Справа № 200/2471/24
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року справа №200/2471/24

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу адвоката Сологуба Сергія Анатолійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у справі № 200/2471/24 (головуючий І інстанції Смагар С.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправними та скасування наказів, визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29 березня 2024 року № 148 о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України "Про Національну поліцію";

- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29 березня 2024 року № 553 "Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області та їх покарання" в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області, щодо не прийняття рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за власним бажанням з 03 березня 2024 року на підставі його рапорту від 02 березня 2024 року;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області звільнити ОСОБА_1 зі служби в поліції за власним бажанням на підставі пункту 7) частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" з 03 березня 2024 року згідно його рапорту від 02 березня 2024 року;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку в кількості 38 днів, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби, згідно Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом МВС України від 06.04.2016 № 260;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористану відпустку в кількості 38 днів, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства, на день звільнення із служби, згідно Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом МВС України від 06.04.2016 № 260;

- зобов`язати Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби до відповідно частини 2 статті 9 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

В обґрунтування позову зазначив, що проходив службу в органах Національної поліції.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29.03.2024 № 148 о/с ОСОБА_1 , на підставі наказу ГУНП в Донецькій області від 29.03.2024 № 553 "Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУНП в Донецькій області та їх покарання" звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України "Про Національну поліцію" з 29 березня 2024 року.

Накази є незаконними, видані з порушенням вимог законодавства про службу в органах Національної поліції та трудового законодавства.

Позивач перебував у додатковій відпустці з 19.02.2024 до 03.03.2024.

27 лютого 2024 року на електронні адреси подав рапорт від 26 лютого 2024 року з проханням звільнити його зі служби в поліції за власним бажанням з 01 березня 2024 року у зв`язку зі зміною місця проживання на підставі пункту 7 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію".

Листом від 01 березня 2024 року ГУНП в Донецькій області повідомило, що за результатами розгляду рапорту ОСОБА_1 , його неможливо звільнити у період перебування в додатковій відпустці, запропоновано надати новий рапорт про звільнення після виходу з відпустки.

02 березня 2024 року ОСОБА_1 повторно подав рапорт про звільнення з органів Національної поліції за власним бажанням у зв`язку зі зміною місця проживання з 03 березня 2024 року, тобто в останній день відпустки.

29 березня 2024 року позивачу надійшов лист ГУНП, яким позивача повідомлено, що його звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) ЗУ "Про Національну поліцію" з 29 березня 2024 року.

Висновки та матеріали службового розслідування, що передувало звільненню позивача, свідчать, що ГУНП не отримало рапорт позивача про звільнення від 02 березня 2024 року, однак об`єктивні докази на підтвердження неотримання рапорту відсутні.

Крім того, при звільненні позивача відповідач зобов`язаний нарахувати та виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби, компенсацію за невикористану відпустку в кількості 38 днів.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Донецькій області щодо не нарахування ОСОБА_1 компенсації за невикористані відпустки в кількості 38 днів.

Зобов`язано Головне управління Національної поліції в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію за невикористані відпустки в кількості 38 днів, виходячи з розміру грошового забезпечення, яке було встановлено на день припинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 8 розділу I цих Порядку та умов, крім премії, відповідно до Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, з урахуванням раніше виплачених сум.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання судових витрат по справі.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, представник позивача звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою позов задовольнити у повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Суд першої інстанції не врахував, що рапорт позивача про звільнення від 26.02.2024 не було задоволено виключно з тих підстав, що додаткова відпустка не може перериватися чи ділитись, саме тому позивач подав повторний рапорт від 02.03.2024 з проханням звільнити його після закінчення відпустки.

При цьому рапорт позивача від 02.03.2024 підлягав обов`язковій реєстрації та відповідному розгляду на підставі Інструкції № 414.

Відповідач не надав належних доказів того, що не отримав рапорт позивача від 02.03.2024, а суд першої інстанції не дослідив питання отримання цього рапорту відповідачем та не прийняв до уваги відсутність об`єктивних пояснень такої вибірковості отримання відповідачем кореспонденції.

Суд першої інстанції, зобов`язуючи відповідача нарахувати компенсацію за невикористану відпустку, застосував норми Порядку № 260, які не були чинними на момент виникнення спірних правовідносин.

