Справа № 120/1436/24
Суддя: Альчук Максим Петрович
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

29 серпня 2024 р. Справа № 120/1436/24

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Альчук М.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до головного управління ДПС у Вінницькій області про визнання протиправним та скасування рішення.

Позовні вимоги обґрунтовано прийняттям відповідачем податкового повідомлення-рішення, яким збільшено суму податкового зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінні від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості.

Відповідач скористався своїм правом на подання відзиву, у якому позивач заперечує проти задоволення позову. Зокрема, зауважує, що визначення типу об`єкта проведено за питомою вагою будівель відповідно класифікатору.

Ухвалою суду від 05.07.2024 року у комунального підприємства "Вінницьке обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації" витребувано технічну документацію та матеріали технічної інвентаризації на нерухоме майно, належне позивачу.

На виконання вимог ухвали комунальним підприємством "Вінницьке обласне об`єднання бюро технічної інвентаризації" надано інвентаризаційну/реєхстраційну справу.

Ознайомившись з наявними матеріалами, суд встановив наступні обставини справи.

Згідно інформації з Державного реєстру реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна позивач є власником нежитлової будівлі загальною площею 1334,1 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 1334,1 кв.м., дата державної реєстрації зазначеного об`єкта нерухомого майна 10.06.2015 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 14. До складу нежитлової нерухомості входять: будівля адмінбудинку зі столярною літ. "А" (369,7 кв.м.), будівля матеріального складу літ. "Б" з верандою літ. "б" (128,8кв.м), гараж літ. "В" (214,1 кв. м), бетонний цех № 1 літ. "Д" (102,3 кв.м.), бетонний цех № 2 літ. "Ж" (396,1 кв.м), склад сушка для столярних виробі літ. "М" (123,1 кв.м), естакада № 1, огорожа № 2, убиральня літ. "Н".

Головним управління ДПС у Вінницькій області було прийнято податкове повідомлення-рішення від 13.12.2023 року № 0-0208-UA0060589 нараховано суму грошових зобов`язань з податку на нерухоме майно відмінні від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів житлової та нежитлової нерухомості на вказаний об`єкт нерухомості у розмірі 130074,75 грн.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач звернувся за захистом своїх справ до суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд керується наступним.

Згідно зі статтею 67 Конституції України, кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Правовідносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків та зборів, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулюються Податковим кодексом України.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 ПК України в Україні встановлюються загальнодержавні та місцеві податки та збори.

Згідно з пп. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платники податків зобов`язані сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Податок на майно складається з: податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки (підпункт 265.1.1 пункту 265.1 статті 265 ПК України).

Статтею 266 ПК України регламентовано порядку обчислення податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, строк сплати та порядок зарахування до бюджетів.

Підпунктом 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України встановлено, що платниками податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

Об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка (п.п. 266.2.1 п. 266.2 ст. 266 ПК України), а базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток (підпункт 266.3.1 пункту 266.3 статті 266 ПК України).

Згідно з пп. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПК України база оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом пп. 266.4.2 п.266.4 ст.266 ПК України, сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Так, рішенням Козятинської міської ради Вінницької області від 28.05.2021 року № 293-VII "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Козятинської міської територіальної громади з 01.01.2022 року" затверджено ставки податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки.

Оскаржуваним податковим повідомленням-рішенням позивачу нарахований податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки із визначенням типу об`єкта "будівлі промисловості та склади" та застосовано ставку податку, визначену вищезазначеним рішенням Козятинської міської ради Вінницької області у розмірі 1,5% розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до положень пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості виходячи із загальної площі кожного з об`єктів нежитлової нерухомості та відповідної ставки податку.

Суд зазначає, що для розрахунку суми податку з об`єкта нежитлової нерухомості необхідно: відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно встановити належність об`єкту нерухомості на праві власності фізичній особі та його площу; визначити функціональне (цільове) призначення такого об`єкту нерухомості для застосування відповідного розміру ставки податку.

Разом з тим, відомості щодо цільового призначення об`єкту нерухомості відсутні в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Більше того, матеріали інвентаризаційної справи № 1349, надані на виконання вимог суду, не містять жодних вказівок на цільове призначення об`єкта нерухомості 14. Зокрема, щодо кожної із частин єдиного об`єкту нерухомості зазначено виключно те, що вони є нежитловими.

Водночас, державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації наказом від 17.08.2000 року № 507 затверджено і введено в дію Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000 (далі - ДК 018-2000), який призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) України.

Враховуючи те, що ДК 018-2000 є частиною чинного законодавства України та призначений для використання органами центральної та місцевої виконавчої та законодавчої влади, фінансовими службами, органами статистики та всіма суб`єктами господарювання (юридичними та фізичними особами) в Україні, то він може застосовуватися для визначення статусу нежитлового приміщення, будівлі або споруди.

Подібний правовий висновок відображений у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15.08.2024 року у справі № 240/25842/23

Суд наголошує, що ДК 018-2000 використовується у даному випадку не для визначення ставок оподаткування, а виключно для визначення статусу нежитлового приміщення, яке не зазначено у реєстрі прав на нерухоме майно та у технічній характеристиці будівлі.

