Справа № 320/26511/23
Суддя: Радишевська О.Р.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

28 серпня 2024 року

м. Київ

справа №320/26511/23

адміністративне провадження №К/990/28640/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду (далі - Суд):

судді-доповідача - Радишевської О.Р.,

суддів - Білак М.В., Смоковича М.І.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі №320/26511/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за час несвоєчасного розрахунку при звільненні з 13 липня 2018 року по 18 травня 2023 року;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час несвоєчасного розрахунку при звільненні з 13 липня 2018 року по 18 травня 2023 року.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року позов задоволено частково:

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 14 липня 2018 року до 19 січня 2023 року у розмірі 126 512,78 грн;

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року скасовано та прийнято нову постанову, позов задоволено частково:

- визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні у період з 14 липня 2018 року по 18 липня 2022 року та 01 листопада 2022 року по 01 травня 2023 року, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100;

- зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні у період з 14 липня 2018 року по 18 липня 2022 року та 01 листопада 2022 року по 01 травня 2023 року, виходячи з середньомісячного грошового забезпечення за останні два календарні місяці служби, що передують місяцю звільнення з військової служби, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» від 08 лютого 1995 року №100, у розмірі 39912,78 грн.

Ухвалами Верховного Суду від 02 липня 2024 року та від 19 липня 2024 року касаційні скарги ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі №320/26511/23 були повернуті особі, яка її подала.

23 липня 2024 року через підсистему «Електронний суд» до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі №320/26511/23.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 липня 2024 року вказану касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду: Радишевської О.Р., (судді-доповідача), суддів: Мацедонської В.Е., Смоковича М.І.

Суддя-доповідач у цій справі ОСОБА_2 з 09 серпня по 16 серпня 2023 року перебувала у відпустці, відповідно до наказу від 05 серпня 2024 року, та з 18 серпня 2024 року по 23 серпня 2024 року - у відрядженні, відповідно до наказу від 13 серпня 2024 року №20-в.

Вирішення питання про відкриття касаційного провадження за цією скаргою вирішується після повернення головуючої судді з відрядження.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного адміністративного суду - від 27 серпня 2024 року №937/0/78-24, у зв`язку з відпусткою судді Мацедонської В.Е., яка входить до складу постійної колегії суддів, з метою дотримання строків розгляду справи на підставі службової записки судді-доповідача Радишевської О.Р. від 26 серпня 2024 року здійснено заміну судді Мацедонської В.Е. у цій справі.

Згідно з даними протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2024 року касаційну скаргу передано на розгляд колегії суддів у складі: Радишевської О.Р. (судді- доповідача), суддів: Білак М.В., Смоковича М.І.

За правилами частини першої статті 334 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі.

Відповідно до статті 329 КАС України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів із дня його проголошення.

У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється із дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів із дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на подання касаційної скарги також може бути поновлений у разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною п`ятою статті 333 цього Кодексу.

З оскаржуваної постанови суду апеляційної інстанції встановлено, що зазначене судове рішення було прийнято у порядку письмового провадження 12 червня 2024 року та повний текст виготовлено у той же день.

За таких обставин останнім днем строку на її касаційне оскарження є 12 червня 2024 року.

Касаційну скаргу направлено скаржником до Суду 23 липня 2024 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження.

У касаційній скарзі скаржник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження, обґрунтовуючи його тим, що в строк установлений законом, він вже звертався до Суду із касаційними скаргами, які були повернуті Судом та при цьому роз`яснено, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

Судом установлено, що вперше касаційна скарга була направлена ОСОБА_1 до Суду через підсистему «Електронний суд» 12 червня 2024 року, що підтверджується інформацією з комп`ютерної програми "Діловодство спеціалізованого суду", водночас ухвалою Верховного Суду від 02 липня 2024 року зазначена касаційна скарга була повернута скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та отримана останнім в його електронному кабінеті 02 липня 2024 року о 14:22. При цьому, у вказаній ухвалі Судом було роз`яснено скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, встановленому законом.

