Справа № 140/5741/24
Суддя: Ксензюк Андрій Ярославович
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року ЛуцькСправа № 140/5741/24

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Ксензюка А.Я.,

розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом (до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправною бездіяльності щодо припинення виплати пенсії в розмірі 58% грошового забезпечення за участь в ліквідації Чорнобильської катастрофи під час проходження служби як ліквідатору ІІ категорії згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»; зобов`язати перерахувати та виплатити з 26.11.2023 58% відповідного грошового забезпечення за участь в ліквідації Чорнобильської катастрофи під час проходження служби, як ліквідатору ІІ категорії згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Зазначає, що 19.01.1998 позивачу було призначено пенсію у розмірі 58% відповідного грошового забезпечення, зокрема 5% з яких як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Починаючи з 01.01.2008 ГУ ПФУ у Волинській області було зменшено розмір пенсійної виплати з 58% до 53%, у зв`язку з чим 22.04.2024 позивач звернувся до відповідача із заявою у якій просив здійснити перерахунок пенсії згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Однак, 17.05.2024 відповідач листом відмовив у проведенні перерахунку.

Вважаючи рішення відповідача протиправним позивач звернувся до суду з цим позовом.

Ухвалою судді від 12.06.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.29).

У відзиві на позовну заяву від 10.07.2024 представник відповідача проти позову заперечив з наступних підстав. Вказав, що позивачу пенсія призначена з 09.12.1997 відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» за вислугу років в розмірі 58 % грошового забезпечення (50% - за 20 років вислуги, 3% - за 1 рік вислуги понад 20 років; 5% - як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2).

Приписами статті 13 Закону №2262-XII, яка діяла на час призначення пенсії позивачу, його пенсія була збільшена на 5% відповідних сум грошового забезпечення, як учаснику ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи категорії 3. Також на той цієї час, як і в даний час, діяла норма, що загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

3 29.04.2006 відповідно до Закону України від 04.04.2006 Nє3591-IV «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців» було внесено зміни до статті 13 Закону, яким виключено положення щодо збільшення розміру пенсії за вислугу років.

Оскільки на момент проведення перерахунку пенсій згідно постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу», а саме на січень 2008 року діяла редакція статі 13 Закону із змінами, внесеними 29.04.2006, органи Пенсійного фонду України не мали правових підстав для застосування інших норм законодавства, які втратили чинність.

З урахуванням наведеного починаючи з 01.01.2016 пенсія Позивачу була перерахована, виходячи з розміру 53 % від грошового забезпечення.

3 огляду на зазначене, з 01.01.2016 позивачу не виплачувалося збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5% відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи, оскільки за нормами законодавства, яке було чинне до 01.01.2008 та відповідно до діючого законодавства збільшення розміру пенсії по інвалідності на 5% відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесенні до ІІ та III категорії постраждалих не передбачено.

Таким чином, з огляду на викладене, відповідач у спірних правовідносинах, діяв правомірно, на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, а тому його дії не можна вважати протиправними.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивач, ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Волинській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

ОСОБА_1 з 19.01.1998 призначено пенсію за вислугу років, відповідно до статті 13 Закону №2262 у розмірі 58 % сум грошового забезпечення (50% - за 20 років вислуги, 3% - за 1 рік вислуги понад 20 років; 5% - як учаснику ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС категорії 2).

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку пенсії позивача станом на 01.01.2007, основний розмір його пенсії позивача складав 58% грошового забезпечення (вислуга років - 21, з урахуванням участі на ЧАЕС) у розмірі 736,03 грн. Також зазначено, що позивач відноситься до ІІ категорії ЧАЕС (а.с.15).

Разом з тим, згідно розрахунку пенсії позивача станом на 01.04.2008, основний розмір його пенсії зменшився та складає 53% грошового забезпечення (вислуга років - 21, з урахуванням участі на ЧАЕС), водночас розмір пенсії вже складає 1 001,56 грн (а.с.16).

22.04.2024 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про здійснення перерахунку основного розміру пенсії заявника виходячи із 58% сум грошового забезпечення (а.с.10-11).

Листом від 17.05.2024 ГУ ПФУ у Волинській області повідомило, що відповідно до статті 13 Закону № 2262, в редакції, яка діяла на дату призначення позивачу пенсії, пенсії за вислугою строків служби, призначалися особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше: за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» з 01.01.2008 проведений перерахунок раніше призначеної пенсії, після якого розмір пенсії було зменшено з 58% до 53% сум грошового забезпечення відповідно до вимог чинного законодавства (а.с.12-13).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керується таким.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" № 2262-ХІІ від 09.04.1992 року (далі - Закон України №2262-ХІІ).

