Справа № 203/2814/24
Суддя: Ханієва Ф. М.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/2814/24
Провадження № 2-а/0203/24/2024
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.08.2024 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська в залі суду в м. Дніпрі у складі:

головуючого судді Ханієвої Ф.М.,

за участю секретаря судового засідання Сядро Г.Г.,

за участі:

представника позивача Бовтуненка М.А. (в режимі відеоконференції),

представника відповідача Красіна І.Л. (в залі суду),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

31.05.2024 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся представник позивача ОСОБА_1 (далі позивач) адвокат Бовтуненко М.А. з адміністративним позовом до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, в якому позивач просить суд:

- визнати незаконною та скасувати постанову Дніпровської митниці від 23.02.2022 року у справі про порушення митних правил №0089/11000/22;

- закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 4 ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України.

ОСОБА_2 виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що він не погоджується із оскаржуваною постановою, вважає її незаконною та такою, що підлягає скасуванню. Оскільки відповідачем під час провадження у справі були допущені істотні порушення щодо складання протоколу та порушення прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 531 Митного кодексу України, є беззаперечною підставою для скасування постанови та закриття провадження по справі.

З огляду на викладене вище, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання протиправною та скасування постанови про порушення митних правил.

У встановлений судом строк 02.07.2024 року відповідач подав до суду відзив на позов, в якому вказав, що оскаржувана постанова є правомірною та складена із дотриманням вимог МК України. Тому на думку представника відповідача, позовні вимоги є безпідставними та у задоволенні адміністративного позову слід відмовити. При цьому представник відповідача вказав, що громадянин ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) передав у володіння, користування або розпорядження тимчасово ввезений ним на митну територію України автомобіль марки Ssang Yong, номер кузова/VIN НОМЕР_1 , іншій особі, яка не ввозила вказаний транспортний засіб на митну територію України, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч. 4 ст. 469 МК України.

Так, 23.02.2022 року відповідачем було винесено постанову в справі про порушення митних правил №0089/11000/22, якою було визнано позивача винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34000,00 грн, копія якої була направлена на наявну у митного органу адресу ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ). На підтвердження вказаних тверджень відповідач долучив до відзиву на позову копію оскаржуваної постанови, супровідний лист.

Також представник відповідача вказав, що протокол про порушення митних правил складався у відсутності особи, що притягувалась до адміністративної відповідальності, але права, передбачені ст. 498 МК України, зазначені в основних реквізитах протоколу. Вимог щодо складання протоколу мовою, відмінною від державної мови, не передбачено законодавчими нормами.

У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, підстави звернення до суду із позовом пояснив суду таким чином, як про це зазначено вище.

Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі та просив суд відмовити у їх задоволенні, підстави своїх заперечень сторона відповідача пояснила суду таким чином, як про це зазначено у відзиві на позов.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 07.06.2024 року позовну заяву було залишено без руху.

14.06.2024 року позивач усунув недоліки позовної заяви у повному обсязі та належним чином.

Ухвалою суду від 19.06.2024 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи.

Під час судового засідання судом були заслухані пояснення учасників справи, досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи, оглянуті оригінали матеріалів справи про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), надані представником відповідача у судовому засіданні, та у судовому засіданні 23.08.2024 року проголошується повний текст рішення суду.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено, що 31.01.2022 року відповідач у відсутність особи, що притягується до відповідальності, громадянина Індії ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , його захисника, перекладача, склав протокол про порушення митних правил №0089/11000/22, свідки були відсутні, поняті не залучались, та встановив обставини вчинення позивачем дій за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, розгляд справи призначив на 23.02.2022 року о 13:00 годині за адресою: 49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22, каб. 301.

23.02.2022 року відповідачем була складена оскаржувана постанова в справі про порушення митних правил №0089/11000/22 від 23.02.2022 року, винесена виконуючим обов`язки заступником начальника Дніпровської митниці Державної митної служби України Водолагою Д.А., якою громадянина Індії ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 34000,00 грн.

За змістом постанови вказано, що матеріали справи були розглянуті відповідачем без присутності особи, що притягується до відповідальності, без присутності захисника особи, що притягується до відповідальності. Також у постанові вказано, що позивач не з`явився у митницю для надання пояснень з приводу вчиненого правопорушення.

У ході судового засідання судом були оглянуті надані представником відповідача оригінали матеріали митної справи відносно позивача та встановлено, що 03.02.2022 року відповідач направив в Індію за адресою місця проживання позивача (India, Telangana, Shadnagar, SaiBaba Colony, Ranga Reddy District, 4/81, 509216) протокол про порушення митних правил від 31.01.2022 року та повістку про виклик на 23.02.2022 року, що підтверджується оригіналом фіскального чеку, що міститься в матеріалах митної справи. Також 22.02.2022 року до Державної прикордонної служби України відповідач поштою направив доручення щодо інформування його про перетин державного кордону громадянином Індії Джаккулою ОСОБА_4 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , та необхідності вручення копії протоколу про порушення митних правил від 31.01.2022 року у разі перетину, що підтверджується оригіналом фіскального чеку, що міститься в матеріалах митної справи.

Представник відповідача у судовому засіданні пояснила, що на момент розгляду справи про порушення митних правил відносно позивача в матеріалах митної справи були відсутні докази отримання позивачем копії протоколу та повістки про виклик до митниці. Однак, враховуючи, що митниця об`єктивно не могла відслідкувати на сайті «Укрпошта» відомості про те, чи отримував позивач протокол та повістку про виклик до митного органу, справа була розглянута відповідальною особою за його відсутності позивача.

