Справа № 160/5749/24
Суддя: Бишевська Н.А.
Дата ухвалення: 2024-08-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

26 серпня 2024 року м. Дніпросправа № 160/5749/24

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Бишевської Н.А. (доповідач),

суддів: Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м. Дніпро

апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року

у справі № 160/5749/24

за позовом ОСОБА_1

до Військової частини НОМЕР_1

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме, за періоди стаціонарного лікування: з 22.08.2023 по 04.09.2023 та з 13.11.2023 по 06.12.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні, пов`язаного із захистом Батьківщини, а саме, за періоди стаціонарного лікування: з 22.08.2023 по 04.09.2023 та з 13.11.2023 по 06.12.2023.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі № 160/5749/24 адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Судом зазначено, що військовою частиною неправомірно відмовлено позивачу у нарахуванні та виплаті збільшеної грошової винагороди за час перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, а тому адміністративний позов підлягає задоволенню.

Не погодившись з рішенням суду, Військова частина НОМЕР_1 подала апеляційну скаргу, згідно якої скаржник просить скасувати рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі № 160/5749/24, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник вказує, що спірна виплата позивачу додаткової винагороди згідно приписів Постанови №168 не може бути здійснена, оскільки травма позивача пов`язана з проходженням військової служби, а не захистом Батьківщини. Крім того, скаржник зазначає, що виплата додаткової винагороди позивачу згідно приписів Постанови №168 за час його перебування на стаціонарному лікування не може бути здійснена, оскільки позивач має поранення легкого ступеню.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог ст. 311 КАС України.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстави для задоволення апеляційної скарги, та зазначає:

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено матеріалами справи, 08.12.2023 року позивач звернувся до командира 2 інженерної роти військової частини НОМЕР_1 з рапортом про нарахування і виплату винагороди у розмірі 100 000грн. за час перебування на стаціонарному лікуванні після отримання поранення.

Рапорт від 08.12.2023 зареєстровано військовою частиною НОМЕР_1 за вх. № 558.

ТВО начальником медичної служби начальником медичного пункту військової частини НОМЕР_1 08.12.2023 року складено рапорт, яким викладено клопотання до Командира військової частини НОМЕР_1 по суті рапорту молодшого сержанта ОСОБА_1

21.12.2023 року командиром військової частини НОМЕР_1 розглянуто рапорт позивача та повідомлено, що відповідно до наданої до рапорту копії довідки Військово лікарської комісії від 28.09.2022р. № 2144, отримане ним поранення, згідно наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007р. кваліфікується, як поранення легкого ступеню. Враховуючи вищевикладене відмовлено у нарахуванні та виплаті додаткової винагороди, встановленої Постановою КМУ № 168 від 28.02.2022р. за час перебування на стаціонарному лікування, оскільки позивачем отримано поранення легкого ступеню.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю військової частини НОМЕР_1 , яка виразилась у нарахуванні грошової винагороди не в повному обсязі та вважаючи її протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Переглядаючи рішення суду в межах доводів апеляційної скарги колегія суддів виходить із такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Приписами з ст. 1 Закону України від 20.12.1991 № 2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Положеннями ст. 1-2 Закону №2011-ХІІ встановлено, що у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Приписами п.1-1 Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 р. № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168) визначено, що на період воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту (далі - військовослужбовці), які беруть безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, перебуваючи безпосередньо в районах їх здійснення, на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, щомісяця виплачується додаткова винагорода у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах;

Згідно п.1-2 Постанови відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000 гривень до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій російською федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Відтак, колегія суддів зазначає, що для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди необхідне існування умов, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого.

Як правильно дослідив суд першої інстанції зі змісту матеріалів справи, 28.09.2022 військово-медичним клінічним центром СР (в/ч НОМЕР_2 ) Міністерства оборони України проведено огляд позивача, що перебував на стаціонарному лікуванні з 15.09.2022 по 28.09.2022 з діагнозом: МВТ від 14.09.2022 множинні вогнепальні поранення м/т правого плеча. Акуборотравматичне ураження вух з пошкодженням барабанних перетинок гострої сенсоневральної припухловатості. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Астено-неврологічний синдром. Гіпертонічна хвороба і СНО. Виписним (перевідним) епікризом №10434 у в/ч НОМЕР_3 на підставі статті 81 графи ІІ розкладу хвороб встановлено потребу у відпустці за станом здоров`я на 30 календарних днів.

