Справа № 420/9242/24
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/9242/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Харченко Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання противними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у поновленні виплати та нарахуванні пенсії з 01 вересня 2020 року на банківський рахунок; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 вересня 2020 року поновлення виплати та нарахування пенсії на банківський рахунок.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області. З початку короновірусної пандемії виїхала за кордон. Проте, з 01 вересня 2020 року пенсійний орган припинив виплачувати їй пенсію. На відповідне звернення позивача з вимогою поновити виплату пенсії, Головне управління листом від 05 березня 2024 року за №7118-5363-В-02/8-1500/24 повідомило ОСОБА_1 про необхідність особистого звернення до відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області. Вважаючи такі дії пенсійного органу такими, що порушують конституційні права, позивач звернулась до суду з даним позовом.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01.04.2024 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі №420/9242/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання противними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України, з позовними вимогами не погоджується, та вважає їх передчасними з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву (вхід. №ЕС/15424/24 від 16.04.2024р.), наголошуючи, зокрема, що позивачка не дотрималась процедури особистого звернення до територіального органу Пенсійного фонду України, передбаченого Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в сукупності, та системно проаналізувавши приписи чинного законодавства, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 11.7.1993 року перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2023 року №1058- VI (далі Закон №1058 - VI).

Надалі АТ «Райффайзен Банк» повідомлено пенсійний орган, що позивачка не отримувала пенсію з поточного рахунку більш як один рік.

03.02.2020 року Головним управлінням направлено позивачці рекомендований лист-запрошення для подачі нової заяви про виплату пенсії через банківську установу.

У зв`язку з тим, що нової заяви позивачем не було подано, пенсійний орган з 01.03.2020 року виплату пенсії перевів через відділення поштового зв`язку №65074 АТ «Укрпошта». Однак, відповідно до звіту відділу поштового зв`язку №65074 з березня 2020 року по серпень 2020 року пенсія ОСОБА_1 виплачена не була.

У подальшому, на підставі ст.49 Закону №1058 VI виплата пенсії позивачці припинена, у зв`язку з її не отриманням.

03.08.2023, 20.02.2024 року позивачка зверталась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зі зверненнями з проханням надати роз`яснення з приводу припинення та поновлення пенсії.

У відповідь на вищевказані звернення пенсійним органом у листах за №22231-22653/В-02/8-1500/23, №7118-5363/В-02/8-1500/24, вказано, що у зв`язку тривалою невиплатою з 01.09.2020 виплату пенсії ОСОБА_1 припинено. Для поновлення виплати пенсії відповідно до вимог Порядку №22-1 необхідно особисто звернутись з відповідними документами до будь-якого відділу обслуговування громадян (сервісного центру).

Вважаючи вказані дії пенсійного органу протиправними, ОСОБА_1 звернулась до суду з даною позовною заявою.

Так, на думку суду, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, є такими, що підлягають частковому задоволенню, з урахуванням наступного.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України у своїй діяльності керується Конституцією України та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Міністерства соціальної політики України, іншими актами законодавства України, а також дорученнями Президента України та Міністра.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб встановлених законодавчих норм.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом №1058-IV.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-ІV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані інвалідами в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Статтею 49 Закону №1058-ІV виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду або за рішенням суду припиняється: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Перелік підстав припинення виплати пенсії, визначений ч. 1 ст. 49 Закону № 1058-IV, є вичерпним та передбачає можливість припинення виплати пенсії з інших підстав лише у випадках, передбачених законом.

Отже, з аналізу вищенаведених норм чинного законодавства вбачається, що Управляння Пенсійного фонду має право припинити виплату пенсії особі виключно з підстав передбачених законом, про що приймає вмотивоване рішення.

Як встановлено судом, 28.08.2020 року Управлінням з питань виплати пенсій Відділу з питань виплати пенсій №13 Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області видано Розпорядження про зняття з виплати пенсії за віком з 01.09.2020 року до з`ясування, у зв`язку з тривалою неоплатою ОСОБА_1 .

Таким чином, жодного рішення стосовно припинення виплати пенсії позивачці пенсійним органом не приймалось, а надане до суду розпорядження не може вважатись вмотивованим рішенням, а отже припинення виплати пенсії позивачці відбулося не у спосіб, що встановлений ст.49 Закону №1058-ІV.

Відповідно до п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовна вимога про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо відмови у поновлені виплати та нарахуванні пенсії з 01 вересня 2020 року на банківський рахунок, з урахуванням п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України, підлягає задоволенню шляхом визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягали у припиненні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , з 01 вересня 2020 року.

Як зазначив Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні в справі «Пічкур проти України», яке набрало статусу остаточного 07 лютого 2014 року право на отримання пенсії як таке стало залежним від місця проживання заявника. Це призвело до ситуації, в якій заявник, пропрацювавши багато років у своїй країні та сплативши внески до системи пенсійного забезпечення, був зовсім позбавлений права на пенсію лише на тій підставі, що він більше не проживає на території України (пункт 51 цього рішення).

Відповідно до частини першої статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожна особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З огляду на викладене, суд вважає, що припинення виплати пенсії з 01 вересня 2020 року порушує права та законні інтереси позивачки на соціальний захист.

Отже, оскільки судом визначено, що дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягали в припиненні виплати пенсії позивачці, є протиправними, з метою ефективного захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 вересня 2020 року поновлення виплати та нарахування пенсії ОСОБА_1 , на банківський рахунок.

Відповідно до ч. 1, 3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно з ч.1 ст.9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтю 73 КАС України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Відповідно до статей 74-76 КАС України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Статтею 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, та оцінюючи наявні в матеріалах справи письмові докази в сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання противними дій та зобов`язання вчинити певні дії, підлягають частковому задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст.ст.72-77, 139, ст.ст.241-246, 250, 255, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, 83, ) про визнання противними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, які полягали у припиненні виплати пенсії за віком ОСОБА_1 , з 01 вересня 2020 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити з 01 вересня 2020 року поновлення виплату та нарахування пенсії ОСОБА_1 , на її банківський рахунок.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст.ст.293,295 КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст.255 КАС України.

Рішення складено 28.08.2024 p, з урахуванням знаходження судді Харченко Ю.В. у відпустці, у період з 23.05.2024 р. по 19.06.2024 р., з 13.08.2024 р. по 27.08.2024 р., включно, а також на лікарняному - з 20.06.2024 р. по 19.07.2024 р.

Суддя Ю.В. Харченко

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП № НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (65012, м.Одеса, вул.Канатна, 83, ) про визнання противними дій та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково

28.08.24