Справа № 300/4443/24
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" серпня 2024 р. справа № 300/4443/24

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі: судді Гомельчука С.В., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ТзОВ «Будівельна техніка «ЗАЕЗ», в інтересах якого діє представник Костюк Володимир Богданович, до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання до вчинення дій , -

ВСТАНОВИВ:

ТзОВ «Будівельна техніка «ЗАЕЗ» (позивач), в інтересах якого діє представник Костюк Володимир Богданович (представник позивача), звернулось до суду з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби в Івано-Франківській області (відповідач-1), Державної податкової служби України (відповідач-2) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Івано-Франківській області, а саме:

рішення №10714138/35276915 від 13.03.2024 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної №1 від 02.02.2024;

рішення №19021/35276915/2 від 28.03.2024 за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної №1 від 02.02.2024;

- зобов`язати Державну податкову службу України прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного подання податкову накладну №1 від 02.02.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «ЗАЕЗ».

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ТзОВ «Будівельна техніка «ЗАЕЗ» та ПРАТ «Івано-Франківсьценмент» укладено договір про надання послуг некомерційного посередництва №1-03/01/24, відповідно до якого ПРАТ «Івано-Франківсьценмент» здійснено оплату за надання послуг у розмірі 312000 грн. За фактом здійснення господарської діяльності, позивачем було складена податкова накладна №1 від 02.02.2024, яка скерована до ГУ ДПС в Івано-Франківській області для реєстрації. Однак, відповідачем-1 було прийнято рішення про зупинення реєстрації податкової накладної та надіслано квитанцію. Підставою для зупинення реєстрації виписаної позивачем податкової накладної №1 від 02.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено відповідність ТОВ «Будівельна техніка «ЗАЕЗ» пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій та запропоновано надати пояснення та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. 01.03.2024 позивачем направлено відповідачу-1 пояснення і копії документів щодо надання послуг, зазначених у податковій накладні №1 від 02.02.2024. Однак, відповідачем-1 повторно надіслано повідомлення про надання додаткових пояснень та документів, а саме надати документи, що підтверджують понесення витрат із пошуку техніки на аукціонах країн Європи. У додаткових поясненнях позивачем зазначено інформацію, що пошук техніки здійснював директор шляхом переписки та телефонних перемовин із нерезидентом та було надано документи із сайту аукціону. При цьому, відповідачем-1 13.03.2024 прийнято рішення №10714138/35276915 про відмову в реєстрації податкової накладної №1 від 02.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних, з підстав ненадання/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податкові накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку. У додатковій інформації було прописано, що позивачем не надано копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, зокрема: документи, що підтверджують понесення витрат із пошуку техніки на аукціонах країн Європи.

Не погоджуючись із таким рішенням, позивачем 20.03.2024 подано до ДПС України скаргу, за результатами якої прийнято рішення №19021/3527691/2 про залишення скарги без задоволення, а рішення про відмову у реєстрації податкової накладної №1 від 02.02.2024 в Єдиному реєстрі податкових накладних, без змін.

Позивач вказав, що надав належні пояснення і відповідні докази, що підтверджують реальність здійснення господарської операції за податковою накладною, проте податковий орган не врахував їх, а відтак рішення є необґрунтованим. Крім того, зазначено, що рішення про відмову в реєстрації податкової накладної не містить підстав для відмови в здійсненні реєстрації, зважаючи на відсутність зазначення конкретних документів, яких не вистачає або які було складено з порушеннями та не приймаються до уваги. На підставі наведеного, просить суд позов задовольнити.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 07.06.2024 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.

