Справа № 160/15168/24
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

02 вересня 2024 рокуСправа №160/15168/24

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Неклеса О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки),-

ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, в якій позивач просить:

- визнати протиправною та скасувати прийняту державною податковою службою у Дніпропетровській області вимогу про сплату боргу (недоїмки) № Ф 116927У від 20.02.2020р. про наявність у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 заборгованості зі сплати єдиного внеску в сумі 29293,44 грн.

Ухвалою суду від 17.06.2024 року позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) залишено без руху.

Позивачу встановлено десятиденний строк, з моменту отримання копії цієї ухвали, усунути недоліки позовної заяви, а саме надати:

- нову редакцію позовної заяви для суду із уточненням суб`єктного складу сторін, із пред`явленням позовних вимог до належного відповідача та із обґрунтуванням порушення оскаржуваною вимогою прав, свобод, інтересів позивача.

- копію нової редакції позовної заяви з додатками для відповідача;

- належним чином засвідчену копію оскаржуваної вимоги про сплату боргу (недоїмки) або клопотання про її витребування у відповідача.

- належним чином завірені докази на підтвердження фактичних обставин справи відповідно до вимог ч. 5 ст. 94 Кодексу адміністративного судочинства України, із зазначенням дати такого засвідчення;

- документ про сплату судового збору (квитанції установи банку або відділення зв`язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення) у розмірі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.;

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати підстави для поновлення строку, а також надати докази поважності причин його пропуску.

15 серпня 2024 року від позивача на адресу суду надійшла заява на усунення недоліків позовної заяви.

Разом із заявою про усунення недоліків надано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду, яка обгрунтована тим, що з 22.11.2003 р. по теперішній час ОСОБА_2 тримається під вартою та відбуває покарання в умовах виправної колонії максимального рівня безпеки з відбуттям покарання в приміщеннях камерного типу, у тому числі з 30.07.2017 р. у державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)», що підтверджується доданим до позовної заяви вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області від 26.03.2004р. та довідкою державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» від 18.06.2024 р. Згідно п.1 розділу ІІІ Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань, затверджених Наказом Міністерства юстиції України 28.08.2018р. № 2823/5 та зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 05.09.2018р. за № 1010/32462 (далі Правила № 2823/5) у разі потреби, що пов`язана з реалізацією прав та законних інтересів засудженого, копії документів з його особової справи, а також інформація, яка не стосується його особисто, але є у розпорядженні адміністрації установи виконання покарань, надаються адміністрацією установи виконання покарань засудженому за запитом безкоштовно, і не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. Розділ III Правил № 2823/5 не передбачає документальну фіксацію передачі засудженому копій документів з його особової справи адміністрацією установи виконання покарань. Отримавши 08.12.2023р. від персоналу державної установи «Дніпровська установа виконання покарань (№4)» копії документів з свої особової справи засудженого, ОСОБА_1 вперше побачив копію постанови Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Дніпро від 08.06.2021р. про звернення стягнення на його доходи як боржника. Постанова Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Дніпро від 08.06.2021р. про звернення стягнення на доходи ОСОБА_2 як боржника, прийнята в межах виконавчого провадження з примусового виконання вимоги головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф 116927У від 20.02.2020р. У постанові Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Дніпро від 08.06.2021р. про звернення стягнення на доходи ОСОБА_2 зазначено наступна адреса проживання ОСОБА_2 : АДРЕСА_1 . З 30.07.2017 р. по теперішній час ОСОБА_1 відбуває покарання у державній установі «Дніпровська установа виконання покарань (№4)». розташованій за адресою: м. Дніпро, вул. Надії Олексєєнко б. 80, та відповідно не міг отримати у 2020 - 2021 роках постанову Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Дніпро від 08.06.2021р. та вимогу головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф 116927У від 20.02.2020 р. направлені за адресою: Дніпропетровська обл.. Солонянський район, с. Березнуватівка, вул. Миру 6.8. Про існування вимоги головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області про сплату боргу (недоїмки) № Ф 116927У від 20.02.2020р. ОСОБА_2 випадково дізнався 08.12.2023р. з копії постанови Солонянського районного відділу державної виконавчої служби Південно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м.Дніпро від 08.06.2021 р. Неможливість звернення з позовною заявою до головного управління державної податкової служби у Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування вимоги про сплату боргу (недоїмки) № Ф 116927У від 20.02.2020 р. раніше обумовлена необізнаністю ОСОБА_1 про наявність оскаржуваної вимоги внаслідок знаходження ОСОБА_1 умовах ізоляції від суспільства в установах виконання покарань.

У зв`язку з перебуванням судді у відпустці заява про усунення недоліків отримана суддею 02.09.2024 року.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті, зокрема, шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

За приписами пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Право на судовий захист реалізується особою шляхом подання позовної заяви до суду, який відповідно до частини першої статті 122 КАС України може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Надаючи оцінку доводам позивача, викладеним в клопотанні, про обставини, які унеможливили подання позову в передбачений законодавством процесуальний строк, суд зазначає таке.