В разі скасування наказів про звільнення позивача зі служби, на його користь підлягає нарахування на виплата одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Відповідачем рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на зазначене, суд надає оцінку законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції тільки в межах доводів апеляційної скарги представника позивача.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП "Діловодство спеціалізованого суду".

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему "Електронний суд" матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі "Електронний суд".

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , виданим 08 квітня 2019 року органом 1439, РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_1 проходив службу в органах Національної поліції. Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 09 листопада 2020 року № 472 о/с ОСОБА_1 призначено на посаду старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції в Донецькій області.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 12 лютого 2024 року № 67 о/с ОСОБА_1 надана додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати за 2024 рік відповідно до пункту 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії соціального захисту" на 14 діб з 19 лютого 2024 року до 03 березня 2024 року, з виїздом до Федеративної Республіки Німеччина.

27 лютого 2024 року на електронну адресу Головного управління Національної поліції в Донецькій області ( та ) позивачем направлено рапорт від 26 лютого 2024 року, в якому позивач просив звільнити його із займаної посади та служби в органах Національної поліції України за власним бажанням з 01 березня 2024 року у зв`язку зі зміною місця проживання. Звільнення просив провести без його присутності, наказ про звільнення та трудову книжку просив направити на адресу: 01054, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 29/2, прим. 9. Також просив при звільненні виплатити компенсацію за невикористані дні відпустки, а також одноразову грошову допомогу у розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби у зв`язку з наявністю десятирічної вислуги.

Головне управління Національної поліції в Донецькій області листом від 01 березня 2024 року № 491/12/02-2024 повідомило, що відповідно до обліків управління кадрового забезпечення ГУ НП в Донецькій області наказом Головного управління від 12.02.2024 року № 67 о/с ОСОБА_1 надано додаткову відпустку зі збереженням заробітної плати за 2024 рік відповідно до пункту 12 частини першої статті 12 Закону України "Про статус ветеранів війни гарантії соціального захисту" на 14 діб з 19 лютого 2024 року до 03 березня 2024 року з виїздом до Федеративної Республіки Німеччина.

Право на таку відпустку передбачене статтею 77-2 КЗпП і статтею 16-2 Закону України "Про відпустки", проте вона не належить до щорічних відпусток, а є пільгою, гарантованою державою (стаття 12 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту").

Отже норми Закону, передбачені для щорічних відпусток (статті 10-12 Закону) на порядок надання такої відпустки не поширюються. Таким чином, ця відпустка не може бути перенесена або поділена на частини з причин, зазначених у статті 11 Закону, або замінена грошовою компенсацією (навіть при звільненні).

Відкликання працівника з такої відпустки також є неможливим. З огляду на викладене, звільнити ОСОБА_1 зі служби в поліції під час перебування у додатковій відпустці, наданій як учаснику бойових дій, не вбачається можливим. Додатково проінформовано, що у разі бажання звільнитися зі служби в поліції після виходу з наданої відпустки необхідно подати новий рапорт про звільнення, який буде розглянутий у встановленому порядку.

Як вказує позивач, ним 02 березня 2024 року на електронну адресу Головного управління Національної поліції в Донецькій області ( та ) поданий рапорт про звільнення, аналогічний рапорту від 26 лютого 2024 року.

Начальником УДП ГУНП в Донецькій області полковником поліції О.Неборак складені акти № 408 від 04.03.2024, № 409 від 05.03.2024, № 418 від 06.03.2024 про відсутність на службі без поважних причин 04 березня 2024 року, 05 березня 2024 року та 06 березня 2024 року ОСОБА_1 , та подано рапорт на ім`я т.в.о. начальника ГУНП в Донецькій області щодо доцільності проведення службового розслідування за фактом відсутності ОСОБА_1 на службі.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 08 березня 2024 року № 411 призначено службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 .

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 18 березня 2024 року № 476 внесено зміни до наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 08 березня 2024 року № 411 щодо складу дисциплінарної комісії.

08 березня 2024 року на електронну адресу позивача (ІНФОРМАЦІЯ_3) Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області направлено лист № 244/55/03-2024, яким позивача повідомлено, що наказом ГУ НП в Донецькій області від 08.03.2024 року № 411 призначено службове розслідування можливого порушення службової дисципліни з боку старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 .

