Справа № 140/7113/24
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року ЛуцькСправа № 140/7113/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернувся із позовом до Військової частини НОМЕР_1 з наступними позовними вимогами:

1) визнати протиправною бездіяльність щодо не нарахування та невиплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 31.01.2024 по 31.05.2024;

2) зобов`язати нарахувати та виплатити щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 31.01.2024 по 31.05.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення вимог Постанови №168 не виплатив позивачу додаткову винагороду за перебування на стаціонарному лікуванні, оскільки в період з 01.03.2024 по 31.05.2024 ОСОБА_1 перебував не на стаціонарному лікуванні, а на стаціонарній медичній реабілітації.

Вважаючи таку бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 11.07.2024 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги не визнав. В обґрунтування своєї позиції вказав, що згідно долучених до позовної заяви ОСОБА_1 копій виписок-епікризів із медичної карти стаціонарного хворого №№628, 968, 1352, 1686, 2039, 2447, у періоди відповідно з 31.01.2024 по 14.02.2024; з 15.02.2024 по 29.02.2024; з 01.03.2024 по 15.03.2024; з 16.03.2024 по 01.04.2024; з 02.04.2024 по 18.04.2024; з 19.04.2024 по 31.05.2024 він перебував в стаціонарі Відділення фізичної та реабілітаційної медицини КП «Рівненський обласний госпіталь BB».

В пунктах 8 виписок-епікризів №№628, 968, пункті 9 виписки-епікризу №1352 зазначено, що ОСОБА_1 відповідно з 31.01.2024, з 15.02.2024 та з 01.03.2024 був «госпіталізований у відділення фізичної та реабілітаційної медицини в КП «Рівненський обласний госпіталь ВВ» для проходження етапної медичної реабілітації.

В пунктах 13, 14 виписок-епікризів №№ 628, 968 зазначено: Проведено лікування: «Дієта №15, питтєвий режим. Кардіо-Дар 75 мг, Екзиста 75 мг. Пацієнт пройшов курс реабілітаційних втручань з фізичної терапії та психологічної підтримки». Рекомендації: «Рекомендовано продовжити стаціонарний курс медичної реабілітації».

В пунктах 14, 15 виписок-епікризів №№1352, 1686, 2039, 2447 зазначено: Проведено лікування: «Дієта №15, Тромбонет, Екзиста, Питтевий режим. Пацієнт пройшов курс реабілітаційних втручань з фізичної терапії та психологічної підтримки». Рекомендації: «Рекомендовано продовжити стаціонарний курс медичної реабілітації».

Таким чином, з наданих ОСОБА_1 медичних документів вбачається, що у період з 31.01.2024 по 31.05.2024 включно він перебував не на стаціонарному лікуванні, а на стаціонарній медичній реабілітації, що згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 та наказу Міністерства оборони України від 07.06.2018 №260, не являється підставою для виплати йому додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень на місяць.

Тобто, з боку військової частини НОМЕР_1 відсутня протиправна бездіяльність щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 вищевказаної додаткової винагороди.

Крім того, на звернення ГО «Правозахисна Група «СІЧ» повідомлено заявника, що для прийняття в подальшому рішення про нарахування йому додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень за період з 01.03.2024 (в контексті позовних вимог - з 31.01.2024 по 31.05.2024), необхідно надати до військової частини НОМЕР_1 довідку КП «Рівненський обласний госпіталь ВВ» або інші медичні документи, підтверджуючі, що у вказаний період він перебував саме на стаціонарному лікуванні. Однак, вказані документи відповідачу не надано, натомість, позивач передчасно звернувся до суду з даним позовом.

З врахуванням наведеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні адміністративного позову.

У відповіді на відзив позивач зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» вбачається, що для виплати збільшеної до 100 000 гривень винагороди за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я необхідна наявність двох умов: причинний зв`язок поранення (контузії, травми, каліцтва) (поранення (контузія, травма, каліцтво), ТАК, пов`язані із захистом Батьківщини); факт перебування на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров`я внаслідок такого поранення (контузії, травми, каліцтва).

Позивач вказує, що перебував у стаціонарі відділення фізичної та реабілітаційної медицини Комунального підприємства «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни», який є закладом охорони здоров`я та здійснює діяльність лікарняних закладів. Причинний зв`язок поранення підтверджується довідкою про обставини травми від 14.10.2023 №5038, що також наявна в матеріалах позову. Отже, має право на виплату збільшеної до 100 000 гривень винагороди за час перебування на реабілітаційному лікуванні в закладі охорони здоров`я.

Вважає, що звернення до суду із позовною заявою про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії не є передчасним, оскільки порушення його прав на виплату додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 гривень у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, вже відбулося. Просив адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з червня 2023 року був призваний на військову службу у Збройних Силах України ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З 16.07.2023 позивача зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 14.10.2023 №5038 позивач 22.08.2023 за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань на підставі бойового розпорядження КМП ВМС ЗС України №БР/УО/10т від 09.09.2022 одержав поранення: «МВТ. Акубаротравма. Вогнепальне осколкове сліпе поранення грудного відділу хребта. Параплегія нижніх кінцівок».

