Справа № 400/7926/24
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2024-08-22 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про забезпечення позову

22 серпня 2024 р. № 400/7926/24
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Біоносенко В. В., розглянувши заяву про забезпечення позову в адміністративній справі

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2
до ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 ,
прозаява про забезпечення позову,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 з вимогами: визнати протиправною та скасувати відмову ІНФОРМАЦІЯ_1 у наданні позивачу відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, яка ухвалена протокольним рішенням від 16.08.2024 №19 комісії вказаного ІНФОРМАЦІЯ_2 з причини «відсутності рішення суду про позбавлення батьківських прав матері»; зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_3 прийняти рішення про надання ОСОБА_1 відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації на підставі п.4 частини 1 статті 23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як чоловікові, який самостійно виховує та утримує двох дітей до 18 років.

Одночасно з позовною заявою, 21 серпня 2024 року року, ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення до прийняття кінцевого судового рішення за його позовом, дію протокольного рішення комісії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо надання відстрочки від призову на службу під час мобілізації від 16.08.2024 №19, відповідно до якого позивачу відмовлено в наданні відстрочки від призову на військову службу; зупинити до вирішення по суті справи процес призову позивача на службу, заборонити до вирішення по суті справи за його позовом здійснювати заходи щодо вручення ОСОБА_1 , повістки про призов на військову службу і відправки до військової частини.

Свою позовну заяву та заяву про забезпечення позову, ОСОБА_1 обґрунтував тим, що самостійно виховує малолітню доньку ОСОБА_2 2017 р.н., а тому відповідно до п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» має право на відстрочку від призову. Позивач зазначив, що від спільного проживання з ОСОБА_3 в них в 2017 р. народилася донька. В 2021 році, ОСОБА_4 залишила родину, і де вона знаходиться в теперішній час позивачу невідомо. Позивач з цього часу займається виховання доньки самостійно. Також, позивачу відомо, що ОСОБА_4 позбавлена батьківських прав стосовно своєї іншої старшої доньки ОСОБА_3 . Факт того, що позивач виховує доньку самостійно підтверджується і висновком служби у справах дітей Баштанської міської ради та рішення виконавчого комітету Баштанського району Миколаївської області №326 від 26.10.2023 про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_2 з батьком ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.2 ст.150 КАС України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Суд не вбачає очевидної протиправності рішення відповідача щодо відмови у наданні відстрочки, тобто підстав, передбачених п.2 ч.2 ст.150 КАС України. На переконання суду, очевидна протиправність рішень суб`єкта владних повноважень, це прийнята рішення ним таких рішень, які взагалі не передбачені законодавством України, або прийняти рішень, суб`єктами які не наділенні компетенцією у відповідній сфері. Натомість у цьому випадку, відповідно до ч.7 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», перевірка підстав щодо надання військовозобов`язаним відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації та її оформлення здійснюється територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки.

Питання того, чи має позивач права на відстрочку та наскільки було обґрунтоване рішення відповідача про відмову у наданні відстрочки, що в теперішній час є спірним, і ще повинно бути ретельним чином досліджено та доведено.

Разом з тим, у цьому випадку суд вбачає, що у разі незабезпечення позову шляхом заборони відповідачу здійснювати призов позивачу на військову службу, є ризики, передбачені п.1 ч.2 ст.150 КАС України буде істотно ускладнене чи взагалі унеможливлене виконання рішення суду, та ефективний захист та поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких звернувся позивач або має намір звернутися до суду. У разі фактичного призова позивача на військову службу, навіть у разі задоволення позову, його правом на відстрочку він вже не зможе скористатися, а питання звільнення з військової служби, є більш організаційно складним, а тому підпадає під поняття «ускладнення виконання рішення та ефективного захисту прав».

Крім того, саме у цьому випадку, суд враховує, що позивач звернувся до відповідача про надання відстрочки з підстав, передбачених п.4 ч.1 ст.23 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» як батько, який виховує дитину самостійно. Зазначена обставина впливає на баланс між будь-якими несприятливими наслідками від забезпечення позову, та обсягом прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване рішення про забезпечення позову. У цьому випадку, наслідки забезпечення позову у вигляді тимчасової заборони відповідачу здійснювати призов за мобілізацією позивача, є співмірними з захистом інтересів неповнолітньої дитини, яка може залишитися без батьківського піклування.

Відповідно до ч.1 ст.151 КАС України, позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Частина 3 ст.151 КАС України, не передбачає обмежень на забезпечення позову шляхом заборони здійснення призову на військову службу під час мобілізації.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення заяви позивача про забезпечення позову, шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати призов на військову службу під час мобілізації - ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

В задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення дії протокольного рішення щодо відмови у наданні ОСОБА_1 відстрочки від призову від 16.08.2024 №19, - відмовити, оскільки такий спосіб забезпечення не призведе до захисту прав позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 150, 151, 154 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

1. Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити частково.

2. Забезпечити позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2 шляхом заборони ІНФОРМАЦІЯ_1 здійснювати призов на військову службу під час мобілізації - ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 ), до набрання судовим рішенням у цій справі законної сили.

3. В решті заяви про забезпечення позову відмовити.

4. Апеляційна скарга на цю ухвалу може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (складання) в порядку, визначеному ст.ст. 295-297 КАС України.

Суддя В. В. Біоносенко