.

У ході перегляду вказаного відеозапису в судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 неетично вів по відношенню до працівників поліції, відмовився проходити медичних огляд у медичному закладі.

Окрім цього, під час службового розслідування встановлено, що ОСОБА_1 було неодноразово під особистий підпис доведено вимоги про дотримання законності та службової дисципліни, недопущенні керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, про що є його підписи у відомостях ознайомлення Про стан дисципліни та законності ГУНП в Закарпатській області.

Встановлено, що 05.03.2022 ОСОБА_1 , з метою ухилення від відповідальності службу 102 з метою документування даної події у відповідності до вимог Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100 не повідомив, чим грубо порушив вимоги службової дисципліни та скоїв дисциплінарний проступок.

ОСОБА_1 відмовився надавати пояснення з приводу обставин, які є предметом службового розслідування, а саме в частині порушення ним службової дисципліни, чим порушив вимоги частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893.

ОСОБА_1 у 2001 році, склав присягу наступного змісту: Я, ОСОБА_1 , усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Згідно службової характеристики, за місцем несення служби ОСОБА_12 характеризується негативно, неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності, а саме протягом служби 18 разів, востаннє 30.11.2021 за порушення службової дисципліни йому оголошене зауваження (наказ ГУНП від 30.11.2021 № 2778).

07 березня 2022 року дисциплінарною комісією складено Висновок "Про наслідки службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни та керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння інспектором з ювенальної превенції сектору превенції Берегівського РВП Клопотарем І.В.", де констатовано:

- ОСОБА_1 проігнорував вимоги статті 18 Закону України Про Національну поліцію, а також статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України у частині обов`язку неухильно дотримуватися положення Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, тобто вчинив дисциплінарний проступок, який полягає у грубому порушенні службової та транспортної дисципліни під час керування автомобілем (порушення Правил дорожнього руху України, які вимагають, що водій повинен: на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху) поліцейським, перешкоджанні у проведенні службового розслідування, приховуванні від обліку події за участі поліцейського, порушенні етичних норм поведінки поліцейського (нецензурне виражання стосовно громадян, погрози в бік громадян з використання свого службового становища, намагання втекти з місця події, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння), хоча як поліцейський І. Клопотар, повинен показувати громадськості приклад гідної поведінки та безумовного дотримання законів та Правил дорожнього руху), за що підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.

- Допущені ОСОБА_1 порушення службової дисципліни стали можливими внаслідок грубого ігнорування ним вимогами пунктів 1, 2, 3, 6, 7, 11, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, недотримання вимог пункту 1, 2, 3 частини 1 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII Про Національну поліцію, абзаців 1, 2, 3, 7, 8, 10 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, частини 6 розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/33194 та частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, а також пунктів 2.5, 10.1, 12.1, 13.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

- Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 під час службового розслідування не встановлено. Обставиною, що обтяжує ступінь і характер відповідальності ОСОБА_1 , являється вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного сп`яніння.

Дисциплінарною комісією зазначено, що: 1. Проведення службового розслідування закінчити. 2. Відомості, що стали підставою для проведення службового розслідування, вважати такими, що підтвердилися. 3. За скоєння дисциплінарного проступку, що виразилося у грубому порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 6, 7, 11, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 3 частини 1, частини 3 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України від 02.07.2015 № 580- VIII Про Національну поліцію, абзаців 1, 2, 3, 7, 8, 10 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, частини 6 розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/33194, частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, Закону України Про правовий режим воєнного стану, Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану України, наказу Національної поліції України від 23.02.2022 від 23.02.2022 № 171 Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності, що виразилось у грубому порушення службової дисципліни в умовах посиленого варіанту службової діяльності та воєнного стану, порушенні вимог пунктів, 2.5, 10.1, 13.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, відмові від огляду на стан сп`яніння, грубому порушенні правил етичної поведінки поліцейського по відношенню до громадян та поліцейських, скоєнні вчинку, що компрометує поліцейського, неповідомленні на службу 102 про подію за участю поліцейського, перешкоджанні під час проведення службового розслідування (відмова від надання пояснення), інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_1 відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнити із служби в поліції.

