Справа № 260/1576/23
Суддя: Ващилін Р.О.
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у задоволенні клопотання

30 серпня 2024 рокум. Ужгород№ 260/1576/23

Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ващиліна Р.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про визнання протиправними дій на виконання рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить:

1) визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо ненадання відповіді ОСОБА_1 протягом встановленого терміну згідно Закону України «Про звернення громадян» щодо підготовки та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідки про розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних ociб, встановленого законом на 01.01.2023 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осі6, звільнених з військової служби, та деяких інших oci6», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких та деяких інших осіб», із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку основного розміру пенсії позивача із 01.02.2023 року;

2) зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку про розмір грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осі6, звільнених з військової служби, та деяких інших осі6», статті 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», з урахуванням положень постанови Кабінету Міністрів України 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осі6 рядового і начальницького складу та деяких та деяких інших осі6», із обов`язковим зазначенням відомостей про розмір щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії для перерахунку основного розміру пенсії позивача із 01.02.2023 року.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023, у задоволенні позову ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 було відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 01 серпня 2024 року рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 19.05.2023 та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023 скасовано та прийнято нову, якою позов задоволено. Визнано протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ, положень Постанови № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023. Зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 підготувати та надати до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області довідку про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень Постанови № 704, із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу, окладу за військовим званням та інших видів грошового забезпечення, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2023 на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14 до Постанови №704, для проведення перерахунку основного розміру пенсії ОСОБА_1 з 01.02.2023.

16 серпня 2024 року ОСОБА_1 подав до суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду. Подану заяву аргументує тим, що на виконання постанови Верховного Суду від 01.08.2024 ІНФОРМАЦІЯ_2 надав довідку про розмір грошового забезпечення №ПМ/2023 ХР17886 від 06.08.2024, однак відомості такої суперечать резолютивній частині постанови суду. Зокрема, така довідка видана станом на 01 березня 2023 року, тоді як в постанові Верховного Суду від 01.08.2024 зобов`язано видати довідку станом на 01 січня 2023 року. Вважає, що вказана обставина свідчить про невиконання судового рішення, а тому є підстави для застосування засобу судового контролю, передбаченого ст. 383 КАС України.

Нормами ч. 5 ст. 383 Кодексу адміністративного судочинства України далі - КАС України) передбачено, що у разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви.

Подана ОСОБА_1 заява розглянута судом у встановлені нормами ст. 383 КАС України строки після повернення адміністративної справи з Верховного Суду.

Розглянувши подану ОСОБА_1 заяву, суд зазначає наступне.

Нормами ст. 383 КАС України передбачений особливий порядок захисту прав позивачів від невиконання суб`єктом владних повноважень рішення суду.

Так, зокрема, відповідно до ч. 1 зазначеної статті особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Таким правом скористався ОСОБА_1 , звернувшись до суду з даною заявою. В обґрунтування заявленого клопотання заявник посилається на те, що відповідач у виданій на виконання постанови Верховного Суду від 01.08.2024 довідці невірно зазначив дату, станом на яку таку довідку видано.

Разом з тим, суд не вважає, що вказана обставина є підставою для застосування до відповідача процесуальних наслідків, передбачених ст. 383 КАС України.

З проведеного правового аналізу норм ст. 383 КАС України вбачається, що підставами її застосування є невиконання судового рішення, яке стало наслідком протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача.

У такій заяві зазначається, серед іншого, інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання та про хід виконавчого провадження.

Вказані вимоги до заяви, яка подається відповідно до статті 383 КАС України, не є формальними, а навпаки є важливою інформацією, яка дає можливість суду визначити, чи не є передчасним звернення стягувача до суду з такою заявою.

Зі змісту цієї статті випливає, що як крайній захід для захисту прав особи позивача, на користь якої ухвалене рішення суду, закон встановив можливість звернення до суду з відповідною заявою. Перед тим як подати таку заяву, стягувач має використати всі можливі засоби для виконання судового рішення. Зокрема, наявність рішення суду, яке набрало законної сили, зобов`язує суб`єкта владних повноважень здійснити його виконання. У випадку, коли боржник добровільно не виконує рішення суду, стягувач має вчинити дії для виконання рішення суду в примусовому порядку відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», і тільки після того, як стягувач використав усі можливості для примусового виконання рішення суду, а воно залишається не виконаним, тоді в такої особи виникає право звернутися до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України.

За приписами ст. 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

За правилами ч. 1 ст. 373 КАС України, виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд зазначає, що виконання рішення суду забезпечується через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VIII (далі - Закон).

Нормами ст. 1 Закону визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч. 1 ст. 5 Закону).

Положенням ст. 18 Закону передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

При цьому, у разі відсутності добровільного виконання судових рішень, приписами Закону врегульований порядок дій та заходів, що спрямовані на примусове виконання таких рішень.

Отже, держава забезпечує виконання судових рішень, що проявляється у запровадженні окремого державного інституту, який передбачає виконання рішень суду, що набрали законної сили, у примусовому порядку у випадку невиконання боржниками таких рішень у добровільному порядку.

В свою чергу завданням адміністративного судочинства є, в першу чергу, справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на вищенаведене суд зауважує, що повноваження щодо вчинення дій з примусового виконання рішення суду, в тому числі і щодо перевірки його виконання, належать передусім до повноважень державних виконавців, а звернення до суду в порядку статті 383 КАС України є виключною мірою, якщо позивачем було вичерпано усі можливі механізми на стадії примусового виконання рішення суду.

Вказане узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 09.12.2021 у справі №9901/235/20.

У поданій до суду в порядку ст. 383 КАС України заяві ОСОБА_1 підтвердив, що до органів Державної виконавчої служби України з приводу примусового виконання постанови Верховного Суду від 01.08.2024 не звертався.

З огляду на вищезазначене суд вважає, що в даному випадку застосування механізму, визначеного ст. 383 КАС України, є передчасним, а тому у задоволенні поданої ОСОБА_1 16 серпня 2024 року заяви слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 248, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача про визнання протиправними дій на виконання рішення суду за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протипраними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Ухвала набирає законної сили в порядку ст. 256 КАС України.

Суддя Р.О. Ващилін