Справа № 160/6214/21
Суддя: Суховаров А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

іменем України

29 серпня 2024 року справа 160/6214/21

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий суддя Суховаров А.В.

судді Чабаненко С.В., Білак С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 (суддя Рищенко А.Ю.) про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області про зобов`язання прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021, прийнятому у спрощеному провадженні, визнані протиправними і скасовані рішення Миколаївської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області №304 від 16.02.2021 про відмову ОСОБА_1 у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства та №337 від 10.032021 про внесення доповнень до рішення №304 від 16.02.2021; зобов`язано Миколаївську сільську раду Петропавлівського району Дніпропетровської області прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2га кадастровий номер :02:001:5554 для ведення особистого селянського господарства (n1ас94).

Рішення отримано відповідачем 20.07.2021 (т1ас98) та ОСОБА_1 21.09.2021 виданий виконавчий лист, який 01.10.2021 пред`явлений до виконання (т1ас99-103,113,117).

Постановою Петропавлівського відділу Державної виконавчої служби в Синельниківському районі Дніпропетровської області від 11.10.2021 відкрито виконавче провадження №67090084 (т2ас174).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 18.11.2021 боржник змінений на Миколаївську сільську раду Синельниківського району Дніпропетровської області (т1ас163).

Постановою Петропавлівського відділу Державної виконавчої служби в Синельниківському районі Дніпропетровської області від 02.02.2022 на боржника накладений штраф в сумі 5100гр за невиконання рішення суду (т2ас175).

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2022 відмовлено в задоволенні апеляційної скарги Дніпропетровської обласної прокуратури та рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 без змін (т2ас162).

Постановою Верховного Суду від 23.06.2023 відмовлено в задоволенні касаційної скарги Дніпропетровської обласної прокуратури. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 та постанова Третього апеляційного адміністративного суду від 09.06.2022 залишені без змін (т3ас217).

ОСОБА_1 22.05.2024 звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою про встановлення судового контролю за виконання рішення суду (т4ас3).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 в задоволенні заяви відмовлено. Суд вказав що не вбачає необхідності зобов`язувати відповідача подавати звіт про виконання судового рішення оскільки такі процедури повинні реалізовуватись в межах відкритого виконавчого провадження (т3ас50).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу про відмову в задоволенні заяви про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення. Посилається на те, що відповідач всіляко ухиляється від виконання рішення суду, яке набрало законної сили. У відкритому виконавчому провадженні на боржника накладений штраф за невиконання рішення суду. Інші ефективні механізми спонукати Миколаївську сільську раду виконати судове рішення відсутні. Ініційоване нею примусове виконання рішення суду в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», не призвело до позитивного результату (т4ас55).

Вирішуючи питання законності ухвали окружного суду колегія суддів виходить з наступного:

Відповідно до частини 1 статті 382 КАС України, суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Відмовляючи в задоволенні заяви про встановлення судового контролю, суд першої інстанції необгрунтовано відхилив положення статті 124 Конституції України, частини 2 статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», частини 2 статті 14, частини 1 статті 370 КАС України про обов`язковість судових рішень для виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд першої інстанції проігнорував той факт, що захищене судовим рішенням порушене право ОСОБА_1 тривалий час не відновлюється, що нівелює засадничі принципи адміністративного судочинства. Миколаївська сільська рада більше трьох років не приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність ОСОБА_1 земельної ділянки площею 2га кадастровий номер :02:001:5554 для ведення особистого селянського господарства. При цьому Миколаївська сільська рада не наводить будь-яких поважних причин невиправдано тривалого невиконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 19.03.1997 у справі Хорнсбі проти Греції зазначено що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожній особі розгляд судом спорів про її цивільні права і обов`язки. У такий спосіб реалізується право на суд, найважливішим аспектом якого є право доступу до правосуддя, тобто право звертатись до суду в цивільних справах. Однак це право стало б ілюзією, якби правова система держави дозволяла щоб остаточне обов`язкове судове рішення залишалось не діючим на шкоду однієї із сторін. Важко уявити, що стаття 6 Конвенції, докладно описуючи надані сторонам процесуальні гарантії справедливий, публічний, швидкий розгляд, залишила реалізацію судових рішень без захисту. Якщо вважати що стаття 6 Конвенції говорить тільки про доступ до правосуддя і судового процесу, то це, імовірно, привело б до ситуацій, несумісних із принципом верховенства права, що договірні держави зобов`язались дотримуватись, коли вони ратифікували Конвенцію. Виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, повинно розглядатись як невід`ємна частина суду в розумінні статті 6 Конвенції.

В пунктах 46, 48, 52 рішення Європейського суду з прав людини від 15.10.2009 у справі Іванов проти України зазначено, що від особи, яка домоглась винесення остаточного судового рішення проти держави, не можна вимагати ініціювання окремого провадження з його примусового виконання. В таких справах державний орган, який було належним чином проінформовано про таке судове рішення, повинен вжити всіх необхідних заходів для його дотримання або передати його іншому компетентному органу для виконання. Заявникові не можна дорікати за неподання до державної виконавчої служби заяви чи виконавчого листа для відкриття виконавчого провадження. Відсутність у заявника можливості домогтись виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу.

З урахуванням того, що права ОСОБА_1 , захищені рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021, більше трьох років фактично не відновлюються з вини відповідача, заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення є цілком обгрунтованою. Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги що ініціювання примусового виконання рішення суду в порядку, передбаченому Законом України «Про виконавче провадження», не призвело до позитивного результату.

На переконання колегії суддів, існують об`єктивні причини, які вимагають застосування механізму судового контролю з метою забезпечення належного виконання судового рішення, яке тривалий час набрало законної сили, а доводи окружного суду, на які він послався, відмовляючи у встановленні судового контролю, є безпідставними.

Керуючись статтями 241 245, 315, 317, 321, 322 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.05.2024 про відмову у встановлення судового контролю за виконанням судового рішення.

Встановити судовий контроль за виконанням рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021.

Зобов`язати Миколаївську сільську раду Синельниківського району Дніпропетровської області протягом місяця з дня отримання цієї постанови подати до Дніпропетровського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.06.2021 у справі №160/6214/21.

Постанова набирає законної сили з 29.08.2024 та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів у випадках, передбачених пунктом 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Головуючий А.В. Суховаров

суддя С.В. Чабаненко

суддя С.В. Білак