Справа № 383/1027/24
Суддя: Замша О. В.
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 383/1027/24
Номер провадження 2-а/383/16/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області у складі: головуючого судді - Замші О.В.,

за участю секретаря судового засідання - Кулі В.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Бобринець Кіровоградської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 20.08.2024 року звернувся до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до ІНФОРМАЦІЯ_1 з позовом про скасування постанови №150 від 05 червня 2024 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП із застосуванням адміністративного стягнення в виді штрафу в розмірі 17000 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що вважає постанову незаконною, необґрунтованою, оскільки правопорушення не вчиняв та був незаконно притягнутий до адміністративної відповідальності. Зазначає, що оскаржувана постанова не містить суті адміністративного правопорушення, відсутній опис обставин, встановлених під час розгляду справи, наведені у постанові формулювання не містять конкретних даних часу, місця порушення. Крім того, розмір штрафу 17000 грн. не відповідає межам санкції статті 210 ч.2 КУпАП, яка передбачає штраф в розмірі від 5100 грн. до 8500 грн., також відсутні відомості про притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.210 КУпАП для можливої кваліфікації повторності.

22 серпня 2024 року позовну заяву прийнято до судового розгляду та призначено судове засідання в порядку спрощеного провадження без виклику учасників на 30 серпня 2024 року об 11 год. 30 хв..

Надано строк до 29 серпня 2024 року ІНФОРМАЦІЯ_1 для подання відзиву на позов. Роз`яснено про обов`язок зареєструвати свій електронний кабінет та про можливість ознайомлення з матеріалами справи через Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему або її окрему підсистему (модуль), що забезпечує обмін документами.

Станом на 30 серпня 2024 року від відповідача відзив на позовну заяву не надходив, інших заяв чи повідомлень також надходило.

Cуд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється Кодексом України про адміністративні правопорушення .

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

За приписами ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з постановою №150 від 05.06.2024 року, винесеною начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 , ОСОБА_1 підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, а саме: ОСОБА_1 не стояв на військовому обліку та не отримував військово-обліковий документ. Порушив правила військового обліку відповідно до ст. 1 та ст. 36 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та пункт 3.2 глави 3 Наказу МОУ №408 від 14.08.2008р.

Ч.1 ст.210 КУпАП передбачає порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Ч.2 ст.210 КУпАП передбачає повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню.

Керуючись ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ч.1 ст.283 КУпАП передбачено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Керуючись ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Таким чином, зміст постанови у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 288 КУпАП постанову по справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення, може бути оскаржено у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд.

Згідно з ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Стаття 72 КАС України передбачає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Так, оцінюючи оскаржувану постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, слід звернути увагу на наступне.

За змістом постанови №150 від 05.06.2024 року позивач ОСОБА_1 порушив правила військового обліку, передбачені ст. 36 Закону України про "Про військовий обов`язок і військову службу". Разом з тим, вказана стаття регулює військовий облік громадян України, які перебувають за кордоном, зокрема особливості ведення військового обліку громадян України, які постійно або тимчасово перебувають за кордоном, визначаються Кабінетом Міністрів України, при цьому будь-яких відомостей про те, що ОСОБА_1 перебував чи не перебуває за кордоном, чи перетинав кордон матеріали справи не містять, як і не містить такої інформації оскаржувана постанова.

Суть правопорушення сформульована наступним чином: "Громадянин ОСОБА_1 не стояв на військовому обліку та не отримував військово-обліковий документ".

Таким чином суть викладеного правопорушення не відповідає нормативному акту, про порушення якого вказано. Крім того, суть правопорушення не є конкретною та такою, що містить всі обставини, які підлягають встановленню, зокрема час вчинення, місце, коли у позивача виник обов`язок стати на військовий облік та отримання військово-облікового документа, зазначення нормативного акту, який регулює цей обов`язок та відповідальність за його порушення.

Крім того, суд звертає увагу на інші порушення, допущені при винесенні оскаржуваної постанови.

Так, частиною 2 ст.210 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, у вигляді штрафу. Разом з тим, докази на підтвердження притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 210 КУпАП в матеріалах справи відсутні.

Викладені недоліки, допущені при складенні та оформленні адміністративного матеріалу, є суттєвими, оскільки не дозволяють встановити наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення в діях особи, яка притягається до відповідальності, що, в свою чергу, позбавляє можливості достовірно встановити обставини правопорушення та вірно кваліфікувати діяння.

Недотримання відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення приписів передбачених, статтями 278, 279, 280 КУпАП, свідчить про невідповідність оскаржуваної постанови вимогам закону, також відповідачем не було вжито всіх заходів до повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин, що мали значення для правильного вирішення справи належним чином, та з огляду на відсутність доказів, які б у достатній мірі і беззаперечно свідчили про вчинення позивачем ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП та його винуватість, суд вважає оскаржувану постанову незаконною та такою, що підлягає скасування.

Відповідно до норм чинного законодавства в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У свою чергу відповідач будь-яких письмових відзивів, що обґрунтовують доводи його заперечень до суду не надав.

Дослідивши подані позивачем докази в сукупності, оцінивши їх за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд прийшов до висновку, що вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП не була доведена.

Отже, враховуючи відсутність належних, допустимих та достатніх доказів, які б свідчили про наявність в діях позивача ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Стаття 132 КАС України визначає види судових витрат, згідно з якою судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 605,60 грн.

Керуючись ст. 6, 10, 14, 241-246, 255, 286, 293 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, №150 від 05.06.2024 року, винесену начальником ІНФОРМАЦІЯ_1 полковником ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП.

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 605 грн. 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення судом першої інстанції.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Найменування сторін:

- позивач: ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 , місцезнаходження за адресою: АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_2 .

Повний текст судового рішення проголошено 30.08.2024 року

Суддя Олена ЗАМША