Також повідомлено, дисциплінарна комісія викликає ОСОБА_1 для надання пояснень 13 березня 2024 року о 10 год. 00 хв. за адресою: м. Покровськ, пл. Шибанкова, буд. 1-А, службовий кабінет УГІ. Роз`яснено обов`язок у разі неможливості прибуття з поважних причин, за добу до визначеного часу повідомити про це дисциплінарну комісію з наданням підтверджуючих документів на електронну адресу ІНФОРМАЦІЯ_2

12 березня 2024 року позивачем на електронну адресу Головного управління Національної поліції в Донецькій області (ІНФОРМАЦІЯ_2) надано рапорт наступного змісту: "…02 березня 2024 року мною на ім`я начальника ГУНП в Донецькій області було повторно подано рапорт про звільнення з 03 березня 2024 року, тобто в останній день відпустки. Я вважаю, що мною досягнуто згоди з ГУНП, як роботодавцем, щодо підстав та дати мого звільнення. Натомість на мою електронну пошту надійшов лист ГУНП в Донецькій області від 08 березня 2024 року, яким повідомляється про проведення у відношенні мене службового розслідування можливого порушення службової дисципліни, а також запропоновано прибути для надання пояснень з цього приводу. Оскільки на день видання наказу про проведення службового розслідування я є таким, що фактично звільнений з органів Національної поліції, то я не вбачаю підстав для проведення цього службового розслідування, відповідно прошу припинити його проведення. Повторно прошу направити мені копію наказу про моє звільнення за власним бажанням з 03 березня 2024 року та трудову книжку, а також виплатити компенсацію за невикористану відпустку та одноразову грошову допомогу".

В матеріалах службового розслідування наявний лист начальника ВДЗ ГУНП в Донецькій області підполковника поліції Д. Дем`янко від 13 березня 2024 року № 1904/11/01-2024, наданого на ім`я голови Дисциплінарної комісії - заступника начальника відділу службових розслідувань УГІ ГУНП в Донецькій області підполковнику поліції В. Усікову , яким повідомлено, що за результатами перевірки обліків вхідної кореспонденції відділу документального забезпечення ГУНП в Донецькій області у період з 01.03.2024 до теперішнього часу (дата листа 13.03.2024) рапорт старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції УПД ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 про його звільнення з 03.03.2024 до ВДЗ ГУНП в Донецькій області не надходив.

Довідка, надана начальником СОАДЗ УКЗ ГУНП в Донецькій області підполковником поліції Н. Крепак , свідчить, що управління кадрового забезпечення ГУНП в Донецькій області не отримувало додатковий рапорт щодо звільнення ОСОБА_1 з Національної поліції України з 03.03.2024.

З метою реалізації права на захист та отримання пояснення в рамках службового розслідування від 08.03.2024 № 411 позивачу здійснено телефонний дзвінок на його номер НОМЕР_3 , який на момент здійснення дзвінка був відключений.

Дзвінки також були здійснені через мессенджери "WhatsApp", "Viber", "Telegram", однак ОСОБА_1 не відповідав. Крім того, на електронну пошту ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), а також в мессенджери "WhatsApp", "Viber", "Telegram" позивачу було надіслано виклик (повідомлення) щодо необхідності прибуття 13.03.2024 для надання пояснень за адресою: Донецька область, м. Покровськ, пл.. Шибанкова, 1-А, службовий кабінет УГІ, з роз`ясненням щодо наслідків неприбуття та неповідомлення членів комісії у визначений строк про причини неявки.

Крім того, позивачу на електронну пошту та у мессенджери направлено смс-повідомлення із пропозицією надати пояснення до 15.03.2024, а також бланк пояснення та пам`ятка.

Проте, ОСОБА_1 у визначений строк для дачі пояснень не з`явився, пояснень в рамках службового розслідування не надав, причини ненадання пояснень не повідомив, про що були складені відповідні акти від 08 березня 2024 року, 13 березня 2024 року та від 15 березня 2024 року.

