Справа № 440/6573/24
Суддя: Курило Л.В.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 р.Справа № 440/6573/24

Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Курило Л.В.,

Суддів: Бегунца А.О. , Мельнікової Л.В. ,

за участю секретаря судового засідання Колесник О.Е.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2024, головуючий суддя І інстанції: С.О. Удовіченко, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, по справі № 440/6573/24

за позовом ОСОБА_1

до Державної казначейської служби України

про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної казначейської служби України в якому просив суд:

- визнати дії Державної казначейської служби України щодо невиконання судового рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19 - неправомірними;

- зобов`язати Державну казначейську службу України терміново виконати судове рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19 в частині виплати присуджених коштів у розмірі 110 205,03 грн;

- стягнути з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 155 795 грн. 75 коп. втрати частини доходів.

В обгрунтування позовних вимог зазначив, що Державна казначейська служба України діє неправомірно при виконанні рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19, що має своїм наслідком необхідність зобов`язання Державну казначейську службу України виконати рішення суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19 в частині виплати присуджених коштів у розмірі 110 205,03 грн. Крім того, за приписами статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), тому компенсація втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати позивачу за період з 11.09.2020 становить 155 795,75 грн.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 закрито провадження у справі № 440/6573/24 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України в частині позовних вимог щодо визнання неправомірними дій Державної казначейської служби України щодо невиконання судового рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19 та зобов`язання Державну казначейську службу України терміново виконати судове рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19 в частині виплати присуджених коштів у розмірі 110 205,03 грн.

Не погодившись із ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 р., та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також на не відповідність висновків суду обставинам справи.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву до Другого апеляційного адміністративного суду на апеляційну скаргу позивача.

Відповідно до ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судовим розглядом встановлено, що рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 у справі №440/4628/19 відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними та стягнення коштів повністю.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 по справі № 440/1571/20 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 01.04.2020 року по справі № 440/4628/19 скасовано та прийнято нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504030 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду, завдану Законом, що визнаний неконституційним, у розмірі 110205,03 грн. (сто десять тисяч гривень) грн. 03 коп. В іншій частині в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

06.10.2020 позивач звернувся до Державної казначейської служби із заявою про прийняття до виконання виконавчого листа № 440/4628/19 від 11.09.2020 щодо стягнення з Державного бюджету України шляхом безспірного списання з відповідного рахунку Державної казначейської служби України за рахунок бюджетної програми КПКВК 3504030 на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) матеріальну шкоду, завдану Законом, що визнаний неконституційним, у розмірі 110205,03 грн.

Вважаючи протиправними Державної казначейської служби України щодо невиконання судового рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Закриваючи провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 про визнання неправомірними дій Державної казначейської служби України щодо невиконання судового рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19 та зобов`язання Державну казначейську службу України терміново виконати судове рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19 в частині виплати присуджених коштів у розмірі 110 205,03 грн, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач фактично не погоджується з бездіяльністю Державної казначейської служби України під час виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19 в частині виплати присуджених коштів у розмірі 110 205,03 грн., а тому звертаючись до суду з новим позовом, позивач обрав не передбачений чинним законодавством спосіб захисту своїх порушених прав. Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до статті 372 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили або яке належить виконати негайно, є підставою для його виконання.

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що завершальною стадією судового провадження з примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) є виконавче провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У разі відсутності добровільного виконання судових рішень, вимогами Закону України "Про виконавче провадження" врегульований порядок дій та заходів, що спрямованих на примусове виконання таких рішень.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, що у першу чергу забезпечується через примусове виконання судових рішень, відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Статтею 382 КАС України визначаються спеціальні способи судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах, зокрема, до них належать: зобов`язання суб`єкта владних повноважень надати звіт про виконання судового рішення, накладення штрафу за невиконання судового рішення та інше.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 КАС України, особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Тобто, процесуальним законом встановлено порядок виконання судових рішень в адміністративних справах та визначено певну послідовність дій, які необхідно вчинити для того, щоб зобов`язати відповідача належним чином виконати рішення суду.

Колегія суддів зазначає, що підставами застосування вимог статей 382 та 383 КАС України є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача, та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Наявність у КАС України спеціальних норм, спрямованих на забезпечення належного виконання судового рішення, виключає можливість застосування загального судового порядку захисту прав та інтересів стягувача шляхом подання позову. Судовий контроль за виконанням судового рішення здійснюється в порядку, передбаченому КАС України, який не передбачає можливості подання окремого позову, предметом якого є спонукання відповідача до виконання судового рішення.

Таким чином, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень.

Судовим розглядом встановлено, що Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 по справі № 440/1571/20 набрала законної сили та є обов`язковим для виконання.

06.10.2020 позивач звернувся до Державної казначейської служби із заявою щодо прийняття до виконання виконавчого листа № 440/4628/19 від 11.09.2020 (а.с. 12).

Зі змісту позовної заяви встановлено, що позивач вважає протиправними дії Державної казначейської служби України щодо невиконання судового рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19 в частині виплати йому присуджених коштів у розмірі 110 205,03 грн, яке в силу приписів статей 14 та 370 Кодексу адміністративного судочинства України має виконуватися відповідачем без ухвалення будь-яких додаткових судових рішень.

Тобто, позивач фактично не погоджується з діями та бездіяльністю відповідача на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2020 по справі № 440/1571/20, яка полягає у невиплаті позивачу коштів, у визначених судом розмірах.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України, за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Порядок оскарження рішення, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень в порядку ст. 382, ст. 383 КАС України, прийнятого на виконання судового рішення, є більш оптимальним для особи, яка вважає що її права порушені, з огляду, зокрема, на положення частини п`ятої статті 383 КАС України, відповідно до якої, розгляд заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень здійснюється судом протягом 10 днів, з дня її отримання.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту не усуває юридичного конфлікту та не відповідає об`єкту порушеного права, а тому в такий спосіб неможливо захистити чи відновити право у разі визнання його судом порушеним.

Аналогічний висновок щодо застосування вимог процесуального права, викладений в постановах Верховного Суду від 24.09.2020 р. у справі № 640/15623/19, від 29.07.2021 р. у справі № 460/350/19, від 17.05.2023 р. у справі № 580/5096/22.

Колегія суддів зазначає, що вимоги про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, які прийняті (вчинені або не вчинені) на виконання судового рішення, в окремому судовому провадженні не розглядаються, а підлягають розгляду в порядку статті 383 КАС України.

Аналогічний висновок щодо застосування вимог процесуального права, викладений в постановах Верховного Суду від 31.08.2022 р. у справі № 540/3413/20.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, суд закриває провадження у справі, якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Із врахуванням вищевикладених обставин, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України в частині позовних вимог щодо визнання неправомірними дій Державної казначейської служби України щодо невиконання судового рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19 та зобов`язання Державну казначейську службу України терміново виконати судове рішення Другого апеляційного адміністративного суду від 11.09.2020 у справі №440/4628/19 в частині виплати присуджених коштів у розмірі 110 205,03 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Колегія суддів вважає, що ухвала Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 року по справі № 440/6573/24 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для її скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.

Згідно з ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги, з наведених вище підстав, висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 229, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 26.06.2024 по справі № 440/6573/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Курило
Судді А.О. Бегунц Л.В. Мельнікова
Повний текст постанови складено 02.09.2024 року