Справа № 340/629/24
Суддя: Р.І. БРЕГЕЙ
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2024 року справа № 340/629/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брегея Р.І., розглянувши в м.Кропивницький в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у порядку письмового провадження) адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 (далі військова частина) про визнання протиправною відмови у вчиненні дії і зобов`язанні вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду зі заявою до відповідача про визнання протиправною відмови у видачі направлення на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я поза розташуванням військової частини і проходження огляду військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби.

Водночас просив суд зобов`язати військову частину вчинити такі дії.

Пояснив, що під час проходження військової служби погіршився стан здоров`я, на що не реагує відповідач.

Військова частина не подала відзиву на позов, хоча виконала ухвалу суду про витребування доказів (а.с.39-87).

06 лютого 2024 року суд відкрив спрощене позовне провадження без виклику сторін (а.с.27-28).

Суд, дослідивши матеріали справи, зробив висновок про відмову у задоволенні позову з таких підстав.

Встановлені обставини і факти, що стали підставами звернення до суду.

Так, з 01 липня 2022 року ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині на посаді старшого вогнеметника роти радіаційного, хімічного, біологічного захисту (а.с.72).

12 січня 2024 року командир згаданої роти подав рапорт командиру військової частини про призначення службового розслідування за фактом неприбуття позивача з відпустки (а.с.58).

12 січня 2024 року призначили службове розслідування (а.с.56-57).

Під час службового розслідування встановили, що ОСОБА_1 мав прибути з відпустки 13 грудня 2023 року (а.с.43-55).

Перебуваючи у відпустці, лікувався в умовах стаціонару медичного закладу (а.с.43-45).

03 січня 2024 року завершив стаціонарне лікування (а.с.81).

09 січня 2024 року ОСОБА_1 сповістив командира роти про лікування і надіслав виписку з медичної картки стаціонарного хворого від 03 січня того ж року (а.с.58).

10 січня 2024 року позивач сповістив командира роти, що не збирається проходити військову службу, так як продовжить лікування (а.с.58).

У виписці з медичної картки стаціонарного хворого від 03 січня 2024 року не зазначено про потребу подальшого стаціонарного лікування і неможливість прибуття до військової частини (захворювання гайморових пазух) (а.с.81).

04 січня 2024 року ОСОБА_1 надіслав рапорт до військової частини про видачу направлення на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я поза розташуванням військової частини і проходження огляду військово-лікарською комісією з метою визначення придатності до військової служби (а.с.17-19).

15 січня 2024 року військова частина надіслала позивачу лист, яким повідомила, що для вирішення рапорту потрібно з`явитися до підрозділу з відповідними документами, що підтверджують стан здоров`я (а.с.20).

Відповідач не надав доказів призупинення військової служби ОСОБА_1

Позов подано до суду 02 лютого 2024 року (а.с.1-5).

Юридична оцінка, встановлених судом, обставин і фактів справи.

Перш за все, приписами пункту 6.1 Розділу 2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) (далі Положення), яке затверджено наказом Міністерства оборони України від 14 серпня 2008 року №402, встановлено, що направлення на медичний огляд військовослужбовців проводиться: прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, штатних ВЛК, керівниками ІНФОРМАЦІЯ_1 , начальниками (керівниками) закладів охорони здоров`я за місцем лікування, органів військового управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, органами прокуратури, судом у порядку та з метою, визначеними цим Положенням.

Прямі начальники від командира окремої частини, йому рівних та вище мають право направляти підпорядкованих військовослужбовців на медичний огляд ВЛК з метою визначення ступеня придатності до військової служби за рекомендацією лікаря, у разі виявлення у військовослужбовця під час обстеження або лікування захворювань, наслідків травми (поранення, контузії, каліцтва), що можуть обмежувати придатність або зумовлювати непридатність до військової служби.

Отже, командир військової частини НОМЕР_2 направити ОСОБА_1 на медичний огляд військово-лікарської комісії лише за рекомендацією лікаря.

Положення не визначає належність лікаря виключно до військової частини.

Ним міг бути і лікар, що працює за її межами.

У виписці з медичної картки стаціонарного хворого від 03 січня 2024 року не зазначено про рекомендацію проходження огляду військово-лікарською комісією.

Рекомендацію міг дати і лікар військової частини.

Щоб отримати її, ОСОБА_1 мав бути оглянутий ним.

Щоб бути оглянутим, позивач мав з`явитися до військової частини.

У виписці з медичної картки стаціонарного хворого від 03 січня 2024 року не зазначено, що ОСОБА_1 обмежений в пересуванні.

Тому у командира військової частини не існувало підстав для видачі направлення про проходження огляду військово-лікарською комісією.

Що стосується видачі направлення на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я поза розташуванням військової частини, то суд зазначає наступне.

Так, військова частина відноситься до бригад, яка складається з батальйонів.

Приписами пункту 87-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, який затверджено Законом України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України», встановлено, що на доповнення вимог, викладених у статтях 82-84 цього Статуту, начальник медичної служби полку (окремого батальйону, батальйону) зобов`язаний: організовувати якісне проведення медичного огляду та обстеження особового складу, особисто брати участь в амбулаторному прийомі, оглядати хворих, що перебувають у медичному пункті і направляються до закладів охорони здоров`я; знати стан хворих, що залишаються в медичному пункті, і контролювати їх лікування; знати стан хворих, що перебувають в інших закладах охорони здоров`я, і періодично їх відвідувати.

Отже, направленню до закладів охорони здоров`я передує медичний огляд військовослужбовця.

Так як ОСОБА_1 не прибув на медичний огляд, маючи таку можливість, тому військова частина не мала підстав для видачі направлення на стаціонарне лікування до закладу охорони здоров`я.

Таким чином у задоволенні позову належить відмовити.

Сторони не понесли судових витрат (а.с.27-28).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.139, 243-246, 257 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду в апеляційному окрузі, що включає Дніпропетровську, Запорізьку та Кіровоградську області, протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Р.І. БРЕГЕЙ