У зв`язку з отриманим пораненням позивач перебував в стаціонарі Відділення фізичної та реабілітаційної медицини КП «Рівненський обласний госпіталь BB» згідно копій виписок-епікризів із медичної карти стаціонарного хворого №№628, 968, 1352, 1686, 2039, 2447, у періоди відповідно з 31.01.2024 по 14.02.2024; з 15.02.2024 по 29.02.2024; з 01.03.2024 по 15.03.2024; з 16.03.2024 по 01.04.2024; з 02.04.2024 по 18.04.2024; з 19.04.2024 по 31.05.2024.

Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 12 ААГ №907574 від 30.05.2024 ОСОБА_1 встановлено групу інвалідності ІБ причиною якої є: поранення, травма, так, пов`язані із захистом Батьківщини.

Позивач на звернення Громадської організації «Правозахисна Група «СІЧ» отримав відповідь військової частини НОМЕР_1 від 26.06.2024 №4391 в якій повідомлено, що період з 01.03.2024 по 31.05.202 включно не є підставою для виплати додаткової винагороди у розмірі 100 000 гривень на місяць, оскільки в зазначений період ОСОБА_1 перебував не на стаціонарному лікуванні, а на стаціонарній медичній реабілітації.

Позивач вважаючи, що йому не було виплачено додаткову винагороду у повному обсязі суми 100 000,00 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі-Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64 в Україні введено воєнний стан, який триває по сьогодні.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану №168 (далі - Постанова №168).

Пунктом 1 постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

01.04.2022 до постанови №168 постановою Кабінету Міністрів України №400 внесено зміни, згідно якими до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у пункті 1, у тому числі тих, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивач 22.08.2023 отримав поранення: «МВТ. Акубаротравма. Вогнепальне осколкове сліпе поранення грудного відділу хребта. Параплегія нижніх кінцівок». У період з 31.01.2024 по 31.05.2024 знаходився на стаціонарному лікуванні в наслідок поранення у Відділенні фізичної та реабілітаційної медицини КП «Рівненський обласний госпіталь BB».

Як стверджує відповідач, період перебування позивача з 31.01.2024 по 31.05.2024 на стаціонарному лікуванні у Відділенні фізичної та реабілітаційної медицини КП «Рівненський обласний госпіталь BB» не є підставою для виплати додаткової винагороди встановленої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168.

Згідно визначення, наведеного у частині першій статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», реабілітаційна допомога у сфері охорони здоров`я (далі - реабілітаційна допомога) - діяльність фахівців з реабілітації у сфері охорони здоров`я, що передбачає здійснення комплексу заходів, спрямованих на оптимізацію функціонування осіб, які зазнають або можуть зазнати обмеження повсякденного функціонування у їхньому середовищі; реабілітаційна послуга - послуга, що надається пацієнту реабілітаційним закладом, реабілітаційною установою, закладом охорони здоров`я, соціального захисту або іншим суб`єктом господарювання, які мають право надавати реабілітаційну допомогу згідно із законодавством, та оплачується її замовником. Замовником реабілітаційної послуги можуть бути держава, орган місцевого самоврядування, юридична або фізична особа, у тому числі пацієнт; реабілітація - комплекс заходів, яких потребує особа, яка зазнає або може зазнавати обмеження повсякденного функціонування внаслідок стану здоров`я у взаємодії з її середовищем.

У свою чергу, згідно визначення понять, наведеного у частині першій статті 3 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я», загальний заклад охорони здоров`я - багатопрофільний лікарняний заклад, що надає медичну та реабілітаційну допомогу населенню територіальної громади або декількох громад та забезпечує базові напрями стаціонарної медичної допомоги відповідно до переліку, визначеного Кабінетом Міністрів України, стабілізацію стану пацієнта та його маршрутизацію до кластерних та надкластерних закладів охорони здоров`я.

КП «Рівненський обласний госпіталь BB» є закладом охорони здоров`я в складі якого наявне Відділення фізичної та реабілітаційної медицини.

При цьому суд наголошує, що згідно з дослідженою медичною документацією, позивач проходив реабілітаційне лікування саме в умовах стаціонару в Відділенні фізичної та реабілітаційної медицини КП «Рівненський обласний госпіталь BB».

Крім того, таке лікування відбувалося у зв`язку з пораненнями (контузія, травма, каліцтво), пов`язані із захистом Батьківщини.

У зв`язку з викладеним суд дійшов висновку про наявність умов для виплати позивачу додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, згідно пункту 1 Постанови №168, за час перебування на лікуванні у Відділенні фізичної та реабілітаційної медицини КП «Рівненський обласний госпіталь BB» з 31.01.2024 по 31.05.2024.

Відтак, позивач має право на отримання додаткової винагороди у збільшеному розмірі із розрахунку 100000 грн на місяць за час перебування на стаціонарному лікуванні в період з 31.01.2024 по 31.05.2024 у Відділенні фізичної та реабілітаційної медицини КП «Рівненський обласний госпіталь BB».

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За умовами частини першої статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Суд наголошує, що доказів, які б доводили необґрунтованість заявленого позову, відповідач суду не надав, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Щодо питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

За наслідками розгляду даної справи розподіл судових витрат у відповідності до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись статтями 244-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, з 31.01.2024 по 31.05.2024.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову грошову винагороду у розмірі 100 000 грн за час перебування на стаціонарному лікуванні у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період з 31.01.2024 по 31.05.2024.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

Суддя В.В. Дмитрук