Справа № 760/24164/23
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді -Букіної О.М.,

при секретарі-Кавун В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження без повідомлення сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м.Києві Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Крота Юрія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

16.10.2023 представник позивача - адвокат Лінник Микола Анатолійович в інтересах позивача ОСОБА_1 звернувся до Солом`янського районного суду м.Києва з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Крота Юрія Анатолійовича, в якому просить:

-скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7852789 від 02.10.2023, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Кротом Юрієм Анатолійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.8 ст.133-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю складу адміністративного правопорушення;

-стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що 02.10.2024 інспектор Управління патрульної поліції в м.Києві старший лейтенант поліції Крот Ю.А. виніс постанову серії ЕАТ №7852789 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.133-1 КУпАП з накладенням адміністративного штрафу у розмірі 850 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 02.10.2023 о 07:37:36 год. в м.Києві по вул. Милославська, 12, керував автобусом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом 504, та допустив зберігання автобуса поза встановленим місцем його стоянки, чим порушив ст.21 Закону України «Про автомобільний транспорт» (зберігання т/з, що використовується для перевезення пасажирів на комерційній основі, поза встановленими місцями їх стоянки).

Із фактом скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.133-1 КУпАП, позивач категорично не погоджується, вважає дії інспектора неправомірними, а складену постану незаконною, з огляду на таке.

Позивач працює на автопідприємстві ТОВ «Радонь» водієм автобуса та закріплений за автобусом Богдан А09202 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Позивач, керуючи вказаним автоубсом, 02.10.2023 виїжджав з ТОВ «Радонь» о 06 год. 23 хв. по маршруту маршрутного таксі № 504, про що є запис у Журналі реєстрації операцій КТП підприємства за 02.10.2023 № 39.

Вказане спростовує факти, викладені в постанові, щодо зберігання автобуса по вул.Милославська, 12, у м. Києві 02.10.2023 о 07 год. 37 хв. поза встановленим місцем його стоянки, на підтвердження чого посилається також на схему автобусного марштруту регулярних перевезень в режимі маршрутного таксі № 504 «вулиця Милославська-станція метро «Дарниця».

З урахуванням викладеного, просить суд позовні вимоги задовольнити.

16.10.2023 згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано до провадження головуючому судді Букіній О.М.

Ухвалою від 18.10.2023 відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, залучено до участі у справі Департамент патрульної поліції як співвідповідача.

Визначено відповідачу строк на подання відзиву на позов у порядку, передбаченому ст.162 КАС України, - 15 днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.

20.11.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву.

Представник відповідача не погоджується із позовом у повному обсязі.

Зазначає, що водій ОСОБА_1 (позивач по справі) 02.10.2023 о 07:37:36 год. в м.Києві по вул. Милославська, 12, керував автобусом Богдан А-09202, н/з НОМЕР_1 , який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом 504, та допустив зберігання автобуса поза встановленим місцем його стоянки, чим порушив ст.21 Закону України «Про автомобільний транспорт» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.8 ст.133-1 КУпАП.

У результаті інспектором Управління патрульної поліції в м.Києві старшим лейтенантом поліції Кротом Ю.А винесено постанову серії ЕАТ №7852789 від 02.10.2023 та притягнено позивача до адміністративної відповідальності у виді штрафу у розмірі 850 грн.

Так, під час патрулювання міста Києва, екіпажем патрульної поліції виявлено транспортний засіб Богдан А-09202, номерний знак НОМЕР_1 . При перевірці документів позивач на запитання інспектора де зберігається автобус, відповів, що на звичайній стоянці. Інспектор повідомив, що в діях водія (позивача) присутній склад адміністративного правопорушення. У результаті розгляду справи винесено постанову.

У зв`язку з наведеним просить у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 27.02.2024 клопотання представника позивача про витребування доказів задоволено частково та витребувано від Управління патрульної поліції у м.Києві копію відеозапису з портативного реєстратора інспектора під час складання постанови серії ЕАТ №7852789 від 02.10.2023.

15.03.2024 на виконання вимог ухвали від 27.02.2024 надано витребуваний доказ.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались.

Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, керуючись частиною 4 статті 229 КАС України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із ч. 1 ст. 286 КАС України, адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Судом встановлено, що 02.10.2023 інспектором Управління патрульної поліції в м.Києві старшим лейтенантом поліції Кротом Юрієм Анатолійовичем винесено постанову серії ЕАТ №7852789 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.8 ст.133-1 КУпАП з накладенням адміністративного штрафу у розмірі 850 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що водій ОСОБА_1 02.10.2023 о 07:37:36 год. в м.Києві по вул. Милославська, 12, керував автобусом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів за маршрутом 504, та допустив зберігання автобуса поза встановленим місцем його стоянки, чим порушив ст.21 Закону України «Про автомобільний транспорт» (зберігання т/з, що використовується для перевезення пасажирів на комерційній основі, поза встановленими місцями їх стоянки).

Згідно з довідкою ТОВ «Радонь» від 10.10.2023 позивач ОСОБА_1 дійсно працює у вказаному товаристві на посаді водія автобуса та закріплений за автобусом Богдан А09202 реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Відповідно до запису №39 від 02.10.2023 у Журналі реєстрації операцій перевірки технічного стану КТЗ контрольно-пропускним пунктом підприємства первірка автобуса реєстраційний номер НОМЕР_1 відбулася 02.10.2023 о 06 год. 25 хв., невідповідностей технічного стану КТЗ не виявлено.

