Справа № 520/5805/22
Суддя: Макаренко Я.М.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 р.Справа № 520/5805/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Макаренко Я.М.,

Суддів: Любчич Л.В. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Кругляк М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2024, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, по справі № 520/5805/22

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2022 року до Харківського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач, заявник) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просив:

- визнати протиправною дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 року по 05.08.2020 року застосовуючи базовий місяць грудень 2015 року.

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 року по 05.08.2020 року, із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року та з 01.03.2018 року по 05.08.2020 року із урахуванням абзацу 4 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078, з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 22 листопада 2022 року у справі № 520/5805/22 за позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 01.03.2018, застосовуючи базовий місяць грудень 2015 року.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити на користь ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 із застосуванням місяця для обчислення індексу споживчих цін для розрахунку індексації грошового забезпечення (базового місяця) - січень 2008 року, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Не погодившись із приведеним рішенням, Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Другого апеляційного адміністративного суду із апеляційною скаргою.

Між тим, з огляду на пропуск відповідачем строку на апеляційне оскарження та відсутність підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, за явності обставин визначених пунктом 4 частини першої статті 299 КАС України, ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023 було відмовлено у відкритті апеляційного провадження.

18 грудня 2023 року Військова частина НОМЕР_1 звернулась до Харківського окружного адміністративного суду із заявою про перегляд судового рішення у справі №520/5805/22, в якій просив суд скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 по справі № 520/5805/22 та закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 30 квітня 2024 року у справі №520/5805/22 відмовлено у задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 про перегляд рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 за нововиявленими обставинами у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Залишено в силі рішення Харківського окружного адміністративного суду у справі №520/5805/22 від 22 листопада 2022 року.

Військова частина НОМЕР_1 , не погодившись із вказаною ухвалою суду подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на її постановлення з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, просила ухвалу скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити його заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилалося на те, що ним було наведено достатні докази, щодо обставин, які слід вважати нововиявленими. Зокрема, з метою перевірки отриманої інформації, 24.11.2023 військова частина НОМЕР_1 звернулась з відповідним запитом до відділу поліції № 1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області та 29.11.2023 отримала інформацію, що гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у розшуку як безвісно зникла особа з 06.10.2022. Підставою для оголошення останнього в розшук стала заява про безвісне зникнення ОСОБА_1 , яка надійшла від його сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де остання зазначила, що ОСОБА_1 з початку окупації м. Балаклія (з 03.03.2022 по 09.09.2022 період окупації м. Балаклія), перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 та 27.07.2022 його забрали у полон військові рф і до теперішнього часу місцезнаходження його не відоме.

У зв`язку з викладеним, заявник вказує на те, що ОСОБА_1 , який з березня 2022 року і до 27.07.2022 перебував на окупованій російською федерацією території м. Балаклія Ізюмського району Харківської області, фізично не мав змоги звернутися у липні 2022 року до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, оскільки вільно залишити окуповану територію і знов туди повернутися було неможливо.

Вказані обставини Військова частина НОМЕР_1 пов`язує із фальсифікацією позовної заяви, адже навіть вказана у позовній заяві адреса для листування: АДРЕСА_2 , була вказана у більш як 40 позовних заяв до військової частини НОМЕР_1 від різних осіб, в той час як жодне поштове відправлення, яке надіслане військовою частиною позивачам, отримано не було та повернуто відправнику.

Таким чином, факт звернення до суду з позовною заявою сторонньої особи від імені ОСОБА_1 , яка не є його представником, та надання копій письмових доказів, які засвідчені не ОСОБА_1 є істотними для справи обставинами, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі військовій частині НОМЕР_1 на час розгляду справи, оскільки справа № 520/5805/22 розглядалась Харківським окружним адміністративним судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Позивач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи в силу приписів частини четвертої статті 304 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Згідно з положеннями частин першої та третьої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дослідивши докази, дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, суд першої інстанції дійшов висновку, що заява Військової частини НОМЕР_1 є необґрунтованою, наведені в ній обставини не є доведеними та відповідно нововиявленими в розумінні положень ст. 361 КАС України, а тому підстави для скасування рішення Харківського окружного адміністративного суду від 22.11.2022 по справі №520/5805/22 відсутні.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 361 КАС України, судове рішення, яким закінчено розгляд справи і яке набрало законної сили, може бути переглянуто за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з частиною другою статті 361 КАС України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є:

1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи;

2) встановлення вироком суду або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного рішення у цій справі;

3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, яке підлягає перегляду.

Нововиявлена обставина - це юридичний факт, який передбачений нормами права і тягне виникнення, зміну або припинення правовідносин; юридичний факт, що має істотне значення для вирішення конкретної справи; юридичний акт, який існував на момент звернення заявника до суду з позовом і під час розгляду справи судом; юридичний факт, який не міг бути відомий ані особі, яка заявила про це в подальшому, ані суду, що розглядав справу, оскільки, якби нововиявлена обставина була відома суду під час постановлення судового рішення, вона б обов`язково вплинула на остаточні висновки суду.

Нововиявлені обставини характеризуються сукупністю таких ознак:

- існування цих обставин під час розгляду та вирішення справи й ухвалення судового рішення, про перегляд якого подається заява;

- на час розгляду справи ці обставини об`єктивно не були та не могли бути відомі ані заявникові, ані суду;

- істотність цих обставин для справи (внаслідок урахування цих обставин суд міг би суттєво змінити, або прийняти інше рішення, ніж те, яке було прийняте).

Відповідно до частини четвертої статті 361 КАС України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:

1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи;

2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Отже перегляд судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами є особливим видом провадження в адміністративному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду те, що на час ухвалення рішення суд не мав можливості врахувати істотну обставину, яка могла суттєво вплинути на вирішення справи, оскільки учасники судового розгляду не знали про неї та, відповідно, не могли надати суду дані про неї, а не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права).