Відповідачі скористалися правом на надання відзиву, який надійшов на адресу суду 20.06.2024. Відзив обґрунтовано тим, що 03.01.2024 між ТОВ «Будівельна техніка «ЗАЕЗ» та ПАТ «Івано-Франківсьцемент» було укладено договір про надання послуг комерційного посередництва №1-03/01/24. Позивачем складено за вказаною господарською операцією податкову накладну №1 від 02.02.2024, яку було подано на реєстрацію. Так, відповідно до квитанцій від 22.02.2024 про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування кількісних і вартісних показників до податкової накладної в Єдиному реєстрі ПН №1 від 02.02.2024 контролюючим органом запропоновано надати документи та копії документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. На думку представника відповідачів, платник податку сам має визначити, які первинні документи необхідно надати на підтвердження реальності господарської операції, адже зміст господарської операції, у зв`язку з виконанням якої відбувається реєстрація ПН, контролюючому органу невідомий. 01.03.2024 позивачем подано повідомлення №1 про надання пояснень та копії документів щодо спірної податкової накладної №1 від 02.02.2024, які були передані на розгляд комісії, за наслідками чого було надіслано повідомлення №10663942/35276915 від 05.03.2024 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної, а саме документи, що підтверджують понесення витрат із пошуку техніки на аукціонах країн Європи. 07.03.2024 ТОВ «Будівельна техніка «ЗАЕЗ» скористалося правом подання додаткових документів, які були винесені на розгляд комісії. Відтак, за наслідками розгляду отриманих від платника документів щодо підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, відповідачем-1 було прийнято рішення №10714138/35276915 від 13.03.2024 про відмову в реєстрації ПН №1 від 02.02.2024.

Представник відповідачів звернув увагу, що відповідно до абз. 10 п. 9 Порядку №520 передбачено, що в разі ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отримані повідомлення комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі.

29.08.2024 від Головного управління ДПС в Івано-Франківській області на адресу суду надійшли додаткові пояснення. Представником зазначено, що заявлена позивачем сума витрат на професійну правничу допомогу та фактичні обставини справи є значно завищеною. На думку представника відповідача при визначенні суми відшкодування витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, слід виходити з реальності цих витрат, а також критерію розумності їхнього розміру, з огляду на конкретні обставини. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений час. Відтак, представник вважає необґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу та просить суд відмовити в задоволенні даних вимог.

Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження, дослідивши в сукупності письмові докази, якими сторони обґрунтовують позовні вимоги та заперечення на позов, встановив таке.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Будівельна техніка «ЗАЕЗ» є суб`єктом господарювання. Основний вид діяльності за КВЕД - 46.63 "Оптова торгівля машинами й устаткуванням для добувної промисловості та будівництва."

03.01.2024 між ТОВ "Будівельна техніка «ЗАЕЗ» та ПАТ «Івано-Франківськцемент» укладено договір про надання послуг комерційного посередництва №1-03/01/24 на суму 390000 грн, в тому числі ПДВ 65000 грн (а.с.21-22).

Відповідно до підпункту 1.1 пункту 1 Договору агент зобов`язується за замовленням Замовника надати замовнику послуги, а Замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Підпунктом 1.3 пункту 1 визначено, що результатом надання послуг є придбання визначених Замовником транспортних засобів у кількості 1 штука, про що зазначено у підпункті 1.4 пункту 1 цього Договору.

Згідно з пп. 4.1 п. 4 Договору загальна вартість послуг складає 390000 грн, в тому числі ПДВ 65000 грн. Оплата послуг Агента за цим Договором здійснюється протягом 5 робочих днів у розмірі 80% від суми договору з моменту пред`явлення Замовнику до оплати рахунку та 20% після реєстрації податкових накладних.