На підставі висновку за наслідками службового розслідування, Головним управлінням Національної поліції України в Закарпатській області наказом №471 від 09.03.2022 за скоєння дисциплінарного проступку, що виразилося у грубому порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 6, 7, 11, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 3 частини 1, частини 3 статті 18, частини 1 статті 64 Закону України від 02.07.2015 № 580-УПІ Про Національну поліцію, абзаців 1, 2, 3, 7, 8, 10 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, частини 6 розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/33194, частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, Закону України Про правовий режим воєнного стану, Указу Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану України, наказу Національної поліції України від 23.02.2022 від 23.02.2022 № 171 Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності,) що виразилось у грубому порушення службової дисципліни в умовах посиленого варіанту службової діяльності та воєнного стану, порушенні вимог пунктів 2.5, 10.1, 13.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, відмові від огляду на стан сп`яніння, грубому порушенні правил етичної поведінки поліцейського по відношенню до громадян та поліцейських, скоєнні вчинку, що компрометує поліцейського, неповідомленні на службу 102 про подію за участю поліцейського, перешкоджанні під час проведення службового розслідування (відмова від надання пояснення), інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області підполковника поліції ОСОБА_1 відповідно до пункту 7 частини 3 статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, звільнити із служби в поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції України в Закарпатській області від 11.03.2022 року №43 о/с «По особовому складу» відповідно до частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію звільнено зі служби в поліції за п. 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України): підполковника поліції ОСОБА_1 (0073087), інспектора з ювенальної превенції сектору превенції Берегівського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, з 12 березня 2022 року.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 03.05.2022 року №299/1590/22, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 850 гривень на користь держави.

Постановою Виноградівського районного суду Закарпатської області від 06.07.2022 у справі №299/1587/22, яка набрала законної сили 19.07.2022 провадження по адміністративній справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, - закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Не погодившись із наказами Головного управління Національної поліції в Закарпатській області від 09.03.2022 р. №471 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності інспектора з ювенальної превенції Берегівського РВП Клопотар І.В. та від 11 березня 2022 року №43 о/с позивач звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи у взаємозв`язку з нормами законодавства, що регулюють спірні правовідносини, в межах доводів та вимог апеляційної скарги колегія суддів апеляційного суду виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений, як Конституцією, так і Законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 № 580-VІІІ «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VІІІ).

Відповідно до статті 18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України №2337-VIII від 15.03.2018 (далі Дисциплінарний статут) визначено, що службова дисципліна це дотримання особами рядового і начальницького складу Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органів внутрішніх справ України. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу. Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно зі статтею 11 Дисциплінарного Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.

За статтею 12 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (

Відповідно до статті 13 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно із частиною третьою статті 13 Дисциплінарного Статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

За приписами статті 14 Дисциплінарного Статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до частини 1 статті 16 Дисциплінарного Статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Судом встановлено, що з метою дослідження фактів та обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, наявності чи відсутності дисциплінарного проступку, Головним управлінням Національної поліції в Закарпатській області призначено службове розслідування. За результатами вказаного розслідування уповноваженою на те дисциплінарною комісією 07.03.2022 складено висновок.

Тобто, службове розслідування було проведено в межах відведеного строку, повноважним органом та за наявності до того відповідних підстав.

Порядок застосування дисциплінарних стягнень визначено статтею 19 Дисциплінарного статуту.

Так, у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року №893.

Згідно із розділом VI Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Згідно із частиною 1 статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

В силу приписів статті 23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема: 1) здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; 2) виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; 3) вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; 4) вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; 5) здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події; 5-1) здійснює екстрені комунікації за телефонним номером 102, оброблення та використання інформації, переданої поліції постачальниками електронних комунікаційних мереж та/або послуг у випадках та порядку, передбачених Законом України "Про електронні комунікації"; 8) у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; 9) доставляє у випадках і порядку, визначених законом, затриманих осіб, підозрюваних у вчиненні кримінального правопорушення, та осіб, які вчинили адміністративне правопорушення; 14) вживає всіх можливих заходів для надання до медичної допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.

Відповідно до пункту 9 частини першої статті 31 Закону №580-VIII поліція може застосовувати технічні прилади і технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 цього Закону №580-VIII передбачено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення, зокрема, фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, які поліція може закріплювати на однострої.

Поліція може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Інформація про змонтовані/розміщені технічні прилади, технічні засоби повинна бути розміщена на видному місці (частина друга статті 40 Закону).