Приписами частини четвертої статті 25 Закону України від 08 липня 2010 року №2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі Закон №2464-VI) вимога про сплату недоїмки з єдиного внеску, винесена з метою стягнення недоїмки з єдиного внеску у разі його несплати платником у визначені цим Законом строки, надсилається податковим органом платнику в паперовій та/або електронній формі у порядку, визначеному статтею 42 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 4 розділу VI Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 20 квітня 2015 року №449 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 07 травня 2015 року за №508/26953; тут у редакції наказу Міністерства фінансів України від 21 грудня 2020 року №790; далі - Інструкція №449), датою вручення платнику єдиного внеску вимоги про сплату боргу (недоїмки) в електронній формі є дата, зазначена у квитанції про доставку у текстовому форматі, що відправляється з електронного кабінету автоматично та свідчить про дату та час доставки вимоги платнику єдиного внеску. У разі якщо доставка документа відбулася після 18 години, датою вручення вимоги про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску вважається наступний робочий день. Якщо доставка відбулася у вихідний чи святковий день, датою вручення вимоги про сплату боргу (недоїмки) платнику єдиного внеску вважається перший робочий день, що настає за вихідним або святковим днем.

У разі якщо неможливо надіслати (вручити) платнику єдиного внеску вимогу про сплату боргу (недоїмки) поштою у зв`язку з відсутністю його за місцезнаходженням (місцем проживання) (відсутністю службових (посадових) осіб платника єдиного внеску за його місцезнаходженням), відмовою платника єдиного внеску або службових (посадових) осіб платника прийняти вимогу, поверненням поштового відправлення у зв`язку із закінченням встановленого строку зберігання або з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, вимога вважається надісланою (врученою) платнику єдиного внеску у день, зазначений поштовою службою у повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Отже, вимога про сплату боргу (недоїмки) вважається врученою платнику й у разі, якщо поштове відправлення повернуте оператором поштового зв`язку.

Відповідно до частини четвертої статті 25 Закону №2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний протягом десяти календарних днів з дня надходження вимоги про сплату недоїмки сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею. У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку. Скарга на вимогу про сплату єдиного внеску подається до податкового органу вищого рівня у письмовій формі протягом десяти календарних днів, що настають за днем отримання платником єдиного внеску вимоги про сплату єдиного внеску, з повідомленням про це податкового органу, який прийняв вимогу про сплату єдиного внеску. Не підлягають оскарженню зобов`язання зі сплати єдиного внеску, самостійно визначені платником. Порядок узгодження сум недоїмки з єдиного внеску встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. У разі якщо згоди з податковим органом не досягнуто, платник єдиного внеску зобов`язаний сплатити суми недоїмки та штрафів разом з нарахованою пенею протягом десяти календарних днів з дня надходження рішення відповідного податкового органу або оскаржити вимогу до податкового органу вищого рівня чи в судовому порядку.

У постанові від 25 лютого 2021 року у справі №580/3469/19 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду сформулював правовий висновок, що строк, протягом якого особа може звернутися до суду після застосування процедури досудового оскарження вимоги фіскального органу про сплату єдиного внеску складає три місяці з дня отримання платником рішення контролюючого органу вищого рівня, прийнятого за наслідками розгляду відповідної скарги. Судова палата дійшла висновку, що Закон №2464-VI не передбачає застосування обмежувального (присічного) строку в 10 днів для судового оскарження та/або послідовного застосування цього ж 10-денного строку двічі поспіль у разі незадоволення скарги, поданої в адміністративному порядку. Отже, платник єдиного внеску для захисту своїх законних прав, свобод і законних інтересів має право на звернення до суду з позовом про оскарження вимоги у межах гарантованого процесуальним законом строку, встановленого статтею 122 КАС України, а не статтею 25 Закону №2464-VI.

Незважаючи на те, що у постанові від 25 лютого 2021 року у справі №580/3469/19 Верховним Судом сформульовано правовий висновок щодо строку оскарження у судовому порядку вимоги про сплату недоїмки з єдиного соціального внеску за умови попереднього використання позивачем процедури адміністративного оскарження такої вимоги, це не змінює підхід до нормативного розуміння застосування строку звернення до суду у справах такої категорії.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22 квітня 2021 року у справі №140/813/19, від 18 листопада 2021 року у справі №460/5355/20, від 21 жовтня 2021 року у справі №460/626/19.

Отже, за загальним правилом строк звернення до адміністративного суду за захистом прав у такій категорії справ становить шість місяців, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Якщо позивач скористався можливістю досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Докази оскарження вимоги від 20 лютого 2020 року №Ф 116927У в адміністративному порядку позовна заява не містить.

Таким чином, строк звернення до суду для оскарження вимоги про сплату боргу (недоїмки) становить шість місяців з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення його прав спірною вимогою.

ОСОБА_1 звернувся до суду 07 червня 2024 року, тобто фактично після спливу більше чотирьох років з дня винесення вимоги про сплату боргу (недоїмки) від 20 лютого 2020 року №Ф 116927У.

Водночас до позовної заяви позивачем додано клопотання про поновлення строків на оскарження вимоги податкового органу, в якому вказує, що вимога про сплату боргу (недоїмки) від 20 лютого 2020 року №Ф 116927У була фактично отримана ним 08 грудня 2023 року від персоналу держаної установи «Дніпровська установа виконання покарань(№4)». Проте, належних доказів на підтвердження зазначених обставин до суду не надає.

Частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 121 КАС України, встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, у письмовому провадженні.

З наведеної вище норми вбачається, що процесуальний строк, може бути продовжений за наявності поважних причин.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність продовження ОСОБА_1 строку на усунення недоліків позовної заяви згідно ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 року.

Керуючись ст.ст. 121, 133, 241, 243 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків позовної заяви на 10 (десять) днів з моменту отримання копії цієї ухвали шляхом надання:

- заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказати інші підстави для поновлення строку, а також надати докази поважності причин його пропуску.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 256 Кодексу адміністративного судочинства України та оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Неклеса