Відповідно до Додатку №1 до Договору про надання послуг комерційного посередництва №1-03/01/24 від 03.01.2024, а саме замовлення №1 від 03.01.2024 ТОВ «Будівельна техніка «ЗАЕЗ» та ПАТ «Івано-Франківськцемент» погодили наступне замовлення:

- 1.1 здійснення пошуку інформації щодо продажу транспортного засобу (ТЗ) у відповідності до інформації, наданої Замовником, а саме автомобільного бетонозмішувача: рік випуску не раніше 2019 року, пробіг до 110000 км, паливо-дизель, транемісія-механічна або автоматична, колісна формула - 8*4, об`єм бетонозмішувальної установки - не менше 9 кубічних метрів, вартість не більше 105000 Євро, марка транспортного засобу - MAN. DAF. VOLVO. Виробник установки бетонного насосу CIFA, PUTZMEISTER, INTERMIX, STETTER-SCHWING;

- 1.2. огляд обраного Замовником транспортного засобу та визначення його реального технічного стану;

- 1.3. проведення перемовин з продавцем транспортного засобу для підписання Договору про придбання транспортних засобів на вигідних для Покупця умовах;

- 1.4. організація доставки придбаного транспортного засобу до Замовника.

- 1.5. забезпечення сертифікації транспортного засобу згідно стандарту ЄВРО1;

- 1.6. організація та супроводження митних процедур, необхідних для експорту в країні продавця;

- 1.7. організація отримання тимчасових транзитних реєстраційних номерів для транспортного засобу;

- 1.8. надання фото і відеоматеріалів повного огляду транспортного засобу;

- 1.9. організація сертифікації транспортного засобу для реєстрації в МРЕУ;

- 1.10. забезпечення гарантійного обслуговування протягом 6 місяців в межах діючого законодавства України (а.с.23).

Відповідно до акту приймання-передачі наданих послуг від 02.02.2024 №2-02/02/24 ПАТ «Івано-Франківськцемент» прийнято вищезазначені послуги та здійснено оплату у розмірі 312000 грн, що підтверджується випискою по рахунках та актом звірки взаєморозрахунків з ПАТ «Івано-Франківськцемент (а.с.24-27).

Позивачем сформовано податкову накладну №1 від 02.02.2024 (а.с.14), яку подано на реєстрацію в ЄРПН, однак реєстрація податкової накладної була зупинена податковим органом.

Податковим органом позивачу надіслано квитанцію, в якій зазначено, що «Відповідно до п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України, Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 (зі змінами), реєстрація податкової накладної від 02.02.2024 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних зупинена. Обсяг постачання товару/послуги 45.19 перевищує величину залишку, визначену, як різницю обсягу придбання такого товару/послуги та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості операції (додаток 3). Додатково повідомляємо, що показник «D»=1,5992%, «Рпоточ» =0. Пропонуємо надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних» (а.с.15).

ТОВ «Будівельна техніка «ЗАЕЗ» на розгляд Комісії ГУ ДПС в Івано-Франківській області направлено повідомлення №1 про надання пояснень та копії документів в кількості 5 додатків (кількість зазначено в повідомленні) (а.с.17), а саме:

- копію листа пояснення №10/24 від 01.03.2024;

- копію договору №1-031/01/24 від 03.01.2024 та додатку №1;

- копію акту приймання-передачі наданих послуг №2-02/02/24 від 02.02.2024;

- копію банківської виписки за 28.02.2024;

- копію ОСВ по рахунку 361 по контрагенту ПрАТ «Івано-Франківськцемент» за вказаним Договором Б/Н від 01.03.2024 (а.с.16).

05.03.2024 комісією з реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних надіслано повідомлення №10663942/35276915 про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, у якому запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, а саме документи, що підтверджують понесення витрат із пошуку техніки на аукціонах країн Європи (а.с.54-55).

07.03.2024 ТОВ «Будівельна техніка «ЗАЕЗ» надіслано повідомлення №1 від 07.03.2024 про подання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання щодо прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, та долучено наступні документи:

- копію листа-пояснення №12/24 від 07.03.2024;

- копію сторінки сайту ;

- копію ділової переписки стосовно пошуку інформації для виконання Замовлення до Договору;

- копію акту приймання-передачі наданих послуг №2-02/02/24 від 02.02.2024;

- копію банківської виписки за 28.02.2024.