У матеріалах справи міститься також схема автобусного марштруту регулярних перевезень в режимі маршрутного таксі № 504 «вулиця Милославська-станція метро «Дарниця».

З огляду відеозаписів з портативних відеореєстраторів працівників патрульної поліції, які 02.10.2023 здійснювали оформлення адміністративних матеріалів щодо позивача, вбачається, що автомобіль Богдан А09202 реєстраційний номер НОМЕР_1 здійснював рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів. Водночас фіксації факту зберігання вказаного транспортного засобу поза встановленим місцем його стоянки, відеозаписом не відображено.

Положеннями ст. 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції, та від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень, в тому числі справи про адміністративні правопорушення на транспорті, передбачені ч.8 ст.133-1 КУпАП.

У випадках, передбачених ч. 4 ст. 258 КУпАП, посадовими особами Національної поліції на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення.

Правопорушення зафіксоване за допомогою портативного реєстратора поліцейського, на відеозаписі якого чітко зафіксовано, що автомобіль Богдан А09202 реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням позивача здійснював рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів, під час чого зупинений працівниками поліції.

За таких обставин суд вважає, що наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.133-1 КУпАП, не підтверджено.

Враховуючи викладені норми, інспектор під час розгляду справи про адміністративне правопорушення неправильно кваліфікував вчинене позивачем правопорушення та неправильно застосував норми матеріального права.

Статтею 251 КУпАП України передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, положення даної статті вказують на те, що ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Виходячи зі змісту даної норми, суд приходить до висновку про належність відеозапису, здійсненого за допомогою портативного реєстратора інспектора поліції як доказу в розумінні ст.251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, який підтверджує твердження позивача щодо того, що він не порушував ст.21 Закону України «Про автомобільний транспорт» (зберігання т/з, що використовується для перевезення пасажирів на комерційній основі, поза встановленими місцями їх стоянки).

За вказаних вище обставин, доводи позивача про відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, суд вважає обґрунтованими.

Отже факт порушення позивачем ст.21 Закону України «Про автомобільний транспорт» та наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.8 ст.133-1 КУпАП, відповідачем не доведено.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, поясненнями свідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 цієї статті визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повноваження адміністративного суду у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності, визначені ст. 286 КАС України.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Постанова винесена уповноваженою особою, яка мала право розглядати справу про адміністративне правопорушення, проте оскільки факт складу адміністративного правопорушення спростовано відеозаписом, який є належним і допустимим доказом у межах розгляду даної справи, суд приходить до висноку про наявність підстав для задоволення позову.

Водночас щодо складу відповідачів суд зазначає таке.

Приписами ч. 1 ст. 1 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Згідно з ч.1 ст.13 Закону України «Про Національну поліцію» систему поліції складають: 1) центральний орган управління поліцією; 2) територіальні органи поліції. Територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах та як міжрегіональні (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць) територіальні органи у межах граничної чисельності поліції і коштів, визначених на її утримання (ч. 1 ст.15 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього Закону, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Приписами ч. 3 ст. 288 КУпАП визначено порядок оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, передбачено, що постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі можна оскаржити у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права свідчить про те, що при розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені ч. 8 ст. 133-1 КУпАП, інспектори відповідного орану поліції діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції, а саме - від імені Департаменту патрульної поліції Національної поліції України і її територіальних органів.

Отже, відповідні інспектори не можуть виступати самостійним відповідачем у таких справах, оскільки, належним відповідачем є саме відповідний орган, на який, зокрема, положеннями ст. 222 КУпАП покладено функціональний обов`язок розглядати справи про адміністративне правопорушення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення», «розгляд яких віднесено до відання органів, зазначених у ст. 222 - 244-20 КУпАП» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є саме орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.09.2020 року у справі № 742/2298/17 та від 26.12.2019 р. у справі за № 724/716/16-а.

Так, Верховний Суд у вказаній справі виклав правовий висновок про те, що у справах про оскарження постанов про адміністративне правопорушення належним відповідачем у таких справах є саме орган, а не особа, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Згідно із ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Суд звертає увагу на те, що органом Національної поліції, у даній справі, може бути Департамент Патрульної поліції, від імені якого виступає інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Крот Юрій Анатолійович.

При цьому, суд також зауважує, що Управління патрульної поліції у Київській області не є самостійною юридичною особою, а структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

Таким чином, зі складу співвідповідачів, до яких пред`явлено позов позивачем, неналежними відповідачами є Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції та інспектор Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Крот Юрій Анатолійович.

Належним відповідачем у даній справі є Департамент патрульної поліції, тобто, відповідний суб`єкт владних повноважень, від імені якого інспектором винесена постанова про накладення адміністративного стягнення.

З наведеного вбачається відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо неналежних відповідачів, та необхідність задовольнити позов щодо належного відповідача - Департаменту патрульної поліції.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За абз.1 ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином з Департаменту патрульної поліції на користь позивача необхідно стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 536,80 грн.

Керуючись ч.8 ст.133-1, 251, 283, 288 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції, інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Крота Юрія Анатолійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, задовольнити частково.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАТ № 7852789 від 02.10.2023, винесену інспектором Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Кротом Юрієм Анатолійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.8 ст.133-1 КУпАП у виді штрафу у розмірі 850 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

В іншій частині позову, відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 30.08.2024.

Суддя: Букіна О.М.