Тобто перегляд справи у зв`язку з нововиявленими обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд уже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення, та породжують процесуальні наслідки, впливають на законність і обґрунтованість ухваленого без їх врахування судового рішення.

Наведене свідчить про те, що обставини, які виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, не можуть визнаватися нововиявленими.

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.11.2021 у справі №800/521/17.

З аналізу наведених приписів КАС України вбачається, що судове рішення, яке набрало законної сили, може бути переглянуто на підставі істотних для справи обставин, які не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не можуть вважатися нововиявленими ті обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи іншими особами, які беруть участь у справі. Обставини, що виникли чи змінилися після ухвалення судом рішення, а також обставини, на які посилався учасник судового процесу у своїх поясненнях, скарзі, або які могли бути встановлені в разі виконання судом вимог процесуального закону, теж не можуть визнаватися нововиявленими.

Вказаний висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 28 лютого 2023 року у справі № 807/727/18.

Звертаючись до суду першої інстанції для перегляду справи за нововиявленими обставинами відповідачем зазначено, що у ОСОБА_1 не було можливості звернутися у липні 2022 до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, оскільки він з березня 2022 року і до 27.07.2022 перебував на окупованій російською федерацією території м. Балаклія Ізюмського району Харківської області та вільно залишити окуповану територію і знов туди повернутися було неможливо.

Саме на приведені обставини відповідач вказує як на такі, що є нововиявленими у розумінні статті 361 КАС України.

Водночас, колегія суддів з такими твердженнями не погоджується, виходячи з наступного.

Так, як свідчать матеріали даної справи, до Харківського окружного адміністративного суду позовна заява ОСОБА_1 надійшла 28.07.2022, про що свідчить штамп вхідної кореспонденції суду першої інстанції (а.с. 1 том 1).

Із копії конверта, в якому до суду надійшла позовна заява, вбачається, що поштове відправлення було сформовано у відділенні Укрпошти міста Харкова 21.07.2022 (а.с. 18 том 1), в той час як сама позовна заява містить підпис ОСОБА_1 із зазначенням дати, а саме, 10.07.2022 (а.с. 6 том 1).

Отже, позовну заяву було підписано 10.07.2022, 21.07.2022 оформлено поштове відправлення у місті Харкові та направлено до суду, а вже 28.07.2022 відповідне поштове відправлення отримано і опрацьовано судом першої інстанції.

Натомість, як встановлено колегією суддів із листа начальника відділу поліції №1 Ізюмського районного управління поліції ГУНП в Харківській області від 29.11.2023 за вих.№15169/119-68/03-2023 (а.с. 169 том 1), гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває у розшуку як безвісно зникла особа з 06.10.2022. Підставою для оголошення останнього в розшук стала заява про безвісне зникнення ОСОБА_1 , яка надійшла від його сестри ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , де остання зазначила, що ОСОБА_1 з початку окупації м. Балаклія перебував за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 та 27.07.2022 його забрали у полон військові рф і до теперішнього часу місцезнаходження його не відоме. За даним фактом слідчим СВ ВП №1 Ізюмського РУП ГУНП в Харківській області внесені відомості до ЄРДР №00000547 від 05.10.2022 за ч.1 ст.438 КК України.

З приведеного вбачається, що за даними поліції 27.07.2022 ОСОБА_1 забрали в полон військові рф і до теперішнього часу місцезнаходження його не відоме, а з 06.10.2022 останній знаходиться у розшуку, як безвісти зникла особа. В той же час, позовна заява ОСОБА_1 була підписана 10.07.2022, тобто до перебування позивача в полоні та розшуку.

Слід також зауважити, що є загальновідомою обставина тимчасової окупації м.Балаклія Ізюмського району Харківської області із березня 2022 року по вересень 2022 року, однак також бути непоодинокими випадки виїзду людей з окупованої території на підконтрольну територію України.

Між тим, колегія суддів зазначає, що ОСОБА_1 10.07.2022 виконав підпис на позовній заяві, при цьому доказів того, що вказану заяву неможливо було передати будь-яким доступним йому шляхом до міста Харкова для безпосереднього направлення до суду першої інстанції 21.07.2022, відповідачем не наведено. Окрім того, посилання відповідача на ту обставина, що позовна заява була відправлена невідомою особою з поштового відділення у місті Харкові не доводить неможливість підписання позову безпосередньо позивачем 10.07.2022 та передання її до міста Харкова для направлення її до відповідного суду іншою особою.

Оцінивши приведені вище обставини та часові проміжки вчинення відповідних дій, колегія суддів вважає, що доказів фальсифікації позовної заяви відповідачем не наведено та не підтверджено належними доказами.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що при візуальному порівнянні документів складених ОСОБА_1 при проходженні служби та підпису на позовній заяві у справі №520/5805/22, встановлено, що підпис на позові не належить ОСОБА_1 , колегія суддів не приймає до уваги, адже відповідні факти можуть бути встановлені лише за допомогою проведення почеркознавчої експертизи.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що з приведених відповідачем обставин та доказів не встановлено фактичних даних, що в установленому порядку спростовують факти, які покладено в основу судового рішення, а отже не встановлено нововиявлених обставин.

Інші доводи на, які посилався апелянт не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Так, ухвалюючи дане судове рішення колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України" (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття цього судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 368 КАС України за результатами перегляду рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

Згідно з частиною першою статті 369 КАС України у разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення заяви відповідача про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування ухвали суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 30.04.2024 по справі № 520/5805/22 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Я.М. Макаренко
Судді Л.В. Любчич С.П. Жигилій
Повний текст постанови складено 02.09.2024