Справа № 280/5935/24
Суддя: Новікова Інна Вячеславівна
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року Справа № 280/5935/24 м.Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Новікової І.В., в порядку письмового провадження за правилами спрощеного провадження адміністративну справу позовною заявою Пенітенціарної академії України до ОСОБА_1 про стягнення витрат,

ВСТАНОВИВ:

25 червня 2024 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшов позов Пенітенціарної академії України (далі-позивач) до ОСОБА_1 (далі - відповідач), в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь витрати пов`язані з утриманням відповідача в Академії державної пенітенціарної служби в сумі 141490,50 грн.

Ухвалою суду від 01.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження, відповідно до статті 257 КАС України.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між позивачем та відповідачем укладено контракт про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України, відповідно до якого відповідач взяла на себе зобов`язання у разі дострокового розірвання Контракту, а також звільнення зі служби в Державній кримінально-виконавчій службі України протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у закладі вищої освіти. Позивач зазначає, що відповідач звільнилася з Державної кримінально-виконавчої служби України протягом трьох років після закінчення навчання, у зв`язку з чим має обов`язок відшкодувати позивачу грошові кошти у загальному розмірі 141490,50 грн. Також, позивач вказував на те, що відповідачу у встановленому порядку було вручено повідомлення про необхідність відшкодування коштів пов`язаних з утриманням її в Академії Державної пенітенціарної служби, проте у добровільному порядку грошові кошти відшкодовано не було, що зумовило звернення до суду з позовом. Просить задовольнити позовні вимоги.

Від відповідача відзиву на позовну заяву не надходило.

Суд, всебічно та повно встановивши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, встановив наступне.

Судом встановлено, що 01.09.2020 між Академією Державної пенітенціарної служби (після перейменування - Пенітенціарна академія України) та ОСОБА_1 укладено Контракт №633 про здобуття освіти у закладах вищої освіти, які здійснюють підготовку фахівців для потреб Міністерства юстиції України, на підготовку за державним замовленням для потреб Державної кримінально-виконавчої служби України на денній формі навчання за ступенем вищої освіти бакалавр за спеціальністю правоохоронна діяльність.

Відповідно до наказу Академії ДПтС від 15.06.2023 №280/ОС, ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням навчання, виключено зі списків особового складу Академії та направлено для подальшого проходження служби до ДУ «Снігурівська виправна колонія (№5)».

Наказом начальника ДУ «Снігурівська виправна колонія (№5)» від 03.07.2023 №117/ОС Журавльову звільнено з займаної посади, у зв`язку із переведенням до ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)».

Водночас, наказом начальника ДУ «Кам`янська виправна колонія (№101)» від 01.01.2024 №2/ОС-24, ОСОБА_1 звільнено з Державної кримінально-виконавчої служби за ст.77 п.1 пп.7 (за власним бажанням) Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до довідки розрахунку витрат, пов`язаних з утриманням курсанта ОСОБА_1 в Академії ДПтС загальна сума визначених до відшкодування витрат, пов`язаних з її утриманням за період з 18.08.2019 по 16.06.2023 становить 141490,50 грн.

Судом встановлено, що у добровільному порядку відповідачем витрати, пов`язані з утриманням в Академії ДПтС не відшкодовано, що зумовило звернення позивача з позовом до суду.

Згідно ч.5 ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських. Умови і розміри грошового забезпечення осіб рядового і начальницького складу та оплати праці працівників кримінально-виконавчої служби визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до положень статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують МВС витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Як передбачено приписами частини п`ятої статті 74 Закону України «Про Національну поліцію» у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється у судовому порядку.

Постановою Кабінету Міністрів України №261 від 12 квітня 2017 року затверджено Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок №261), який визначає механізм відшкодування особами, які навчалися за денною формою навчання за державним замовленням (далі - особи) у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - вищі навчальні заклади), витрат, пов`язаних з їх утриманням у таких закладах (далі - витрати), у разі, зокрема, дострокового розірвання контракту про здобуття освіти (далі - контракт) з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в Національній поліції (далі - поліція) через хворобу (за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції) чи у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням організаційних заходів.

Пунктом 2 Порядку №261 визначено, що витрати відшкодовуються згідно з контрактом, укладеним між вищим навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчалася.

Положеннями пункту 3 Порядку №261, зокрема, визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. На підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи.

Пунктами 4, 5 Порядку №261 означено, що витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання.

Після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Таке повідомлення може бути надіслано особі рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення за останнім місцем реєстрації, зазначеним у матеріалах її особової справи.

У разі звільнення особи до відпрацювання нею трьох років після закінчення вищого навчального закладу орган поліції, в якому особа проходила службу, невідкладно повідомляє про це вищому навчальному закладу, в якому особа навчалася.

З приписів пункту 8 Порядку №261 слідує, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Претензійно-позовну діяльність провадить вищий навчальний заклад, у якому навчалася особа.

Отже, наведеними вище положеннями чинного законодавства України, як і умовами контракту, передбачено обов`язок відповідача відшкодувати витрати, пов`язані з її утриманням в Академії ДПтС, проте у добровільному порядку витрати відшкодовано не було.

Частиною першою статті 9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Під час розгляду адміністративної справи встановлено, що відповідачем у добровільному порядку не відшкодовуються витрати її утриманню в начальному закладі в розмірі 141490,50 грн., що зумовлює висновок суду про задоволення позовних вимог.

При прийнятті рішення судом враховується практика ВЕРХОВНОГО СУДУ, яка викладена у постанові від 13.03.2024 по справі №440/14068/21.

Відповідно до ч.2 ст.139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення сплачених позивачем судових витрат з відповідача.

Враховуючи вищезазначене, та керуючись ст.ст.2, 9, 139, 241-243, 254-263 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Пенітенціарної академії України (14000, м.Чернігів, вул.Гонча, 34, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) про стягнення витрат, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Пенітенціарної академії України витрати, пов`язані з її утриманням в Академії Державної пенітенціарної служби в розмірі 141490,50 грн. (сто сорок одна тисяча чотириста дев`яносто гривень 50 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя І.В. Новікова