Згідно довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_2 , проведено медичний огляд ВЛК позивача в/ч НОМЕР_2 28 вересня 2022 року.

Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання, травми, поранення, контузії, каліцтва: стан після МВТ від 14.09.2022 множинні вогнепальні поранення м/т правого плеча. Акуборотравматичне ураження вух з пошкодженням барабанних перетинок гострої сенсоневральної припухловатості. ЗЧМТ. Струс головного мозку зі стійким астено- невротичним синдромом. (Згідно Наказу МОЗ України № 370 від 04.07.2007 поранення легкого ступеню).

Поранення, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби.

23.10.2023 року військово-лікарською комісією військової частини НОМЕР_2 складено довідку № 2602 в тому, що проведено медичний позивача. Діагноз та постанова ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): наслідки мінно- вибухової травми (14.09.2022), закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді стійкого незначного цефалічного, астено-невротичного, вести було-атактичного синдромів; акубаротравматичного ураження вух без травматичної перфорації барабанних перетинок у вигляді хронічної двобічної сенсоневральної приглухуватості зі сприйняттям шепітної мови до 5 метрів на обидва вуха. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 року № 370 травма легкого ступеню.

Травма, ТАК, пов`язана із проходженням військової служби. Довідка про обставини травми не надана.

Розлад адаптації, тривожно депресивний синдром з помірними короткотривалими хворобливими проявами (F 43.2). Гіпертонічна хвороба ІІ стадії (потовщення КІМ ЗСА ( 1,0 зліва), атеросклероз МАГ, атероматозні бляшки МАГ). С-0.

Захворювання, ТАК, пов`язані із проходженням військової служби.

На підставі статті 75в, 17в, 39в графи ІІ Розкладу хвороб, обмежено придатний до військової служби.

Випискою № 1118 із медичної карти стаціонарного хворого підтверджується перебування на стаціонарному лікуванні позивача з 22.08.2023 року по 04.09.2023 року в реабілітаційному центрі ТОВ «Санаторій Сонячний», з діагнозом вогнищева травма головного мозку.

Відповідно до виписного епікризу КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради», медична карта стаціонарного хворого № 3755/888, позивач проходив стаціонарне лікування з 13.11.2023 року по 06.12.2023 року наслідків мінно-вибухової травми (14.09.2022р.).

Крім того, зі змісту матеріалів справи вбачається, що 09.10.2022 Військовою частиною НОМЕР_4 складено довідку №101 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) молодшого сержанта ОСОБА_1 , в тому що він 14.09.2022 року отримав поранення за обставин: під час захисту Батьківщини, внаслідок умисних протиправних дій з боку збройних сил російської федерації, а саме під час безпосередньої участі у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій області, знаходячись на 2,5 км півд. Зах. Времівка Донецької області в наслідок обстрілу з боку збройних сил рф із застосуванням міномета (калібр не встановлено) отримав поранення.

Під час обстрілу перебував в засобах індивідуального захисту (бронежилет та кевларовий шолом). Поранення не пов`язане із вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком дій в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння або навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження.

Таким чином, апеляційний суд встановив, що отримана позивачем 14.09.2022 року травма пов`язана із захистом Батьківщини, а тому перебування позивача на стаціонарному лікуванні внаслідок цієї травми з 22.08.2023 по 04.09.2023 та з 13.11.2023 по 06.12.2023 є підставою для нарахування та виплати йому збільшеної грошової винагороди згідно приписів Постанови №168. Натомість, зворотні доводи скаржника свого підтвердження не знайшли.

Також, колегія суддів відхиляє аргументи скаржника стосовно ступеня поранення позивача, адже в спірному випадку умовою нарахування та виплати позивачу збільшеної грошової винагороди згідно Постанови №168 є, зокрема, його перебування на стаціонарному лікуванні, а не перебування у відпустці для лікування.

Відтак, апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції, що відповідачем неправомірно відмовлено у нарахуванні та виплаті збільшеної грошової винагороди позивачу за час перебування його на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини. Доводи апеляційної скарги цей висновок не спростовують.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 19 квітня 2024 року у справі № 160/5749/24 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку в порядку та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк

суддя Я.В. Семененко