Відповідно до висновку службового розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності ГУ НП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 від 28 березня 2024 року, затвердженого начальником Головного управління Національної поліції в Донецькій області генералом поліції третього рангу Р. Осипенком , дисциплінарна комісія, зокрема, вважала би: 2) за порушення службової дисципліни, що виразилася у недотриманні вимог п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України , п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", а саме у тривалій відсутності на службі без поважних причин старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 (0112201) звільнити зі служби в поліції; 4) дні невиходу на службу без поважних причин старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 з 04.03.2024 до дня звільнення вважати прогулами, грошове забезпечення не нараховувати та не виплачувати.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29 березня 2024 року № 553 наказано за порушення службової дисципліни що виразилася у недотриманні вимог п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України , п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", а саме у тривалій відсутності на службі без поважних причин старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 (0112201) звільнити зі служби в поліції. Дні невиходу на службу без поважних причин старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 з 04.03.2024 до дня звільнення вважати прогулами, грошове забезпечення не нараховувати та не виплачувати.

Наказом Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29 березня 2024 року № 148 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України "Про національну поліцію".

Відповідно до зазначеного наказу вислуга років станом на 29 березня 2024 року складає 11 років 07 місяців 19 днів, у пільговому обчисленні - 17 років 01 місяць 13 днів.

Невикористані відпустки: за фактично відпрацьований час 2015 року у кількості 03 діб , за 2016 рік у кількості 10 діб, за 2022 рік у кількості 05 діб, за фактично відпрацьований час 2024 року у кількості 06 діб.

Сума відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився, складає 5328 гривень 28 копійок.

Головне управління Національної поліції в Донецькій області листом № 693/12/01-2024 від 29 березня 2024 року, направленим на електронну адресу позивача ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), повідомило останнього про його звільнення зі служби з поліції на підставі пункту 6 частини першої статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України "Про національну поліцію" з 29 березня 2024 року.

Разом з цим листом позивачу направлені:

наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29 березня 2024 року № 553;

наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29 березня 2024 року № 148 о/с;

повідомлення про нараховані суми при звільненні, згідно з яким компенсація за невикористані відпустки (24 доби) становить 6670,00 грн.;

довідка-розрахунок № 19 від 31.03.2024 суми коштів, яка має бути сплачена для відшкодування вартості предметів однострою особистого користування, строк носіння (експлуатації) яких не закінчився разом з реквізитами рахунку для зарахування відшкодування вартості предметів однострою;

дублікат трудової книжки;

рекомендації щодо подання декларації;

довідка на особу, звільнену зі служби в Головному управлінні Національної поліції в Донецькій області, в якій зазначено, що ОСОБА_1 зобов`язаний прибути не пізніше 05 квітня 2024 року до ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що оскільки позивача не було звільнено на підставі поданого ним рапорту від 02 березня 2024 року, позивач не приступив до службових обов`язків наступного дня після закінчення відпустки, тому відповідачем правомірно видано наказ про звільнення позивача зі служби з підстав тривалої відсутності на службі без поважних причин.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог щодо одноразової грошової допомоги суд першої інстанції виходив з того, що оскільки положення ч. 2 ст. 9 Закону № 2262 поширюються тільки на осіб, звільнених зі служби за власним бажанням через сімейні обставини або інші поважні причини, позивача звільнено зі служби в зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, тому підстави для нарахування такої допомоги позивачу при звільненні відсутні.

Щодо розміру компенсації за невикористану відпустку, суд виходив з приписів абзацу восьмого пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260, відповідно до якого виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до законодавства, на день звільнення зі служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. У випадках припинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 8 розділу I цих Порядку та умов, і призупинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 7 цього розділу, виплата компенсації за невикористану відпустку проводиться з розміру грошового забезпечення, яке було встановлено на день припинення (призупинення), крім премії.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною першою статті 18 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580) поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

Відповідно до частини першої статті 59 Закону № 580 служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Згідно з частинами третьою, четвертою статті 59 Закону № 580 рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Видавати накази по особовому складу можуть керівники органів, підрозділів, закладів та установ поліції відповідно до повноважень, визначених законом та іншими нормативно-правовими актами, та номенклатурою посад, затвердженою Міністерством внутрішніх справ України.

Відповідно до частини п`ятої статті 59 Закону № 580 Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції встановлює Міністерство внутрішніх справ України.

На підставі статті 60 Закону № 580 відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.

Пунктом 7 частини першої статті 77 Закону № 580 визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, за власним бажанням.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України 23.11.2016 № 1235, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 20 грудня 2016 року за № 1668/29798, затверджено Порядок підготовки та видання наказів щодо проходження служби в поліції (далі - Порядок № 1668).

