Справа № 460/23497/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 460/23497/23 пров. № А/857/6966/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Глушка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження, в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року, ухвалене суддею Нор У.М., у м. Рівному, за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, у справі № 460/23497/23 за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області про визнання дій протиправними та скасування пунктів вимоги,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд визнати дії відповідача при складанні пунктів 1, 2, вимоги, оформленої листом від 04.09.2023 №131704-14/2431-2023 «Про усунення виявлених порушень законодавства» протиправними та незаконними та скасувати пункти 1,2 вимоги оформленої листом від 04.09.2023 №131704-14/2431-2023 «Про усунення виявлених порушень законодавства».

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що порушення, зазначені в п.п. 1, 2 вимоги «Про усунення виявлених порушень законодавства» 04.09.2023 №131704-14/2431-2023 не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і є такими, що суперечать цим вимогам.

Позиція відповідача зводиться до того, що позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими, оскільки, пункти (частини) вимоги, які вказують на стягнення збитків мають перевірятися у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

15 лютого 2025 року Рівненський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким в задоволенні позову відмовив.

Приймаючи це рішення суд першої інстанції виходив з того, що:

- вимога органу державного фінансового контролю спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства і у цій частині є обов`язковою до виконання;

- предметом даного розгляду справи є саме відшкодування збитків, які були виявленні під час перевірки Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області від 04.09.2023 №131704-14/2431-2023. Відповідно до п. 1, 2 вказані порушення завдали матеріальної шкоди (збитків ) на загальну сумі 64597,19грн.

- оскаржені п.1, 2 листа-вимоги стосується стягнення збитків, а, отже, - має перевірятися у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

- враховуючи те, що збитки у випадку відсутності факту їх добровільного відшкодування стягуються примусово в судовому порядку з особи, яка їх заподіяла, виходячи з того, що правильність обчислення збитків має перевірятися судом, який розглядає позов про їх стягнення, заявлена позивачем вимога про скасування п. 1, 2 оскаржуваної вимоги є передчасною.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив позивач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що суд першої інстанції прийшов до помилкових висновків про те, що оскаржені п.п. 1, 2 листа-вимоги стосуються стягнення збитків, а, отже, - перевіряються у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною, а також те, що заявлена позивачем вимога про скасування п. 1, 2 оскаржуваної вимоги є передчасною.

На підтвердження обставин, викладених у апеляційній скарзі, покликається на практику Верховного Суду у аналогічних, на думку апелянта, спорах та норми чинного законодавства.

З цих підстав вважає пункти 1, 2, вимоги, оформленої листом від 04.09.2023 №131704-14/2431-2023 «Про усунення виявлених порушень законодавства» протиправними та незаконними.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області провело перевірку окремих питань фінансового-господарської діяльності Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області за період з 01.01.2021 по 31.03.2023.

За результатами проведеної перевірки, Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області склало акт від 07.08.2023 №13-17-04-06/9.

За результатами перевірки встановлено порушення при використанні коштів на грошове забезпечення та оплату праці, внаслідок чого завдано збитків ГУ ДСНС України у Рівненській області на загальну суму 64597,19, які в ході ревізії не усунуто.

Позивач подав заперечення до акту ревізії окремих питань фінансового господарської діяльності Головного управління ДСНС України у Рівненській області від 07.08.2023 №13-17-04-06/9.

Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області склало висновок на заперечення до акту ревізії окремих питань фінансового господарської діяльності Головного управління ДСНС України у Рівненській області від 07.08.2023 №13-17-04-06/9.

04.09.2023 Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області направило до Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області лист вимогу "Про усунення виявлених порушень законодавства" № 131704-14/2431-2023.

Зі змісту листа вимоги встановлено, що Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області зобов`язано усунуто виявлені порушення законодавства, а саме:

1) в порушення абз. 3 пп. 5 п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» від 29.04.2022 № 341-р, фахівцям відділу агітації та пропагандистської роботи центру забезпечення діяльності ГУ ДНСН України у Рівненській області ОСОБА_1 та ОСОБА_2 при незалученні до безпосереднього гасіння пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, знешкодження вибухонебезпечних предметів, проведено нарахування додаткової винагороди розмір якої становить до 100000,00 грн за фактично відпрацьований час, а саме ОСОБА_1 4516,12 грн та нарахування єдиного соціального внеску в сумі 993,55 грн. ОСОБА_2 на суму 6774,18 грн та перераховано єдиний соціальний внесок в сумі 1490,32 грн.

Вказане порушення завдало матеріальної шкоди (збитків ) в загальній сумі 13774,17 грн.

Забезпечити відшкодування матеріальної шкоди на загальну суму 13774,17 грн з врахуванням норм визначених ст. 130-136 Кодексу Законів про працю України від 10.12.1971 №322-VIII.

2) в порушення абз. 3 пп. 5 п. 1 розпорядження Кабінету Міністрів України «Про виділення коштів з резервного фонду державного бюджету» від 29.04.2022 № 341-р, начальнику відділу персоналу ГУ ДСНС України у Рівненській області ОСОБА_3 , який не атестований та головному фахівцю відділу ресурсного забезпечення ГУ ДСНС України у Рівненській області ОСОБА_4 , який не атестований, при незалученні до безпосереднього гасіння пожеж, аварійно-рятувальних та інших невідкладних робіт, знешкодження вибухонебезпечних предметів (оскільки вказане не передбачене функціональними обов`язками даних працівників), за березень квітень 2022 року проведено зайве нарахування та виплачено премії з нарахуваннями з резервного фонду на загальну суму 50823,00 грн, в тому числі ОСОБА_3 в сумі 30000,00 грн та сплачено єдиний внесок в сумі 2523,00 ОСОБА_4 в сумі 15000,00 грн та сплачено єдиний внесок в сумі 3300,00 грн.

Вказане порушення завдало матеріальної шкоди в загальній сумі 50823,00 грн.

Забезпечити відшкодування матеріальної шкоди (збитків) на загальну суму 50823,00 грн з врахуванням норм визначених ст. 130-136 Кодексу Законів про працю України від 10.12.1971 №322-VIII, скоригувати суму зайво сплаченого єдиного соціального внеску по Звіту про суми нарахованої заробітної плати (доходи, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Вважаючи п.п. 1, 2 вимоги Управління Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області №131704-14/2431-2023.від 04.09.2022 "Про усунення виявлених порушень законодавства" протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Статтею 1 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» від 26 січня 1993 року № 2939-XII (далі Закон № 2939-XII) передбачено, що здійснення державного фінансового контролю забезпечує центральний орган виконавчої влади, уповноважений Кабінетом Міністрів України на реалізацію державної політики у сфері державного фінансового контролю (далі - орган державного фінансового контролю).

Згідно з пунктом 1 Положення про Державну аудиторську службу України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2016 року № 43 (далі Положення № 43), Державна аудиторська служба України (Держаудитслужба) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра фінансів та який реалізує державну політику у сфері державного фінансового контролю.

Крім того, підпунктом 3 пункту 4 Положення № 43 закріплено, що Держаудитслужба реалізує державний фінансовий контроль через здійснення: державного фінансового аудиту; перевірки державних закупівель; інспектування (ревізії); моніторингу закупівель.

Згідно з пунктом 7 Положення № 43, Держаудитслужба здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку міжрегіональні територіальні органи.

Порядок проведення інспектування Державною аудиторською службою, її міжрегіональними територіальними органами затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 20 квітня 2006 року № 550 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин (далі - Порядок № 550), яким визначено, що інспектування полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності об`єкта контролю і проводиться у формі ревізії, яка повинна забезпечувати виявлення фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб.

За приписами частини першої статті 4 Закону № 2939-XII, інспектування здійснюється органом державного фінансового контролю у формі ревізії та полягає у документальній і фактичній перевірці певного комплексу або окремих питань фінансово-господарської діяльності підконтрольної установи, яка повинна забезпечувати виявлення наявних фактів порушення законодавства, встановлення винних у їх допущенні посадових і матеріально відповідальних осіб. Результати ревізії викладаються в акті.

В силу пп. 16 пункту 6 Положення № 43, Держаудитслужба України для виконання покладених на неї завдань має право в установленому порядку пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства.

Вказані положення кореспондуються з пунктами 7 та 10 статті 10 Закону № 2939-XII, за приписами яких органу державного фінансового контролю надається право: пред`являти керівникам та іншим особам підприємств, установ та організацій, що контролюються, обов`язкові до виконання вимоги щодо усунення виявлених порушень законодавства, вилучати в судовому порядку до бюджету виявлені ревізіями приховані і занижені валютні та інші платежі, ставити перед відповідними органами питання про припинення бюджетного фінансування і кредитування, якщо отримані підприємствами, установами та організаціями кошти і позички використовуються з порушенням чинного законодавства; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів.

У частині другій статті 15 Закону № 2939-XII закріплено, що законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов`язковими для виконання службовими особами об`єктів, що контролюються.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що вимога органу державного фінансового контролю, спрямована на корегування роботи підконтрольної організації та приведення її у відповідність із вимогами законодавства, є обов`язковою до виконання.

Отже, правова природа письмової вимоги контролюючого органу породжує правові наслідки, зокрема, обов`язки для свого адресата, а відтак наділена ознаками правового акту індивідуальної дії з урахуванням її змістовної складової, незалежно від форми документа, в якому вона міститься. Вимога контролюючого органу є індивідуально-правовим актом і в силу закону є обов`язковою до виконання підконтрольною установою, якій вона адресована.

Апеляційний суд встановив, що предметом доказування у даній справі, крім іншого, є правомірність дій позивача щодо проведення виплати за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету нарахування додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн за фактично відпрацьований час та нарахуванні за березень квітень 2022 року додаткової премії певним працівникам, які не брали участь безпосередньо у гасінні пожеж, аварійно-рятувальних заходах або відновлювальних роботах в сумі 13774,17 грн. та 50823,00 грн відповідно.

Таким чином, апеляційний суд вважає помилковими висновки суду першої інстанції про те, що:

- предметом даного розгляду справи є саме відшкодування збитків, які були виявленні під час перевірки Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області від 04.09.2023 №131704-14/2431-2023.

- оскаржені п.1, 2 листа-вимоги стосується стягнення збитків, а отже, - має перевірятися у судовому порядку за позовом органу державного фінансового контролю, а не за позовом підконтрольної установи про визнання вимоги протиправною.

- враховуючи те, що збитки у випадку відсутності факту їх добровільного відшкодування стягуються примусово в судовому порядку з особи, яка їх заподіяла, виходячи з того, що правильність обчислення збитків має перевірятися судом, який розглядає позов про їх стягнення, заявлена позивачем вимога про скасування п. 1, 2 оскаржуваної вимоги є передчасною.

Отже, доводи апеляційної скарги, в частині, що стосується помилковості вказаних висновків суду першої інстанції є обґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Апеляційний суд встановив, що:

- позивач, не вказував підставою позовних вимог, правомірність дій позивача щодо проведення виплати за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету нарахування додаткової винагороди в розмірі до 100000,00 грн за фактично відпрацьований час та нарахуванні за березень квітень 2022 року додаткової премії певним працівникам, які не брали участь безпосередньо у гасінні пожеж, аварійно-рятувальних закладах або відновлювальних роботах в сумі 13774,17 грн. та 50823,00 грн. відповідно (далі правомірність дій позивача щодо проведення виплати за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету), як про підставу позову, та, не доводив вказані обставини належними і допустимими доказами;

- суд першої інстанції не досліджував доказів та не робив висновків про правомірність дій позивача щодо проведення виплати за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету;

- доводи апеляційної скарги не містять доводів про те, що суд не досліджував доказів та не робив висновків про правомірність дій позивача щодо проведення виплати за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету.

Враховуючи встановлені обставини апеляційний суд зробив наступні висновки:

- так як позивач, не вказував підставою позовних вимог, правомірність дій позивача щодо проведення виплати за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету та, не доводив вказані обставини належними і допустимими доказами, апеляційний суд не розглядає вказану підставу, як можливу підставу для скасування спірної вимоги.

- суд першої інстанції не правильно встановив обставини справи, оскільки, висновки суду першої інстанції про те, що предметом даного розгляду справи є відшкодування збитків, які були виявленні під час перевірки Управлінням Західного офісу Держаудитслужби в Рівненській області від 04.09.2023 №131704-14/2431-2023 є помилковими.

- апеляційний суд обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, і такі не стосуються правомірності дій позивача щодо проведення виплати за рахунок коштів резервного фонду державного бюджету, а зводяться до незгоди з висновками суду про передчасність позовних вимог та про те, що вимога стосується стягнення збитків.

- апеляційний суд не наділений повноваженнями розглядати справу з підстав, які не розглядав суд першої інстанції.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про відмову в задоволенні позову, однак з помилкових мотивів.

Отже, на переконання апеляційного суду, в задоволенні позову необхідно відмовити, у зв`язку з тим, що позовні вимоги є безпідставними (позов заявлено з помилкових підстав).

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції зробив вірний висновок по суті спору, однак виходив з помилкових мотивів відмови в задоволенні позову.

Зважаючи на те, що суд першої інстанції виходив з помилкових мотивів при ухваленні рішення про відмову в задоволенні позову, то рішення суду необхідно змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області задовольнити частково.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 15 лютого 2024 року у справі № 460/23497/23 змінити в частині мотивів відмови в задоволенні позову.

У задоволенні позову Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до Управління Західного офісу Дердаудитслужби в Рівненській області про визнання дій протиправними та скасування пунктів вимоги відмовити з мотивів, які наведені в цій постанові.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
І. В. Глушко