13.03.2024 комісією з реєстрації податкових накладних/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних прийнято рішення №10714138/35276915 про відмову в реєстрації податкової накладної № 1 від 02.02.2024, у зв`язку з ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, платником податку. Водночас, в графі -Додаткова інформація зазначено: "не надано копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, зокрема документи, що підтверджують понесення витрат із пошуку техніки на аукціонах країн Європи."

20.03.2024 позивачем подано скаргу щодо оскаржуваного рішення та 28.03.2024 податковим органом прийнято рішення за результатами розгляду вказаної скарги, яким залишено скаргу без задоволення.та рішення Комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 13.03.2024 без змін.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає Податковий кодекс України.

Відповідно до пункту 201.1 статті 201 Податкового кодексу України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Згідно з пунктом 201.10 статті 201 Податкового кодексу України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів визначені Порядком зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (далі - Порядок №1165, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

Згідно з пунктом 3 Порядку №1165 податкові накладні/ розрахунки коригування (крім розрахунків коригування, складених постачальником товарів/послуг до податкової накладної, складеної на отримувача - платника податку, в яких передбачається зменшення суми компенсації вартості хоча б одного з товарів/послуг їх постачальнику, та розрахунків коригування, складених на неплатника податку, за винятком розрахунку коригування, визначеного підпунктом 7 цього пункту), що подаються для реєстрації в Реєстрі, перевіряються щодо відповідності таким ознакам безумовної реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування (далі - ознаки безумовної реєстрації).

Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій (додаток 3).

Додатком 3 до Порядку №1165 встановлено наступний Критерій ризиковості здійснення операцій:

1. Обсяг постачання товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовним кодом такого товару, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Реєстр), перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 р. в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі за відсутності такого товару/послуги згідно з кодом УКТЗЕД/Державного класифікатора продукції та послуг/умовного коду товару у врахованій таблиці даних платника податку.

Згідно з пунктом 7 Порядку №1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється.

Під час розгляду справи судом встановлено, що реєстрацію податкових накладних позивача зупинено з тієї підстави, що позивач відповідає п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Запропоновано надати пояснення та/або копії документів, достатні для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Однак, суд зазначає, що у разі зупинення реєстрації податкових накладних на підставі п.1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій, контролюючий орган має витребувати від платника документи на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, вказавши, які саме аспекти належить висвітити платнику податків у своїх поясненнях.

Натомість, надіслана позивачу квитанція містить вимогу щодо надання пояснень та копій документів щодо підтвердження інформації, зазначеної в ПН/РК для розгляду питання прийняття рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, без зазначення конкретної пропозиції щодо переліку документів, необхідних та достатніх для прийняття рішення про реєстрацію ПН/РК в ЄРПН.

Судом встановлено, що позивачем на виконання квитанції № про зупинення реєстрації податкової накладної було надано пояснення та копії документів, а саме - копію листа пояснення №10/24 від 01.03.2024; копію договору №1-031/01/24 від 03.01.2024 та додатку №1; копію акту приймання-передачі наданих послуг №2-02/02/24 від 02.02.2024; копію банківської виписки за 28.02.2024; копію ОСВ по рахунку 361 по контрагенту ПрАТ «Івано-Франківськцемент» по вказаному Договору Б/Н від 01.03.2024.

При цьому, суд зазначає, що недотримання контролюючим органом вимог щодо змісту та обґрунтованості квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної обумовило неоднозначне трактування позивачем вимоги податкового органу щодо переліку документів, необхідних для реєстрації податкової накладної, що, в свою чергу, обумовило прийняття відповідачем оскаржуваного рішення з підстав ненадання тих документів, які контролюючим органом не витребовувались.

У подальшому контролюючим органом надіслано повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних від 05.03.2024 №10663942/35276915, в якому запропоновано надати копії документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, а саме документи, що підтверджують понесення витрат із пошуку техніки на аукціонах країн Європи.

