Справа № 400/2572/22
Суддя: Гриців Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 серпня 2024 року

м. Київ

Справа № 400/2572/22

Провадження № 11-157 за 24

Велика Палата Верховного Суду у складі:

судді-доповідача Гриціва М.І.,

суддів Банаська О. О., Булейко О. Л., Воробйової І. А., Єленіної Ж. М., Желєзного І. В., Кишакевича Л. Ю., Короля В. В., Кравченка С. І., Кривенди О. В., Мазура М. В., Мартєва С. Ю., Пількова К. М., Погрібного С. О., Ступак О. В., Ткача І. В., Ткачука О. С., Уркевича В. Ю., Усенко Є. А.

перевірила апеляційну скаргу ОСОБА_1 про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 липня 2024 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, і

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив:

- визнати протиправною відмову відповідача щодо перерахунку пенсії позивача за приписами постанови Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2021 року № 1307Про внесення змін до постанов Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 («Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи») і від 26 вересня 2012 року № 886(«Про комісії з визначення даних про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках»);

- зобов`язати відповідача розрахувати зарплату позивача для нарахування пенсії з 01 січня 2022 року відповідно до пункту 3 частини п`ятої Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року №1210;

- зобов`язати відповідача розрахувати та виплатити позивачу з 01 січня 2022 року розмір пенсії за приписами пункту 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 (тобто за формою), з врахуванням вимог абзацу 5 пункту 6 змін, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2021 року №1307, врахувавши у розрахунку Кзс = 6,45128, за приведеним розрахунком: перший Кзс = 6,45128 із зарплати в зоні відчуження у 1986 році; другий Кзс = 3,143 із п`ятикратної заробітної плати на 1 січня відповідного року;

- стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 80 000 гривень.

Миколаївський окружний адміністративний суд рішенням від 27 лютого 2023 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 травня 2023року, позовні вимоги задовольнив частково: визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у здійсненні з 01 січня 2022 року перерахунку пенсії ОСОБА_1 за його заявою від 24 січня 2022 року; зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити з 01 січня 2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до приписів пункту 9 Порядку обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210, із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2021 року № 1307, з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог відмовив.

06 лютого 2024 року до Миколаївського окружного адміністративного суду від позивача надійшла заява в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) про визнання протиправними дій відповідача під час виконання рішення суду першої інстанції від 27 лютого 2023 року.

Миколаївський окружний адміністративний суду ухвалою від 15 квітня 2024 року, залишеною без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30травня 2024 року, відмовив в задоволенні заяви позивача про визнання протиправними дій відповідача під час виконання рішення суду.

18 червня 2024 року від позивача до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду надійшла касаційна скарга, в якій скаржник просить скасувати постанову Миколаївського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 30 травня 2024 року.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду ухвалою від 02 липня 2024 року на підставі пункту 1 частини першої статті 333 КАС України відмовив у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга була подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

ОСОБА_1 не погодився із рішеннями судів першої, апеляційної і касаційної інстанцій та надіслав на адресу Великої Палати Верховного Суду апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ці рішення та постановити нове рішення, яким зобов`язати відповідача виконати рішення суду від 27 лютого 2023 року.

Прохання мотивує тим, що рішення суду касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження є незаконним, воно ухвалено з порушенням статей 6, 13 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, статей 8,16, 17, 55, 1291 Конституції України, статей 6, 242 КАС України.

КАС України визначає вичерпний перелік підстав перегляду судових рішень Великою Палатою Верховного Суду.

Відповідно до частини третьої статті 23 цього Кодексу у випадках, визначених цим Кодексом, Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку як суд апеляційної інстанції судові рішення у справах, розглянутих Верховним Судом як судом першої інстанції.

Частиною четвертою статті 22 цього Кодексу визначено, що Верховному Суду як суду першої інстанції підсудні справи щодо встановлення Центральною виборчою комісією результатів виборів або всеукраїнського референдуму, справи за позовом про дострокове припинення повноважень народного депутата України, а також справи щодо оскарження актів, дій чи бездіяльності Верховної Ради України, Президента України, Вищої ради правосуддя, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, .