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання протиправною та скасування постанови в справі про порушення митних правил, закриття справи про порушення митних правил.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Відповідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 498 Митного кодексу України, особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 499 МК України, особиста участь у справі громадянина не позбавляє його права мати у цій справі представника.

Відповідно до положень ст. 503 МК України, перекладачем може бути особа, яка володіє мовою, знання якої необхідне для здійснення перекладу під час провадження у справі про порушення митних правил.

Перекладач зобов`язаний точно і в повному обсязі здійснювати доручений йому переклад, у разі необхідності брати участь у проведенні процесуальних дій у справі про порушення митних правил.

Як перекладач може виступати посадова особа митного органу.

Відповідно до положень ст. 492 МК України, провадження у справі про порушення митних правил здійснюється державною мовою.

Особи, які беруть участь у провадженні у справі про порушення митних правил і не володіють або недостатньо володіють державною мовою, мають право робити заяви, давати пояснення, подавати клопотання рідною мовою, а також користуватися послугами перекладача.

Відповідно до положень ст. 488 МК України, провадження у справі про порушення митних правил вважається розпочатим з моменту складення протоколу про порушення митних правил.

За приписами ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 4, 9, 10 ст. 494 МК України, якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

Відповідно до положень ст. 526 МК України, справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

У разі розгляду справи про порушення митних правил у суді про час та місце розгляду справи суд (суддя) повідомляє особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, а також відповідний митний орган.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Відповідно до положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 531 МК України, підставами для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення за порушення митних правил або про припинення провадження у справі про порушення митних правил є, зокрема:

1) відсутність у діях особи, яка притягується до відповідальності, ознак порушення митних правил;

2) необ`єктивність або неповнота провадження у справі або необ`єктивність її розгляду;

3) невідповідність викладених у постанові висновків фактичним обставинам справи;

4) винесення постанови неправомочною особою, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника, а також інше обмеження прав учасників провадження у справі про порушення митних правил та її розгляду;

5) неправильна або неповна кваліфікація вчиненого правопорушення;

6) накладення стягнення, не передбаченого цим Кодексом.

У ході судового розгляду справи судом було встановлено, що відповідачем було порушено порядок розгляду справи про порушення митних правил, оскільки відповідачем були допущені необ`єктивність та неповнота провадження у справі про порушення митних правил, необ`єктивність розгляду справи, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника (захисника), обмеження прав позивача у справі про порушення митних правил на участь у її розгляді. Оскільки відповідальна посадова особа митного органу під час розгляду справи про порушення митних правил не переконалась, що протокол про порушення митних правил, повістка про виклик були вручені позивачу за місцем його проживання на території держави Індія, враховуючи, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, є іноземцем (громадянином Індії).

Суд враховує те, що у ході судового розгляду справи представник відповідача підтвердила, що в матеріалах митної справи були відсутні докази отримання позивачем протоколу про порушення митних правил, повістки про виклик, та такі були відсутні на час розгляду справи про порушення митних правил.

Водночас за недотримання митним органом процедури розгляду справи про порушення митних правил, встановленої МК України, та позбавлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, у реалізації процесуальних прав, передбачених статтями 498, 526 МК України, може бути самостійною підставою для скасування постанови у справі про порушення митних правил (постанова ВС від 16 червня 2023 року, справа №462/3426/16-а).

Аналізуючи викладене вище, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова була винесена відповідачем із порушенням порядку провадження у справі про порушення митних правил. Оскільки відповідачем були допущені необ`єктивність та неповнота провадження у справі про порушення митних правил, необ`єктивність розгляду справи, безпідставне недопущення до участі в розгляді справи особи, притягнутої до відповідальності, або її представника (захисника), обмеження прав позивача у справі про порушення митних правил на участь у її розгляді, бо у порушення вимог ст. 526 МК України, за відсутності даних про своєчасне сповіщення позивача про місце і час розгляду справи, посадова особа відповідача не перенесла розгляд справи, а розглянула справу про порушення митних правил, за результатами чого винесла оскаржувану постанову.

Так, за приписами ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого процесуального законодавства покладено на відповідача.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 ст. 487 МК України передбачено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на викладене, суд, враховуючи, що у ході судового розгляду справи судом було встановлено порушення відповідачем порядку розгляду справи про порушення митних правил, на підставі пунктів 2, 4 ч. 1 ст. 531 МК України, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, вважає за необхідне частково задовольнити адміністративний позов та скасувати оскаржувану постанову, провадження у справі про порушення митних правил закрити, у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити, оскільки визнання протиправною постанови у справі про адміністративні правопорушення не передбачено ст. 286 КАС України.

З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1, ч. 3, ч. 4 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви.

З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову та в силу ст. 286 КАС України, вважає за необхідне скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0089/11000/22 від 23.02.2022 року, провадження у справі про порушення митних правил закрити, а у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

З приводу розподілу судових витрат зі сплати судового збору, суд, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань 605,60 грн сплаченого судового збору.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 262, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Дніпровської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про порушення митних правил №0089/11000/22 від 23.02.2022 року, винесену виконуючим обов`язки заступником начальника Дніпровської митниці Державної митної служби України Водолагою Д.А., якою громадянина Індії ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на суму 34000,00 грн.

Провадження у справі про порушення митних правил за ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України відносно ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з Дніпровської митниці Державної митної служби України (адреса місцезнаходження: 49038, м. Дніпро, вул. Княгині Ольги, буд. 22; ) на користь ОСОБА_1 ( ОСОБА_3 ) ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; адреса місця проживання на території Індії: АДРЕСА_1 ; відомості про РНОКПП відсутні) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 605,60 грн (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду в строки, передбачені статтею 286 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений та проголошений 23.08.2024 року.

Суддя Ф.М. Ханієва