Разом з тим, 07.03.2024 позивачем надіслано повідомлення №1 про надання додаткових пояснень та документів щодо інформації про господарські операції, зазначені в податковій накладній. У поясненнях зазначено, що пошук техніки згідно замовлення від покупця здійснював директор ОСОБА_1 шляхом переписки та телефонних перемовин із ФОП нерезидентом та долучено відскановані копії документів із сайту аукціону та переписки із нерезидентом.

Відповідно п.2, 3, 4 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/ відмову в реєстрації податкових накладних/ розрахунків коригування в єдиному реєстрі податкових накладних №520 від 12.12.2019 (далі - Порядок №520, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) прийняття рішень про реєстрацію / відмову в реєстрації податкових накладних / розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС (далі - комісія регіонального рівня).

Комісія регіонального рівня приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі у терміни, визначені пунктом 9 цього Порядку, та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 глави 1 розділу II Кодексу.

У разі зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку №520 визначено Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію / відмову в реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, може включати:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи, інвентаризаційні описи, у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

Відповідно п.10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі в разі:

- ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, при отриманні Повідомлення;

- та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Разом з тим, у пункті 7 Порядку №1165 вказано, що письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 06 червня 2017 року № 557, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 03 серпня 2017 року за № 959/30827.

З урахуванням положень наведених норм, комісією регіонального рівня приймається рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі за результатами розгляду інформації та копій документів платника податку та у випадку ненадання / часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в реєстрі, при отриманні повідомлення.

Отже, контролюючий орган має витребувати від платника податку документів та пояснення на спростування наявних у органу ДПС сумнівів, пов`язаних з легальністю його діяльності, вказавши, які саме факти належить висвітлити платнику податків у своїх поясненнях. Також аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що рішення комісії контролюючого органу повинно містити чітку і обґрунтовану підставу для відмови в реєстрації податкової накладної.

При цьому, судом встановлено, що позивач після зупинення реєстрації податкової накладної надав до контролюючого органу відповідні первинні документи щодо наявності підстав реєстрації податкової накладної.

У свою чергу, після розгляду зазначених первинних документів відповідачем-1 було прийнято оскаржуване рішення щодо відмови в реєстрації податкових накладних позивача з підстав ненаданням/частковим наданням додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній / розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Єдиному реєстрі податкових накладних, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку.

У розділі «Додаткова інформація» зазначено про не надання копій документів на підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, зокрема: документи, що підтверджують понесення витрат із пошуку техніки на аукціонах країн Європи.

Суд зазначає, що зміст оскаржуваного рішення дає підстави вважати, що комісія ГУ ДПС у Івано-Франківській області, розглядаючи подані позивачем документи, не з`ясовувала специфіку проведеної господарської операції та не визначала документів, які є достатніми для підтвердження реальності господарської операції з урахуванням її змісту і обсягу, а також не запропонувала позивачу подати перелік конкретних документів, необхідних для прийняття рішення.

Таким чином, суд доходить висновку, що сукупність наданих позивачем документів була достатньою для прийняття рішення про реєстрацію податкових накладних.

Крім того, відповідач у справі був наділений правом подати до суду докази на підтвердження правомірності прийняття спірних рішень. Однак, зазначеним правом не скористався, жодного належного доказу на підтвердження обґрунтованості спірного рішення та підстав його прийняття під час розгляду справи не надав.

На переконання суду, оскільки оскаржуване рішення не містить переліку документів, які, на думку відповідача-1, не подані позивачем для реєстрації спірної податкової накладної, тому використання податковим органом загальних висновків призводить до необґрунтованого обмеження права платника податків бути обізнаним у моделюванні поведінки та таким, що не повідомлений про необхідність надання документів за вичерпним і зрозумілим переліком.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Відтак, суд доходить висновку, що спірне рішення контролюючого органу не містить конкретної інформації, які документи мав надати позивач на пропозицію контролюючого органу, але не надав, що свідчить про не надання комісією належної оцінки, які ж саме документи платником податку подано не було, а надані документи унеможливили реєстрацію податкової накладної в ЄРПН.