Згідно з частиною третьою статті 292 КАС України Велика Палата Верховного Суду переглядає в апеляційному порядку судові рішення Верховного Суду, ухвалені ним як судом першої інстанції.

Відповідно до статті 24 КАС України Верховний Суд переглядає судові рішення місцевих та апеляційних адміністративних судів у касаційному порядку як суд касаційної інстанції.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Згідно з частиною п`ятою статті 355 цього Кодексу судові рішення суду касаційної інстанції є остаточними і оскарженню не підлягають.

Зі змісту та спрямованості аргументів скарги ОСОБА_1 можна узагальнити, що її автор насправді пропонує, щоб Велика Палата Верховного Суду, зокрема, проревізувала і переглянула ухвалу касаційного суду від 02 липня 2024 року про відмову у відкритті касаційного провадження, відкрила касаційне провадження й здійснила касаційний перегляд касаційної скарги скаржника.

За правилами частин третьої-шостої статті 346 цього Кодексу суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів, палати або об`єднаної палати, передає справу на розгляд Великої Палати Верховного Сулу, якщо

така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду;

якщо така колегія (палата, об`єднана палата) вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Великої Палати.

Суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовної практики.

Справа підлягає передачі на розгляд Великої Палати Верховного Суду у всіх випадках, коли учасник справи оскаржує судове рішення з підстав порушення правил предметної юрисдикції, крім випадків, якщо: 1) учасник справи, який оскаржує судове рішення, брав участь у розгляді справи в судах першої чи апеляційної інстанції і не заявляв про порушення правил предметної юрисдикції; 2) учасник справи, який оскаржує судове рішення, не обґрунтував порушення судом правил предметної юрисдикції наявністю судових рішень Верховного Суду у складі колегії суддів (палати, об`єднаної палати) іншого касаційного суду у справі з подібною підставою та предметом позову у подібних правовідносинах; 3) Велика Палата Верховного Суду вже викладала у своїй постанові висновок щодо питання предметної юрисдикції спору у подібних правовідносинах.

Згідно зі статтею 13 КАС учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Не допускається касаційне оскарження судового рішення першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Із наведеного нормативного процесуального регулювання випливає, що ухвала касаційної інстанції про відмову у відкритті касаційного провадження є остаточною, вона не є тим видом судового рішення, що підлягає оскарженню, а Велика Палата Верховного Суду не є тим судовим органом, який має процесуальні повноваження переглядати судові рішення не тільки суду касаційної інстанції за правилами касаційного провадження та здійснювати відповідні процесуальні дії після такого перегляду, але й рішення суддів попередніх інстанцій у цій справі, щодо яких суд касаційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону в рамках касаційного провадження ухвалив раніше відповідне рішення.

Доводи і аргументи скарги ОСОБА_1 не спростовують правових висновків цієї ухвали.

У зв`язку зі сказаним варто послатися також на рішення Європейського суду з прав людини від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України», який у пункті 24 цього рішення наголосив на тому, що фраза «встановлений законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й на дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, і, як зазначено Європейською комісією з прав людини у рішенні у справі «Занд проти Австрії» (доповідь від 12 жовтня 1978 року), термін «судом, встановленим законом» у пункті 1 статті 6 Конвенції передбачає «усю організаційну структуру судів, включно з (...) питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (...)».

Отже, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_1 є неприйнятною, тому її разом з доданими до неї матеріалами слід повернути скаржнику.

Керуючись статтями 24, 346, 365 КАС Велика Палата Верховного Суду

УХВАЛИЛА:

Відмовити у прийнятті до розгляду Великою Палатою Верховного Суду апеляційної скарги ОСОБА_1 про перегляд ухвали Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 02 липня 2024 року за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Апеляційну скаргу та додані до неї матеріали повернути ОСОБА_1 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач М. І. Гриців

Судді: О. О. Банасько М. В. Мазур

О. Л. Булейко С. Ю. Мартєв

І. А. Воробйова К. М. Пільков

Ж. М. Єленіна С. О. Погрібний

І. В. Желєзний О. В. Ступак

Л. Ю. Кишакевич І. В. Ткач

В. В. Король О. С. Ткачук

С. І. Кравченко В. Ю. Уркевич

О. В. Кривенда Є. А. Усенко