Строки та порядок зберігання матеріалів фото- і кінозйомки, відеозапису та результатів їх аналізу встановлюються Міністерством внутрішніх справ України (частина третя статті 40 Закону №580-VIII).

Відповідно до статті 37 Закону України «Про запобігання корупції», Закону України «Про Національну поліцію», з метою формування в поліцейських почуття відповідальності стосовно дотримання професійно-етичних норм поведінки під час виконання службових обов`язків, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до Національної поліції України, наказом Міністерства внутрішніх справ України №1179 від 9 листопада 2016 року затверджені Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила №1179).

Відповідно пункту 1 розділу І Правил №1179, правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей, які поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування.

Метою цих Правил є урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції (пункт 2 розділу І Правил №1179).

Пунктом 4 розділу І Правил №1179 передбачено, що під час прийняття на службу до поліції особу ознайомлюють з вимогами цих Правил.

Згідно із пунктом 1 розділу ІІ Правил №1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема повинен:

- неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського;

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України;

- поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати;

- контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку;

- дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Правил №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейському, зокрема заборонено: - допускати будь-які привілеї чи обмеження за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками, дискримінацію в будь-якій формі.

Відповідно до пунктів 2, 3, 4, 5 розділу IV Правил №1179 незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: - бути тактовним та доброзичливим; - висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; - надати можливість особі висловити власну думку; - до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним (пункт 4 розділу ІV Правил №1179).

З метою зменшення кількості випадків застосування поліцейських заходів примусу поліцейський повинен проявляти розсудливість, відкритість, почуття справедливості, володіти комунікативними навичками (переконання, ведення переговорів тощо), а в необхідних випадках мати керівні та організаційні якості (пункт 5 розділу ІV Правил №1179).

Відповідно до пункту 1 розділу V Правил №1179 керівник органу (підрозділу) поліції зобов`язаний запобігати проявам неетичної поведінки своїх підлеглих поліцейських шляхом організації роботи з розвитку професійної етики, у тому числі через проведення навчань, інформаційно-роз`яснювальної роботи.

Керівник органу (підрозділу) поліції у разі виявлення корупційного правопорушення чи одержання інформації про вчинення такого правопорушення підлеглими зобов`язаний у межах своїх повноважень ужити заходів щодо припинення такого правопорушення та негайно письмово повідомити про його вчинення спеціально уповноважений орган у сфері протидії корупції (пункт 2 розділу V Правил №1179).

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

У відповідності до пункту 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно з п. 6 розділу II Порядку МВС №100 поліцейський незалежно від місця свого перебування в разі виявлення або отримання інформації про кримінальне правопорушення та іншу подію чи звернення до нього громадян із заявою (повідомленням) невідкладно повідомляє про це за скороченим номером екстреного виклику поліції 102 і зобов`язаний ужити заходів щодо запобігання правопорушенню, його припинення, рятування людей, надання допомоги особам, які її потребують, установлення і затримання осіб, які вчинили правопорушення, та охорони місця події.

Як встановлено судом за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, (Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції) відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення від 05.03.2022 серії ААБ №238598 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ 238597 від 05.03.2022 за ст.124 КУпАП .

Спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 затверджена Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість. ( п.4 ч.1 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) (п.6 ч.1 Інструкції).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) ( п.7 ч.1 Інструкції).

За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові. Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 затверджено Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду а місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

7. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. 8. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, водій зобов`язаний виконувати обов`язки, визначені Законом України Про дорожній рух і Правилами дорожнього руху, зокрема виконувати розпорядження поліцейського, яке він дає на підставі цих Правил чи інших нормативних актів. Одним з таких розпоряджень поліцейського є вимога пройти саме медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Дотримання водієм транспортного засобу процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу працівників поліції є його обов`язком.

Судом встановлено, що позивач відмовився від проходження медичного огляду на місці зупинки, а також від пропозиції медичного працівника у медичному закладі щодо проходження медичного огляду на стан сп`яніння, що в апеляційній скарзі не спросутвав.