Цей Порядок розроблено відповідно до статті 59 Закону України «Про Національну поліцію» з метою забезпечення належної підготовки та видання наказів з питань проходження служби поліцейськими.

На підставі пункту 2 розділу І Порядку № 1668 рішення з питань проходження служби в поліції оформлюються письмовими наказами по особовому складу.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІІ Порядку № 1668 накази про накладення дисциплінарних стягнень у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення зі служби в поліції реалізовуються шляхом видання наказів по особовому складу в установленому порядку.

Порядок проходження служби поліцейськими визначається Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, затвердженим постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114 (далі - Положення № 114).

На підставі підпункту «ж» пункту 63 Положення № 114 особи рядового і молодшого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) за власним бажанням - при наявності поважних причин, що перешкоджають виконанню службових обов`язків.

Як визначено пунктом 68 Положення № 114 особи рядового і начальницького складу, які виявили бажання звільнитися зі служби за особистим проханням, попереджають прямого начальника органу внутрішніх справ про прийняте ними рішення не пізніш як за три місяці до дня звільнення, про що подають рапорт за командою.

Відповідно до пункту 69 Положення № 114 звільнення зі служби осіб рядового і молодшого начальницького складу провадиться начальниками, яким таке право надане Міністром внутрішніх справ.

Вичерпний перелік поважних підстав для звільнення поліцейських затверджений Постановою «Про затвердження переліку сімейних обставин та інших поважних причин, що можуть бути підставою для звільнення громадян із служби осіб рядового і начальницького складу», затвердженою Кабінетом Міністрів України від 12 червня 2013 року № 413 (дали - Постанова № 413).

У межах передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку з дня подання рапорту про звільнення сторони трудового договору мають право домовитися про звільнення у більш короткий строк.

Такою домовленістю, зокрема, слід вважати зазначення в рапорті конкретної дати, з якої (до настання якої) працівник поліції має бажання звільнитися зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку та згоду уповноваженого органу звільнити цього працівника у визначений ним термін.

Отже, видача уповноваженим органом наказу про звільнення працівника поліції зі служби до закінчення передбаченого пунктом 68 Положення № 114 строку є правомірною у випадку, якщо таке прохання міститься у рапорті про звільнення.

Аналогічний висновок викладено Верховним Судом в постановах від 30.09.2020 у справі № 826/16621/17, від 10.05.2024 у справі № 120/5487/20-а.

Зважаючи на наведені положення законодавства у поєднанні з правозастосовною практикою, суд зазначає про можливість звільнення працівника поліції (за власним бажанням) у більш стислі строки, аніж через три місяці від дати попередження (подання рапорту).

Водночас, для цього має бути обопільна згода/намір двох сторін - того, хто звертається з таким рапортом, і того/тих, хто ухвалює рішення про звільнення.

За відсутності такої домовленості звільнення за власним бажанням, хоч і на підставі рапорту, не може вважатися правомірним, якщо особу звільнено менш ніж за три місяці від дня подання рапорту про звільнення.

Аналіз вищезазначених положень нормативно-правових актів свідчить, що при отриманні роботодавцем поліцейського рапорту про звільнення зі служби за власним бажанням посадова особа, яка уповноважена розглядати рапорт, повинна його розглянути, та, або надати згоду на звільнення, вважаючи поважними причини звільнення зі служби за власним бажанням, що перешкоджають виконанню службових обов`язків, або відмовити в такому звільненні.

Як свідчать матеріали справи, ОСОБА_1 , перебуваючи у відпустці, наданій йому з 19 лютого 2024 року до 03 березня 2024 року, з виїздом до Федеративної Республіки Німеччина, 27 лютого 2024 року надав рапорт про звільнення за власним бажанням. Вказав поважні причини звільненні - зміна місця проживання, зазначив дату, з якої бажає звільнитися, а саме 03 березня 2024 року.

Головне управління Національної поліції в Донецькій області розглянуло рапорт та надало відповідь від 01 березня 2024 року № 491/12/02-2024, в якій зазначило про неможливість звільнення позивача зі служби в поліції за власним бажанням.