Більше того, з огляду на відсутність конкретизації неподаних позивачем документів, рішення про відмову в реєстрації податкових накладних не відповідає критерію обґрунтованості, а тому є протиправним.

Отже, позиція відповідача-1 зафіксована у спірному рішенні щодо ненадання платником податків копій документів, є необґрунтованою, а в спірному рішенні не наведено належного мотивування причини відмови у реєстрації податкової накладної, складеної позивачем.

Невиконання податковим органом законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 15.02.2023 у справі №2240/3117/18.

Про дотримання контролюючим органом вимог обґрунтованості під час прийняття відповідного акта індивідуальної дії свідчитиме належна мотивація його висновку, зокрема зі встановленням обставин, що мають значення для реєстрації податкової накладної, а також за умови посилання на докази, якими такі обставини обґрунтовані, із зазначенням причин їх прийняття чи відхилення.

І навпаки, не наведення мотивів прийнятих рішень "суб`єктивізує" акт державного органу і не дає змоги суду встановити дійсні підстави та причини, за яких цей орган дійшов саме таких висновків, надати їм правову оцінку, та встановити законність, обґрунтованість, пропорційність прийнятого рішення.

Оскільки відповідач-1 у спірному рішенні зазначив загальну, неконкретизовану та неоднозначну причину відмови у реєстрації податкової накладної, він ухвалив невмотивоване рішення, оскільки його зміст не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для платника податків рішення. Прийняття негативного для платника податків рішення без зазначення конкретних мотивів дає підстави для висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної.

Аналогічний правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 01.02.2023 у справі №2240/2900/18.

Крім того, при прийнятті рішення у даній справі, судом також враховано висновки Верховного Суду, викладені в постанові від 07.12.2022 у справі №500/2237/20, в якій зазначено: «Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій податкового органу».

Частиною 5 ст.242 КАС України передбачено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, суд вважає за необхідне зазначити, що всі сумніви та протиріччя контролюючого органу щодо дотримання позивачем вимог податкового законодавства України під час здійснення господарської діяльності повинні досліджуватися шляхом проведення перевірок такого платника податків, за умови наявності підстав для її проведення, визначених ПК України, а не шляхом блокування реєстрації податкової накладної.

Відтак, суд виснує про протиправність рішення від 13.03.2024 №10714138/35276915 про відмову у реєстрації податкової накладної від 02.02.2024 №1 в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Суд також враховує, що чинним законодавством покладено на Державну податкову службу України обов`язок щодо прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних або відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних. Тобто, податковому органу надано право вільно обирати одне з двох рішень, яке на його думку є законодавчо обґрунтованим та правильним. А отже, «свобода розсуду» податкового органу, у разі встановлення судом протиправності відмови у реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, звужується до єдиного юридично допустимого рішення, в даному випадку рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 02.02.2024 №1.

Щодо позовних вимог в частині визнання протиправним та скасування рішення №19021/35276915/2 від 28.03.2024 за результатами розгляду скарги щодо рішення про відмову у реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної №1 від 02.02.2024, суд зазначає про таке.

Згідно з пунктам 56.1 - 56.2 статті 56 ПК України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. У разі коли платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, він має право звернутися до контролюючого органу вищого рівня із скаргою про перегляд цього рішення.

Відповідно до пункту 56.3 ПК України скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується.

Подання скарги в електронній формі засобами електронного зв`язку здійснюється платниками податків, які подають звітність в електронній формі та/або пройшли електронну ідентифікацію онлайн в електронному кабінеті, з дотриманням вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги".

Згідно з пунктом 56.8 ПК України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

Механізм розгляду скарг щодо рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, щодо рішення комісії регіонального рівня про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, щодо рішення комісії регіонального рівня про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку врегульовано Порядком розгляду скарги щодо рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, про неврахування таблиці даних платника податку на додану вартість, про відповідність платника податку на додану вартість критеріям ризиковості платника податку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (надалі - Порядок розгляду скарг).