Отже колегія суддів погоджується із висновками службового розслідування, якими встановлено, що ОСОБА_1 проігнорував вимоги статті 18 Закону України Про Національну поліцію, а також статті 1 Дисциплінарного статуту Національної, поліції України у частині обов`язку неухильно дотримуватися положення Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, тобто вчинив дисциплінарний проступок, який полягає у грубому порушенні службової дисципліни, неповідомленні служби 102 про подію за участю поліцейського, порушенні вимог етичної поведінки поліцейського, відмові від огляду на стан алкогольного сп`яніння, допущенні порушень транспортної дисципліни під час керування автомобілем (порушення Правил дорожнього руху поліцейським, який повинен показувати громадськості приклад гідної поведінки та безумовного дотримання законів та Правил дорожнього руху), за що підлягає притягненню до дисциплінарної відповідальності.

Згідно з Висновком від 07.03.2022, дисциплінарною комісією встановлено допущення ОСОБА_1 порушення службової дисципліни, що виразилось у порушенні вимог пунктів 1, 2, 3, 6, 7, 11, 14 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, пунктів 1, 3, частини І, частини 3 статті 18, пункту 1 статті 64 Закону України від 02.07.2015 № 580-VIII Про Національну поліцію, абзаців 1, 2, 3, 7, 8 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, частини 6 розділу 2 Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події, затвердженого наказом МВС України від 08.02.2019 № 100, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05.03.2019 за № 223/33194 та частини 7 розділу IV Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 № 893, Закону України Про правовий режим воєнного стану, Указу Президента України від 24.02.2022 64/2022 Про введення воєнного стану України, наказу Національної України від 23.02.2022 від 23.02.2022 №171 Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності що виразилось у грубому порушення пунктів службової дисципліни в умовах посиленого варіанту службової діяльності та воєнного стану, порушенні вимог пунктів 2.5, 10.1, 13.3, 12.1 Правил дорожнього руху України, відмові від огляду на стан сп`яніння, грубому порушенні правил етичної поведінки поліцейського, скоєнні вчинку, що компрометує поліцейського, неповідомленні на службу 102 про подію за участю поліцейського, перешкоджанні під час проведення службового розслідування (відмова від надання пояснення), та прийнято рішення про застосування до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

З урахуванням вказаного та за наслідком системного аналізу матеріалів службового розслідування, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що дисциплінарною комісією підтверджено порушення позивачем службової дисципліни.

Головним управлінням Національної поліції України в Закарпатській області правомірно обрано ОСОБА_1 такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з поліції, адже вчинений позивачем проступок є таким, що негативно впливає на рівень авторитету та довіри до органів Національної поліції з боку суспільства, і такий захід дисциплінарного впливу застосовано обґрунтовано, розсудливо, пропорційно, тобто з урахуванням балансу між несприятливими наслідками та цілями, на досягнення яких він спрямований.

При цьому, наявність факту притягнення до адміністративної відповідальності або відсутність такого факту не спростовує можливості притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності за відповідних підстав.

Щодо доводів позивача, що проведення службового розслідування, так і його реалізація були здійснені в короткий термін, то відповідно до вимог статті 16 Дисциплінарного статуту службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником, тобто, в свою чергу, встановлює граничні строки проведення службового розслідування та не забороняє проведення службового розслідування в більш короткі строки, особливо в умовах воєнного стану. Так само, законодавцем не встановлено обмежень щодо проведення службового розслідування, накладення дисциплінарного стягнення у вихідний день. При цьому, ОСОБА_1 не скористався правом на надання пояснень при проведенні службового розслідування. Таким чином, доводи позивача в частині порушення порядку проведення службового розслідування не знайшли свого підтвердження, тому відхиляються судом.

Постановою Верховного Суду від 28.05.2021 у справі №815/2657/17 викладена правова позицію щодо відмови поліцейського від медичного свідчення на стан алкогольного сп`яніння, а саме працівник поліції та особа, яка приймала Присягу на вірність Законам України, у випадку необґрунтованих претензій з боку працівників патрульної служби під час зупинки та перевірки документів, повинна була погодитись на вимогу патрульних, пройти перевірку на спеціальному приладі чи медичне обстеження, спростувати доводи та пояснення патрульних щодо наявності у неї ознак алкогольного сп`яніння.

Суд також звертає увагу на те, що позивач відмовлявся надавати пояснення як під час службового розслідування, так і під час вчинення ДТП, відмовлявся від підпису протоколів про адмінправопорушення, тобто не спростував жодних обставин, про які зазначено як в протоколах та під час спілкування на місці вчинення ДТП та під час проведення службового розслідування, що суд вважає недопустимим у поведінці працівника поліції та особи, яка приймала Присягу на вірність Законам України і тим більше під час воєнного стану.