Отже, отримавши відмову відповідача про звільнення за власним бажанням, позивач був зобов`язаний з`явитися на службі 04 березня 2024 року, тобто в перший день після закінчення відпустки, яка тривала до 03 березня 2024 року включно.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження, визначено Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15 березня 2018 року № 2337-VIII (далі - "Дисциплінарний статут").

Визначення службової дисципліни міститься у статті 1 Дисциплінарного статуту. Службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Відповідно до частини другої статті 1 Дисциплінарного статуту Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Статтею 11 Дисциплінарного статуту визначено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Статтею 13 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно з частинами першою - четвертою статті 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, медіа (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Статтею 30 Дисциплінарного статуту передбачено особливості доведення до поліцейського наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Так, у разі відсутності поліцейського, якого притягнуто до дисциплінарної відповідальності, без поважних причин на службі копія наказу про застосування до нього дисциплінарного стягнення надсилається поштовим зв`язком (у разі можливості) на адресу місця проживання, зазначену в його особовій справі, або з використанням електронної комунікації за контактними даними, які наявні в розпорядженні його безпосереднього керівника.

Поліцейський вважається таким, що ознайомлений з наказом про застосування дисциплінарного стягнення, після спливу чотирьох календарних днів з дня його відправлення поштовим зв`язком або після спливу двох календарних днів - у разі відправлення з використанням електронної комунікації.

Доведення до поліцейського, який відсутній на службі без поважних причин, наказу про виконання застосованого до нього дисциплінарного стягнення у виді звільнення з посади або звільнення зі служби в поліції, здійснюється в порядку, визначеному цією статтею.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, зокрема, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як свідчать матеріали справи, оскільки позивач не з`явився на службу 04 березня 2024, 05 березня 2024, 06 березня 2024 року, тому відповідачем призначено службове розслідування за фактом відсутності на службі без поважних причин старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності ГУ НП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 , що має ознаки дисциплінарного проступку.

Отже, відповідач діяв на підставі та в межах повноважень, визначених нормативно-правовими актами.

Суд не приймає доводи позивача, що він очікував на досягнення згоди про його звільнення, оскільки відповідач не надав заперечень про звільнення позивача за власним бажанням на рапорт від 26.02.2023, а також не надав заперечень на рапорт, надісланий відповідачу 02 березня 2024 року про звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням з 03 березня 2024 року, - оскільки станом на 02 березня 2024 року на адресу позивача не надходив наказ про його звільнення на підставі рапорту від 02 березня 2024 року.

Тобто, подання особою рапорту про звільнення не є безумовною підставою для видання наказу про звільнення, тому позивач, не отримавши наказ про звільнення, був зобов`язаний прибути на службу в перший робочий день після відпустки 04 березня 2024 року.

Оскільки позивач не вийшов на службу з 04 березня 2024 року, тому відповідачем правомірно призначено службове розслідування за фактом невиходу позивача на службу та прийнято за наслідками цього розслідування наказ про звільнення позивача зі служби.

Враховуючи, що позивача не було звільнено на підставі поданого ним рапорту від 02 березня 2024 року та оскільки позивач не приступив до службових обов`язків наступного дня після закінчення відпустки, тому дисциплінарною комісією правомірно розпочато службове розслідування за фактом можливого порушення службової дисципліни з боку старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 , а саме тривалої відсутності на службі без поважних причин.

Дисциплінарною комісією під час службового розслідування дотримано положення Дисциплінарного статуту Національної поліції України, за результатами службового розслідування 28 березня 2024 року складено висновок щодо звільнення ОСОБА_1 зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилася у недотриманні вимог п. 1 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України "Про національну поліцію", а саме у тривалій відсутності на службі без поважних причин старшого інспектора відділу дільничних офіцерів поліції управління превентивної діяльності ГУНП в Донецькій області майора поліції ОСОБА_1 .

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що правовідносини виникли в особливий період дії воєнного стану.

Відповідно до статті 24 Закону № 58 у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь в обороні України, у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Під час дії воєнного стану поліція особливого призначення в ході відсічі збройної агресії проти України за рішенням військового командування, погодженим з керівником поліції або уповноваженою ним особою, може брати участь в обороні України відповідно до Закону України "Про оборону України" шляхом безпосереднього ведення бойових дій.