03 липня 2024 року скаржник повторно звернувся до Суду із відповідною касаційною скаргою. Проте ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2024 року касаційна скарга була знову повернута скаржнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 332 КАС України та отримана останнім 19 липня 2024 року о 14:01 в його електронному кабінеті у підсистемі «Електронний суд».

Скориставшись правом на повторне звернення, 23 липня 2024 року ОСОБА_1 знову направлено до Суду касаційну скаргу на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі №320/26511/23.

Отже, з огляду на встановлені обставини та норми чинного законодавства, враховуючи, що первинна касаційна скарга була подана у межах строку касаційного оскарження і скаржник повторно звертався до касаційного суду без зайвих зволікань, Суд дійшов висновку про поважність причин пропуску строку на касаційне оскарження та наявність підстав для його поновлення.

Відповідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

За правилами частини четвертої статті 328 КАС України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у частині першій цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно в таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами другою і третьою статті 353 цього Кодексу.

Пунктом 2 частини п`ятої цієї ж норми процесуального закону обумовлено, що не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, аналіз указаних положень дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються з ухваленими судовими рішеннями після їх перегляду в апеляційному порядку, можуть скористатися правом їх оскарження у касаційному порядку лише у визначених законом випадках. При цьому, перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень є вичерпним і касаційна скарга повинна бути обґрунтована виключно такими доводами.

У цій справі суд першої інстанції розглянув справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Необхідність відкриття касаційного провадження у справі розглянутій за правилами спрощеного позовного провадження є те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Скаржник зазначає, що судами першої та апеляційної інстанцій не враховано висновки Верховного Суду щодо застосування статті 117 Кодексу законів про працю України, які викладені у постановах: від 30 листопада 2023 року у справі №380/19103/22; від 29 січня 2024 року у справі №560/9586/22; від 22 лютого 2024 року у справі №560/831/23.

Судом установлено, що доводи скаржника є достатньо мотивованими і потребують перевірки, а касаційна скарга стосується питання права, яке має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Отже, проаналізувавши зміст та доводи касаційної скарги, Суд дійшов висновку про необхідність відкриття касаційного провадження в справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини четвертої статті 328 КАС України, - застосування судами першої та апеляційної інстанцій норми права без урахування висновку, викладеного у постановах Верховного Суду від 30 листопада 2023 року у справі №380/19103/22, від 29 січня 2024 року у справі №560/9586/22, від 22 лютого 2024 року у справі №560/831/23 щодо застосування статті 117 Кодексу законів про працю України.

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 330 КАС України, підстави для її повернення чи відмови у відкритті касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтями 248, 328, 329, 330, 334 КАС України, Суд

УХВАЛИВ:

1. Задовольнити клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження та поновити цей строк.

2. Відкрити касаційне провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 20 березня 2024 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 червня 2024 року у справі №320/26511/23.

3. Витребувати з Київського окружного адміністративного суду матеріали адміністративної справи №320/26511/23.

4. Особі, що подала касаційну скаргу, надіслати копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі, а іншим учасникам справи - копію ухвали про відкриття касаційного провадження у справі разом із копіями касаційної скарги та доданих до неї матеріалів.

5. Установити десятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали для подання відзиву на касаційну скаргу та роз`яснити, що до відзиву додаються докази надсилання (надання) його копій та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

6. Роз`яснити, що особа, яка подала касаційну скаргу, має право доповнити чи змінити її протягом строку на касаційне оскарження, обґрунтувавши необхідність таких змін чи доповнень. У разі доповнення чи зміни касаційної скарги особа, яка подала касаційну скаргу, повинна подати докази надсилання копій відповідних доповнень чи змін до касаційної скарги іншим учасникам справи, інакше суд не враховує такі доповнення чи зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

Суддя-доповідач: Судді:О.Р. Радишевська М. В. Білак М.І. Смокович