Отже, в контексті спірних правовідносин в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Дискредитація звання рядового і начальницького складу національної поліції за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників національної поліції та власне національна поліція, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни та має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку. При цьому, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу.

Судом встановлено, що позивачем на місці ДТП у спілкуванні з поліцейськими було допущено порушення вищевказаних етичних норм, що виразилося у неконтрольованій поведінці та емоціях, у очевидному факті ненадання документів працівникам поліції.

Щодо закриття адміністративного провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, через відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення то колегія суддів враховує наступне.

Згідно із Дисциплінарним Статутом підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, які свідчать про його низькі морально- ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що підтверджують реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни.

Закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення вказує на відсутність складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку. Відсутність адміністративного притягнення до відповідальності позивача не спростовує наявності в діях позивача дисциплінарного проступку, за який, в порядку Дисциплінарного статуту, відповідач має право застосовувати такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення з органів Національної поліції, який входить до його компетенції.

За правилами частини 4 статті 78 КАС України, не доказуються лише ті обставини, які встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини.

При цьому, в силу положень частини 5 цієї ж статті, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Поміж того всього, суд зауважує, що факт закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення свідчить лише про відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, проте абсолютно не доводить відсутності факту певного дисциплінарного проступку.

Велика Палата Верховного Суду у справі № 9901/159/19 зазначає, що адміністративна і дисциплінарна відповідальність є різними видами юридичної відповідальності, мають різний склад порушення, тому притягнення чи не притягнення до дисциплінарної відповідальності не може обумовлюватись наявністю чи відсутністю складу іншого правопорушення чи фактом притягнення до іншого виду відповідальності. Суд у межах розгляду цієї справи не досліджує питання наявності або відсутності вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, а надає правову оцінку обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку.

Установлення наявності або відсутності складу дисциплінарного проступку не входить до компетенції суду під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки суд у межах розгляду цієї справи не досліджує питання наявності або відсутності вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а надає правову оцінку обставинам наявності або відсутності вчинення ним дисциплінарного проступку в частині порушення норм професійної етики.

Вказаними вище діями позивач грубо порушив норми професійної етики. Такі дії позивача суперечать основним принципам, моральним нормам та правилам поліцейської етики, якими повинен керуватися поліцейський під час виконання своїх службових обов`язків та поза службою.

Оскільки етичні норми є основоположними нормами поведінки поліцейського, то допущення подібної поведінки підриває як авторитет самого прокурора, органів поліції, так і держави в цілому, і тим більше, що вказані події відбулися під час воєнного часу, коли орган поліції переведений на особливий посилений режим роботи і працівники поліції зобов`язані бути ще більш відповідальними та дисциплінованими.

Таким чином, проходження служби в поліції, зважаючи на її специфіку та підвищену увагу суспільства, вимагає від особи надзвичайної дисциплінованості та відповідальності за свої дії та вчинки як у службовий так і позаслужбовий час.

У постановах Верховного Суду, від 19.04.2021 р. у справі № 240/2677/20, від 17.06.2021 р. у справі № 804/6242/17, від 12.05.2022 р. у справі № 260/1/19, від 26.06.2022 р. у справі № 2240/2329/18 від 14.07.2022 р. у справі № 520/1795/19 зазначено, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

Дискредитація Національної поліції полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Вчинення дій, що дискредитують органи поліції, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

З огляду на встановленні службовим розслідуванням обставини, суд дійшов висновків, що дії ОСОБА_1 , які виразилися в допущенні поведінки, яка не сумісна із званням поліцейського, не виконанні вимог Закону України «Про Національну поліцію» в частині неухильного дотримання Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, що підтверджується матеріалами справи, є проступком несумісним з перебуванням на службі в поліції.

Крім того, суд вважає, що застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення у даному випадку є правомірним і пропорційним вчиненому правопорушенню.

Однією із загальних рис дисциплінарної відповідальності, якою вона відрізняється від інших видів юридичної відповідальності, є можливість її застосування без рішення суду на підставі вчинення дисциплінарного проступку.

На відміну від адміністративної відповідальності, дисциплінарна відрізняється тим, що підставою її застосування завжди є порушення встановленої організації праці або порушення загальновстановлених зобов`язань, які можуть бути передбачені службовими обов`язками суб`єкта проступку.

Відтак, наявність справи про адміністративне правопорушення стосовно особи поліцейського, не виключає можливості застосування стосовно нього звільнення у разі встановлення службовою перевіркою дій, що підривають авторитет поліції в очах громадськості і є несумісним з подальшим проходженням служби.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 815/3636/15.

Одночасно, суд зазначає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки. Професійний обов`язок поліцейського полягає в безумовному виконанні закріплених законами та іншими нормативно-правовими нормами та Присягою поліцейського завдань щодо захисту особистої безпеки громадян. Поліцейський як представник держави зобов`язаний постійно на належному рівні виконувати покладені на поліцію повноваження, сприяти припиненню вчинення правопорушень, з честю та гідністю поводити себе як в службовий та позаслужбовий час, з метою недопущення зниження рівня авторитету та довіри громадян до Національної поліції України.

Застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням певних обставин та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2019 по справі № 819/736/18 (адміністративне провадження № К/9901/69758/18).

Службовим розслідуванням встановлено недотримання позивачем обмежень і заборон, порушення службової дисципліни, що виразилось у вчиненні діяння, яке викликало суспільний резонанс та негативно впливає на довіру населення до органів і підрозділів поліції та як наслідок зменшує її.

Щодо доводів позивача на неспівмірність застосування до нього крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції, то суд вважає такі безпідставними, оскільки за встановлених обставин службового розслідування, з огляду на грубе порушення службової дисципліни, що принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, застосування такого заходу відповідачем є правомірним.

За встановлених судом обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, колегія суддів вважає, що позивач допустив порушення службової дисципліни, яка базується на високій свідомості та зобов`язує поліцейського дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів Національної поліції, дотримуватися норм професійної та службової етики, позаяк негідна поведінка поліцейського, в тому числі і в позаслужбовий час, перебування з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що пов`язано із застосуванням транспортного засобу та відмова від проходження медичного огляду, негативно впливають на імідж та репутацію Національної поліції України.

Оскільки службове розслідування проведено відповідачем на підставі та в межах повноважень, відповідно до норм законодавства, а спірні накази прийнято на підставі та з дотриманням вимог Закону №580-VIII і Дисциплінарного Статуту, правові підстави для їх скасування відсутні.

Суд встановив, що позивач порушив Закон №580-VII, Дисциплінарний Статут, Присягу поліцейського, Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.11.2016 №1179. Отже, в даному випадку позивачем вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Щодо доводів апеляційної скарги такі є необґрунтованими, оскільки у межах спірних правовідносинах дисциплінарне стягнення до позивача було застосоване за поведінку, що є несумісною з проходженням служби в поліції та не відповідає званню працівника поліції. Тому судові рішення у справі про адміністративне правопорушення можуть встановлювати факт наявності або відсутності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, однак не дисциплінарного проступку.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із положеннями статті 75 КАС України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. При цьому в силу положень статті 76 КАС України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно із частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувані накази, прийняті обґрунтовано, з урахуванням усіх обставин та матеріалів справи, що мають значення для їх прийняття, є вмотивованими, законними і підставними, позовні вимоги не підлягають до задоволення, суд апеляційної інстанції не встановив неправильного застосування норм матеріального права, порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення і погоджується з висновками суду першої інстанції у справі, апелянтом не подано обґрунтованих доводів на спростування зазначеного судом, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, а доводами апеляційної скарги висновки, викладені в судовому рішенні, не спростовуються і підстав для його скасування не вбачається.

Вказана правова позиція апеляційного суду узгоджується із постановами Верховного Суду від 12 грудня 2019 року у справі №816/70/16, від 21 січня 2021 року у справі № 826/4681/18, від 02 червня 2021 року у справі №815/2705/16, від 21 березня 2024 у справі №380/4470/23, які в силу приписів частини 5 статті 242 КАС України та частини 6 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» враховуються апеляційним судом під час вирішення наведеного спору.

У відповідності до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського Суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію і практику Суду як джерело права.

У контексті оцінки доводів апеляційної скарги апеляційний суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах «Проніна проти України» (пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Відповідно до статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати не стягуються.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2024 року у справі №260/1480/22 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.В. Ільчишин

Судді В.В. Гуляк

Р.Й. Коваль

Повний текст постанови складено 02.09.2024