За зверненням територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів Служби безпеки України або розвідувальних органів України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, беруть участь у здійсненні заходів щодо оповіщення військовозобов`язаних та резервістів спільно з представниками територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, а також здійснюють адміністративне затримання та доставлення до цих центрів та органів призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які вчинили адміністративні правопорушення, передбачені статтями 210, 210-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції, погоджуються на підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися.

Отже, позивач, який є діючим працівником поліції, знехтував своїми обов`язками щодо неухильного дотримання положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійного виконання своїх службових обов`язків відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва, скористався довірою керівництва, виїхав за межі України та не повернувся до виконання своїх службових обов`язків у період воєнного стану.

Враховуючи викладене, суд дійшов правильного висновку щодо правомірності наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29 березня 2024 року № 553 "Про порушення службової дисципліни окремими працівниками ГУ НП в Донецькій області та їх покарання" в частині звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 , а також наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області від 29 березня 2024 року № 148 о/с про звільнення зі служби в поліції ОСОБА_1 за пунктом 6 частини першої статті 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону України "Про Національну поліцію", а відтак, позовні вимоги позивача в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 9 Закону № 2262 особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, при звільненні зі служби за власним бажанням, через сімейні обставини або інші поважні причини, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, які мають вислугу 10 років і більше виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 25 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.

Оскільки ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) Закону № 50, тому на нього при звільненні не поширюються положення ч. 2 ст. 9 Закону № 2262, які передбачають виплату зазначеної одноразової грошової допомоги тільки на особам, які звільнених зі служби за власним бажанням через сімейні обставини або інші поважні причини.

Щодо розміру компенсації за невикористану відпустку, суд зазначає наступне.

Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260, який є чинним на час виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 260)

Відповідно до пункту 8 поліцейським, які звільняються зі служби в поліції, виплачується грошова компенсація за всі невикористані під час проходження служби дні:

щорічних основної та додаткової оплачуваних відпусток поліцейського;

щорічної додаткової відпустки особам, які мають дітей або повнолітню дитину - особу з інвалідністю з дитинства підгрупи А І групи.

Виплата грошової компенсації за невикористану відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до законодавства, на день звільнення зі служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення. У випадках припинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 8 розділу I цих Порядку та умов, і призупинення виплати грошового забезпечення з підстав, зазначених у пункті 7 цього розділу, виплата компенсації за невикористану відпустку проводиться з розміру грошового забезпечення, яке було встановлено на день припинення (призупинення), крім премії.

Згідно з пунктом 8 розділу І Порядку № 260 за час відсутності поліцейського на службі без поважних причин грошове забезпечення не виплачується.

Підставою припинення виплати грошового забезпечення поліцейському є наказ керівника (начальника) органу поліції, у якому вказується, за який період припиняється виплата грошового забезпечення.

Як свідчать матеріали справи, до складу грошового забезпечення позивача входили наступні виплати: посадовий оклад - 2600,00 грн; оклад за спеціальне звання "майор поліції" - 2000,00 грн; надбавка за стаж служби (25%) - 1150,00 грн; надбавка за специфічні умови проходження служби (45%) - 2578,50 грн; премія з 01 по 03.03.2024 - 194,237% (відпустка), з 04.03.2024 - 0%; доплата за службу в нічний час за січень 2024 (18 год.); доплата за службу в нічний час за лютий 2024 (12 год.).

При звільненні ОСОБА_1 нараховано грошову компенсацію за невикористані відпустки у кількості 24 доби в сумі 6670,00 грн із розрахунку: 2600,00 грн (посадовий оклад) + 2000,00 грн (оклад за спеціальним званням) + 1150,00 грн (надбавка за вислугу років) + 2587,50 грн (надбавка за специфічні умови проходження служби), що складає 8337,50 грн/30 = 227,92 грн х 24 = 6670,00 грн.

Таким чином, Головним управлінням Національної поліції в Донецькій області суму компенсації за невикористані відпустки розраховано відповідно до абз. 8 п. 8 розділу ІІІ Порядку № 260 з урахуванням підстав, зазначених у п. 8 розділу I Порядку № 260.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про часткове задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвали судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Сологуба Сергія Анатолійовича, що діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у справі № 200/2471/24 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 липня 2024 року у справі № 200/2471/24 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 02 вересня 2024 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 02 вересня 2024 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв