Справа № 420/10812/24
Суддя: Токмілова Л.М.
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Токмілова Л.М., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, в якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яка виразилася у відмові щодо зарахування ОСОБА_1 частини спеціального трудового стажу роботи на посаді музичного керівника дитячого садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року, який діє право на виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі її десяти місячних пенсій станом на день призначення, відповідно до п. 7-1 розділу Х «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести перерахунок страхового стажу ОСОБА_1 та зарахувати ОСОБА_1 , період роботи на посаді музичного керівника дитячого садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року до спеціального страхового стажу, що дає право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги при досягненні пенсійного віку та виплатити одноразову грошву допомогу, ОСОБА_1 , у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення з врахуванням індексації на день її виплати, відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Ухвалою суду від 15.04.2024 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 20.05.2024 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, залучено до розгляду справи як другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Справу розглянуто з урахуванням перебування судді ОСОБА_2 у відпустці.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що після розгляду її заяви щодо виплати грошової допомоги у розмірі місячних 10 пенсій, ГУ ПФУ в м. Києві прийняло рішення про відмову в перерахунку пенсії у зв`язку з відсутністю 30 років спеціального стажу роботи. Зазначає, що відповідачем не враховано до спеціального стажу роботи періоду роботи з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року в Колгоспі "Большевик" та в КСП "Миколаївка". Позивач наголошує, що на день досягнення пенсійного віку для призначення пенсії за віком працювала у Закладі дошкільної освіти (ясла-садок) "Сонечко" на посаді музичного керівника та в Миколаївській гімназії з початковою школою Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області на посаді вчителя музики, робота на якій дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до п."е" ст.55 ЗУ "Про пенсійне забезпечення", та мала страховий стаж більше 30 років на таких посадах, до цього не отримувала будь-якої пенсії, у зв`язку з чим рішення від 21.02.2024 №0579/03-16 є протиправним та підлягає скасуванню.

10.06.2024 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, в якому відповідач не погоджується з викладеними у позовній заяві підставами, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, з огляду на наступне. Підставою відмови у виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій стала відсутність 30- річного стажу, що дає право на встановлення одноразової грошової допомоги. До спеціального страхового стажу не зараховані періоди роботи з 20.02.1991-31.08.1998 в дитячому садочку колгоспу "Большевик" та КСП "Миколаївка" з причин не належності дошкільного навчального закладу до державної чи комунальної форми власності. Зазначає, що право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 10 пенсій у позивача відсутнє, оскільки заклад колективної форми власності не відноситься до переліку закладів освіти, що дає право на цю виплату.

27.07.2024 року до суду надійшов відзив від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому відповідач також не погодився з викладеними позовними вимогами та зазначив, що Управлінням розглянуто матеріали електронної пенсійної справи та довідку № 24 від 07.02.2024, видану Миколаївською гімназією з початковою школою Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області та довідку № 06 від 08.02.2024, видану закладом Дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» с. Миколаївка Сергіївської селищної ради, всі періоди роботи враховані до спеціального стажу працівника освіти та становлять 23 роки 8 місяців 29 днів. Позивачу в перерахунку пенсії було відмовлено у зв`язку з відсутністю 30 років спеціального стажу роботи. До страхового стажу не зараховані періоди роботи з 20.02.1991-31.08.1998 в дитячому садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка» з причини не належності дошкільного навчального закладу до державної чи комунальної форми власності. У зв`язку з цим, право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 10 пенсій у позивача відсутнє, оскільки заклад колективної форми власності не відноситься до переліку закладів освіти, що дає право на цю виплату.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд зазначає наступне.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

13.02.2024 ОСОБА_1 звернулася з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Заява ОСОБА_1 про призначення грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві за принципом екстериторіальності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 21.02.2024 №67 позивачу відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсій. У рішенні зазначено, що Управлінням розглянуто матеріали електронної пенсійної справи та довідку № 24 від 07.02.2024, видану Миколаївською гімназією з початковою школою Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області та довідку № 06 від 08.02.2024, видану закладом Дошкільної освіти (ясла-садочок) «Сонечко» с. Миколаївка Сергіївської селищної ради, всі періоди роботи враховані до спеціального стажу працівника освіти та становлять 23 роки 8 місяців 29 днів. Враховуючи вищезазначене гр. ОСОБА_1 в перерахунку пенсії було відмовлено у зв`язку з відсутністю 30 років спеціального стажу роботи.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, суд виходить з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Пенсії за вислугу років працівникам освіти призначають відповідно до пункту «е» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 р. № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Згідно п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців; з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років; з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців; з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років; з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців; з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років; з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців; з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003 року (далі - Закон № 1058-IV) передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е-ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1, 3, 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМ України №637 від 12.08.1993, передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. (п.1). За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи (п.3). У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій (п.20).

За змістом цієї норми вбачається, що необхідність надання уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників виникає при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Отже, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», є встановлення перебування особи на посаді та виконання нею робіт у закладі освіти, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.

Спеціальний стаж - це період роботи в певних умовах праці чи на посадах, з якими законодавець пов`язує пільгове (або за особливими правилами) пенсійне забезпечення. Вислуга років є видом спеціального стажу. Це період виконання особливого роду трудової діяльності або державної служби, коли до особи, яка її здійснює, пред`являють особливі вікові, а також підвищені психічні та фізичні вимоги, при тривалому виконанні якої особа втрачає відповідну професійну працездатність.

Кабінет Міністрів України Постановою від 23.11.2011 року № 1191 затвердив Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі - Порядок № 1191).

Порядок № 1191 визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону № 1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Порядку № 1191 до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, що передбачені, зокрема, Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909.

Пунктом 5 Порядку № 1191 визначено, що грошова допомога надається особам, яким починаючи з 01.10.2011 року призначається пенсія за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів е - ж статті 55 Закону України Про пенсійне забезпечення, і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Відповідно до пункту 6 Порядку № 1191 для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно зі статтями 27 і 28 Закону №1058-IV станом на день її призначення.

Згідно з пунктом 7 Порядку № 1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 р. №909 затверджено Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Постанови № 909).

Згідно з розділом 1 Переліку №909 в дошкільних навчальних закладах всіх типів зазначено посади: директори (завідуючі), вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.

В примітці 2 Постанови № 909, зазначено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і на посадах, передбачених цим переліком, дає право на пенсію незалежно від форми власності або відомчої належності закладів і установ.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про дошкільну освіту», ясла-садок та дитячий садок є закладами дошкільної освіти.

Зі змісту рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 21.02.2024 №67 слідує, що підставами для відмови у призначенні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій стала відсутність спеціального стажу.

Судом встановлено, що відповідачем не зараховано до спеціального стажу періоди роботи з 20.02.1991-31.08.1998 в дитячому садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка» з причини не належності дошкільного навчального закладу до державної чи комунальної форми власності.

Згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач 23.08.1988 призначена вчителем музики та співу Миколаївської ВШ та 19.02.1991 року звільнена з посади у зв`язку з переведенням в дитячий садок колгоспу "Большевик".

Відповідно до архівної довідки Комунальної установи «Об`єднаний трудовий архів територіальних громад Білгород-Дністровського району» від 16.11.2023 № Р-692 колгосп «Більшовик» створено в березні 1947року. На підставі рішення загальних зборів колгоспу від 10.08.1992 протокол №1 реорганізований в колективне сільськогосподарське підприємство «Миколаївка». Згідно Указу Президента України «Про невідкладні заходи по прискоренню реформи аграрного сектору економіки» від 03.12.1999 № 1529/99 та на підставі рішення загальних зборів від 10.02.2000 № 2 на базі розпайованих земель створено сільськогосподарський кооператив «Миколаївка»

Як вбачається з архівних довідок, у період з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року позивач працювала в колгоспі "Большевик" та в КСП "Миколаївка" на посаді музичного керівника.

Судом також встановлено, що ОСОБА_1 на день досягнення пенсійного віку працювала в комунальному закладі освіти Миколаївській гімназії з початковою школою Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області на посаді вчителя музики та в комунальному закладі дошкільної освіти (ясла-садок) "Сонечко" с. Миколаївка Сергіївської селищної ради на посаді музичного керівника і має страховий стаж більше 30 років та відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцеві положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», має право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

В постанові Верховного Суду від 15.06.2022 у справі № 200/854/19-а зазначено, що :

«норму пункту 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV слід тлумачити таким чином, що для отримання визначеної пунктом 7-1 розділу «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV грошової допомоги при виході на пенсію по Закону №1058-IV особа має дотриматись таких вимог:

- станом день досягнення пенсійного віку працювати в установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення»;

- пенсія має призначатися особі вперше (тобто особи, які отримували пенсію раніше і з будь-яких причин перестали отримувати її, право на зазначену грошову допомогу втратили);

- станом на день звернення за призначенням пенсії особа повинна мати страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років, у редакції Закону №1058 станом на час виникнення спірних правовідносин) на зазначених вище посадах.»