Скарга подається платником податку на додану вартість (далі - платник податку) протягом 10 робочих днів, що настають за днем прийняття рішення комісією регіонального рівня (пункт 3 Порядку розгляду скарги).

З матеріалів справи вбачається, що рішенням комісії з питань зупинення реєстрації ПН/РК в ЄРПН №19021/35276915/2 від 28.03.2024 залишено скаргу позивача без задоволення та рішення Комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації ПН/РК в ЄРПН від 13.03.2024 без змін (а.с.20).

За результатами розгляду скарги комісія центрального рівня протягом 10 календарних днів з дня отримання такої скарги приймає одне з таких рішень:

задовольняє скаргу та скасовує рішення комісії регіонального рівня;

залишає скаргу без задоволення та рішення комісії регіонального рівня без змін (пункт 12 Порядку розгляду скарги).

За результатами розгляду скарги комісія центрального рівня у строк, визначений пунктом 12 цього Порядку, надсилає засобами електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог Кодексу, Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» платнику податку відповідні рішення (додатки 5-7) в електронний кабінет (пункт 14 Порядку розгляду скарги).

Рішення за результатами розгляду скарги набирає чинності з дня його прийняття (пункт 15 3 Порядку розгляду скарги).

Рішення комісії центрального рівня не підлягає адміністративному оскарженню та може бути оскаржено в судовому порядку у строки, визначені статтею 56 Кодексу (пункт 17 Порядку розгляду скарги).

Таким чином, розглядаючи даний позов, суд доходить висновку, що оскаржуване рішення комісії Державної податкової служби України з питань розгляду скарг було прийнято у відповідності до зазначених вище норм законодавства. В свою чергу, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, наділений правом для прийняття рішення по результатам розгляду скарги.

Правові наслідки для позивача можуть створювати лише відповідні рішення контролюючого органу про відмову в реєстрації податкової накладної, прийняті за результатами направлення платником податків засобами електронного зв`язку податкових накладних для реєстрації в у Єдиному реєстрі податкових накладних.

Отже, вищевказане оскаржуване рішення саме по собі не породжує у платника будь-якого додаткового обов`язку та не перешкоджає реалізації його права, та, як наслідок, не створює для платника жодних правових наслідків у вигляді виникнення, зміни або припинення його прав, тому не підлягає скасуванню.

Суд зазначає, що рішення Комісії за результатами розгляду скарг з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №19021/35276915/2 від 28.03.2024 не є таким, що прийняте у зв`язку з реалізацією управлінських повноважень, а є актом вирішення спору в досудовому порядку, не створює юридичного наслідку для позивача, а визнання цього рішення протиправним та його скасування не призведе до відновлення порушеного права.

Вказана правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постановах від 07.02.2020 у справі №826/11086/18, від 10.01.2023 у справі №810/1410/16.

З огляду на зазначене, вимоги позивача у даній частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст.90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд зазначає, що відповідачами як суб`єктами владних повноважень належним чином не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах. Натомість, позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов належить до часткового задоволення.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке.

Стаття 132 Кодексу адміністративного судочинства України визначає види судових витрат, відповідно до частини 1 якої, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частини 3 статті 132 даного Кодексу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 5 статті 134 Кодексу. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З урахуванням частин 6, 7 статті 134 КАС України, у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, процесуальним законодавством передбачено механізм зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката шляхом подання відповідного клопотання. Слід зауважити, що на сторону, яка подає клопотання про зменшення витрат, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат.

За змістом частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до положень статті 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

При цьому, розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Суд враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (№11-562ас18) про те, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Згідно з ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системно проаналізувавши наведені вище норми КАС України, суд зазначає, що документально підтверджені судові витрати належить компенсувати стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень, та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 21.03.2018 у справі №815/4300/17, від 04.08.2020 у справі №810/3213/16.