Об`єктами класифікації в ДК 018-2000 є будівлі виробничого та невиробничого призначення та інженерні споруди різного функціонального призначення.

Відповідно до ДК 018-2000, будівлі промисловості (криті будівлі промислового призначення, наприклад, фабрики, майстерні, бойні, пивоварні заводи, складальні підприємства тощо) віднесено до підрозділу "Будівлі нежитлові" група 125 "Будівлі промислові та склади" клас 1251 "Будівлі промисловості".

До будівель промисловості відносяться об`єкти нерухомості, які відповідно до ДК 018-2000 належать до класу 1251 "Будівлі промисловості", який в свою чергу включає підкласи: 1251.1 - "Будівлі підприємств машинобудування та металообробної промисловості", 1251.2 - "Будівлі підприємств чорної металургії", 1251.3 - "Будівлі підприємств хімічної та нафтохімічної промисловості", 1251.4 - "Будівлі підприємств легкої промисловості", 1251.5 - "Будівлі підприємств харчової промисловості", 1251.6 - "Будівлі підприємств медичної та мікробіологічної промисловості", 1251.7 - "Будівлі підприємств лісової деревообробної та целюлозно-паперової промисловості", 1251.8 - "Будівлі підприємств будівельної індустрії, будівельних матеріалів та індустрії, будівельних матеріалів та виробів, скляної та фарфоро-фаянсової промисловості", 1251.9 - "Будівлі інших промислових виробництв, включаючи поліграфічне".

Відтак, бетонний цех № 1 літ. "Д" (102,3 кв.м.), бетонний цех № 2 літ. "Ж" (396,1 кв.м) відносяться до класу 1251.8 групи 125 "Будівлі промисловості та склади".

Відповідно до ДК 018-2000 у групі 125 є клас 1252 "Резервуари, силоси та склади". Цей клас включає, зокрема складські майданчики. У вказаній категорії наявні такі класи 1252.5 "Склади спеціальні товарні", 1252.7 "Складські майданчики, 1252.8 "Склади універсальні", 1252.9 "Склади та сховища інші".

Тобто, будівля матеріального складу літ "Б" (128.8 кв.м.), склад сушка для столярних виробів літ. "М" (123,1 кв.м) відноситься до складу групи 125, класу 1252 "Резервуари, силоси та склади".

Гараж літ. "В" (214 кв.м.) відповідно до ДК 018-2000 належить 1242.1 "Гаражі наземні" класу 1242 "Гаражі" групи 124 "Будівлі транспорту та зв`язку", а будівля адмінбудинку зі столярною літ. "А" ( 369,7 кв.м) відноситься до класу 1220 "Будівлі офісні" групи 122 "Будівлі офісні", у який, зокрема входять 1220.9 "Адміністративно-побутові будівлі промислових підприємств".

Відповідно до положень ДК 018-2000 будівлі, що використовуються або запроектовані для декількох призначень (комбіноване житло, готель і контора), повинні бути ідентифіковані за однією класифікаційною ознакою відповідно до головного призначення. Головне призначення повинне бути визначене таким чином:

- обчислюється відсоткове співвідношення площ різних за призначенням приміщень будівлі в складі повної загальної площі з віднесенням цих приміщень згідно з їх призначенням чи використанням до відповідного класифікаційного угруповання;

- потім будівля класифікується за методом "згори - донизу". Будівлю спочатку відносять до розділу (один розряд коду), що охоплює всю чи більшу частку всієї її загальної площі. Далі їх відносять до підрозділу (два розряди коду) - житлові будівлі, нежитлові будівлі за найбільшою питомою вагою площі в цій будівлі. Наступним кроком визначається група (три розряди коду) за найбільшою часткою всієї загальної площі в межах підрозділу. Нарешті, вибирається належність будівлі до класу (чотири розряди коду) за найбільшою часткою всієї загальної площі в межах групи.

Так, судом встановлено, що із застосуванням питомої ваги будівель вказане нежитлове приміщення відноситься до класу 1251 "Будівлі промислові" групи "Будівлі промислові та склади".

Принагідно, суд зауважує, що позивач не позбавлений можливості надати контролюючому органом технічну характеристику для уточнення відповідного класу об`єктів.

Більше того, судом врахованого, що рішенням Козятинської міської ради Вінницької області від 28.05.2021 року № 293-VII "Про встановлення місцевих податків та зборів на території Козятинської міської територіальної громади з 01.01.2022 року" для кожного класу вище перерахованих груп класифікаторів за кодом застосовано ставку 1,5% розміру мінімальної заробітної плати.

Також, суд зазначає, що зазначенням контролюючим органом назви групи об`єкту 125 "Об`єкти промисловості та склади" замість "Об`єкти промислові та склади" є виключно формальним недоліком адміністративного акту, що не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення та звільнення платника податку від його прямого обов`язку.

Частиною 1,2 статті 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Так, позивачем не надано до суду належних доказів щодо неправомірності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення, а судом у ході розгляду справи таких обставин не встановлено.

Дослідивши обставини справи та подані сторонами документи, суд дійшов висновку про залишення позовних вимог позивача без задоволення.

Відтак, підставі для розподілу судових витрат.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до головного управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, ) про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Альчук Максим Петрович