З огляду на зазначене, суд вважає, що у спірних відносинах дотримано всіх умов, визначених п.7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону № 1058-IV, для виплати позивачу грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 21.02.2024 року №67 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії - нарахуванні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з не зарахуванням до стажу періоду роботи з 20.02.1991 р. по 31.08.1998 р. є протиправним.

При цьому суд вказує, що визнання протиправними дій ГУ ПФУ в м.Києві щодо відмови в зарахуванні до трудового стажу роботи та нарахування та виплати позивачу грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення, як просить позивач, не є достатнім способом захисту прав позивача, оскільки така відмова прийнята рішенням від 21.02.2024 року №67, і в цьому випадку воно залишилось би чинним та не скасовувалось.

Відповідно до ч.2 ст.9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи викладене, з метою ефективного захисту прав позивача, враховуючи дискреційність повноважень відповідача щодо зарахування стажу та нарахування та виплати спірної допомоги, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог й визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві від 21.02.2024 року №67 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії - нарахуванні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Щодо вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в м.Києві провести перерахунок страхового стажу роботи ОСОБА_1 , що дає право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги при досягненні пенсійного віку та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення з врахуванням індексації на день її виплати відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", суд враховує наступне.

Згідно пункту 7-1 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону № 1058-IV особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Так, судом встановлено, що рішення ГУ ПФУ в м.Києві від 21.02.2024 року №67 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії - нарахуванні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, відсутність, на думку ГУ ПФУ в м.Києві, достатнього страхового стажу трудової діяльності позивача на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, передбачених Постановою КМУ від 04.11.1993 р. № 909 є єдиною підставою для прийняття відповідачем рішення про відмову в перерахунку пенсії - нарахуванні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Таким чином, належним способом захисту прав позивача є зобов`язання ГУ ПФУ в Одеській області провести перерахунок страхового стажу роботи позивачу, що дає право на призначення та виплату одноразової грошової допомоги при досягненні пенсійного віку та виплатити одноразову грошову допомогу ОСОБА_1 , у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV від 09.07.2003 р.

Щодо вимог позивача про здійснення виплати одноразової грошової допомоги при досягненні пенсійного віку у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення з врахуванням індексації на день її виплати, суд зазначає наступне.

Ключовим правовим питанням у справі, щодо якого фактично виник спір, є право позивача на призначення та виплату одноразової грошової допомоги при досягненні пенсійного віку у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 Розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно питання щодо виплати вказаної допомоги з врахуванням індексації на день її виплати є похідними і повинне вирішуватись після вирішення питання про наявність відповідного права на призначення та виплату.

Суд зауважує, що спору щодо виплати вказаної допомоги з врахуванням індексації на день її виплати на час звернення позивача у цій справі до суду не існувало, а тому такі вимоги є передчасними.

При цьому, з урахуванням того, що позивач перебуває на пенсійному обліку у ГУ ПФУ в Одеській області, яке здійснює їй нарахування та виплату пенсії, а спірне питання стосується перерахунку пенсії, а також виплати разової грошової допомоги, то для повного, всебічного та швидкого відновлення прав та законних інтересів позивача наявні підстави для зобов`язання саме ГУ ПФУ в Одеській області зарахувати стаж позивачу та провести нарахування та виплату позивачу грошової допомоги.

Зважаючи на встановлені у справі обставини та з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

Згідно ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Статтею 242 КАС України визначено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Також, суд вважає необхідним у відповідності до вимог ст.139 КАС України стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача судовий збір в розмірі 1211,20 грн., оскільки саме цим управлінням прийнято протиправне рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 12, 139, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України м. Києві від 21.02.2024 року №67 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії - нарахуванні грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій згідно п.7-1 Розділу ХV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з не зарахуванням до спеціального трудового стажу періоду роботи на посаді музичного керівника дитячого садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу для нарахування та виплати грошової допомоги у розмірі 10 місячних пенсії за віком станом на дату її призначення, яка не підлягає оподаткуванню період роботи на посаді музичного керівника дитячого садочку колгоспу «Большевик» та КСП «Миколаївка з 20.02.1991 року по 31.08.1998 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплатити ОСОБА_1 грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком відповідно до пункту 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 1211,20 грн.

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя Токмілова Л.М.