З огляду практики Європейського суду з прав людини, як то у рішеннях від 26.02.2015 у справі "Баришевський проти України", від 10.12.2009 у справі "Гімайдуліна і інших проти України", від 12.10.2006 у справі "Двойних проти України", від 30.03.2004 у справі "Меріт проти України" слідує, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Серед матеріалів справи наявні: ордер № 1038787 від 31.05.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №587 від 24.11.2006, замовлення про надання правової допомоги №5 від 05.04.2024, рахунок на оплату надання правової допомоги №113 від 15.04.2024 на суму 20000 грн, платіжна інструкція №74, розрахунок-опис робіт (надання послуг) та витрат на надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги №162 від 19.08.2018 та замовлення №5 від 05.04.2024.

Як слідує зі змісту розрахунку-опису робіт (надання послуг) та витрат на надання правової допомоги позивачу, зокрема надаються послуги щодо усного консультування, ознайомлення та вивчення матеріалів справи та підготовка позовної заяви, формування матеріалів позову. Відповідно до замовлення №5 сторони домовились про вартість правничої допомоги в розмірі 20000 грн.

Оцінюючи надані представником позивача документи у взаємозв`язку з фактичними обставинами цієї справи, суд враховує, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), не характеризується наявністю виключної правової проблеми, значним суспільним інтересом до її розгляду, надміру великою кількістю зібраних і поданих до суду доказів тощо. Навпаки, стосовно питання розгляду подібних справ судами України напрацьовано сталу судову практику.

Крім того, варто зауважити, що такі послуги як ознайомлення та вивчення матеріалів справи, охоплюються розділом - складання позовної заяви.

Суд вважає, що написання позовної заяви не вимагало значного обсягу юридичної і технічної роботи, не потребувало тривалого часу та надмірних зусиль адвоката. Участь у судових засіданнях адвокат не брав, оскільки справа розглядається в письмовому провадженні, з матеріалами справи окремо не ознайомлювався

Крім того, Верховний Суд у постанові від 11.12.2019 у справі №545/2432/16-а зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Суд також зазначає, що суд має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й враховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55 рішення Iatridis v. Greece, заява № 31107/96), водночас, угоди про гонорар успіху не можуть зобов`язувати суд в обов`язковому порядку стягувати таку суму.

З огляду на вищенаведені обставини, на думку суду, розмір правничої допомоги дещо завищений у співвідношенні до складності справи та обсягу наданих позивачу послуг.

Відтак, ураховуючи позицію представника відповідача-1, суд доходить висновку, що відшкодуванню з його бюджетних асигнувань підлягають судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн, оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, а також співмірним з виконаною адвокатом роботою та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Відповідно до ч.3 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про стягнення з бюджетних асигнувань ГУ ДПС в Івано-Франківській області на користь ТОВ «Будівельна техніка «ЗАЕЗ» сплачений судовий збір у розмірі 4542 грн (75%), який підтверджується квитанцією від 31.05.2024 №9984710, яка міститься серед матеріалів справи.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних Головного управління ДПС в Івано-Франківській області №10714138/35276915 від 13.03.2024 про відмову в реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, податкової накладної №1 від 02.02.2024.

Зобов`язати Державну податкову службу України (, Львівська площа, 8, м. Київ) прийняти та зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних датою фактичного подання, податкову накладну №1 від 02.02.2024 Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «ЗАЕЗ» (, вул. Кобилянської, буд. 36А, м. Івано-Франківськ, 76018).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління ДПС в Івано-Франківській області (, вул. Незалежності, 20, м. Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76018), за рахунок його бюджетних асигнувань, на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна техніка «ЗАЕЗ» (, вул. Кобилянської, буд. 36А, м. Івано-Франківськ, 76018). судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 4542 грн (чотири тисячі п`ятсот сорок дві гривні) та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000 грн (три тисячі гривень).

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.