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закон України №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення позивачу пенсії) особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно пунктів "а" і "в" частині 1 статті 13 Закону України №2262-ХІІ (у редакції, чинній на час призначення пенсії позивачу) пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах, зокрема,

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення;

в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.

Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Судом встановлено, що позивачу з 19.01.1998 була призначена пенсія за вислугу років у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення. Станом на 01.01.2007 розмір пенсії позивача визначений у розмірі 55% відповідних сум грошового забезпечення як учаснику ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 2 категорії (а.с.15).

Законом України "Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців" №3591-ІV від 04.04.2006 року, який набрав чинності з 29.04.2006 року, були внесені зміни до ст. 13 Закону України №2262-ХІІ, та виключені положення щодо збільшення на 5 процентів розміру пенсії особам, зазначеними в пунктах "а" і "б" цієї статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 2.

Враховуючи вищезазначені законодавчі зміни та здійснюючи перерахунок пенсії з 01.01.2008 на виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу" №1294 від 07.11.2007, відповідач керувався нормами, чинними на час здійснення такого перерахунку, зокрема, відповідно до яких було виключено положення щодо збільшення розміру пенсії за вислугу років на 5 відсотків відповідних сум грошового забезпечення особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до 2-ї категорії.

Враховуючи вищезазначене, з 01.01.2008 розмір пенсії позивача зменшився на 5% та складав вже 53% грошового забезпечення.

В той же час, відповідно до статті 63 Закону України №2262-ХІІ перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України (міліції та податкової міліції), які мають право на пенсійне забезпечення або одержують пенсію на умовах цього Закону, здійснюється з урахуванням видів грошового забезпечення, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством для поліцейських.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, стаття 63 Закону України №2262-ХІІ визначає обов`язковою підставою для здійснення перерахунку пенсії - підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

В свою чергу, Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 року №45 затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45)

За п.4 Порядку №45 перерахунок пенсії здійснюється на момент виникнення такого права і проводиться у строки, передбачені частинами другою і третьою статті 51 Закону. Якщо внаслідок перерахунку розмір зменшується, пенсія виплачується в раніше встановленому розмірі.

Аналізуючи вищезазначене суд приходить до висновку, що внесені Законом України №3591-ІV зміни до ст.13 Закону України №2262-ХІІ щодо відсоткового розміру пенсії стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі призначення пенсії, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Разом з тим, стаття 63 Закону України №2262-ХІІ, яка стосується перерахунку раніше призначених пенсій, не зазнала змін після внесення Законом України №3591-ІV від 04.04.2006 року змін до Закону України №2262-ХІІ

Враховуючи вищезазначене, а також те, що відповідач самостійно при призначенні позивачу пенсії з 1998 року визначив основний її розмір у відсотковому значенні 58%, то при перерахунку пенсії з 01.01.2008 у пенсійного органу не було підстав для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням нової редакції статті 13 Закону України №2262-ХІІ, оскільки при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, а відсоткове значення розміру пенсії, яке обчислювалося при її призначенні, не змінюється.

Крім того, 21.02.2018 Кабінет Міністрів України прийняв постанову №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", якою постановив перерахувати пенсії, призначені згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) до 01.03.2018 року (крім пенсій, призначених згідно із Законом особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) та поліцейським), з урахуванням розміру окладу за посадою, військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років за відповідною або аналогічною посадою, яку особа займала на дату звільнення із служби (на дату відрядження для роботи до органів державної влади, органів місцевого самоврядування або до сформованих ними органів, на підприємства, в установи, організації, вищі навчальні заклади), що визначені станом на 01.03.2018 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 року №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб".

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, на виконання вказаної ГУ ПФУ у Волинській області здійснило позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.05.2018 у розмірі 53% суми грошового забезпечення (а.с.17).

Вирішуючи питання про застосування Закону України №2262-ХІІ у часі суд зазначає, що відповідно до абзацу 2 пункту 2 рішення Конституційного Суду України від 09.02.1999 №1-рп/99 за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині 1 статті 58 Конституції України, за якою дії нормативно-правового акту в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовуються той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Конституційний Суд України неодноразово розглядав питання, пов`язані з реалізацією права на соціальний захист, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція України виокремлює певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них зокрема, належать громадяни, які відповідно до статті 17 Конституції України перебувають на службі у військових формуваннях та правоохоронних органах держави, забезпечуючи суверенітет і територіальну цілісність України, її економічну та інформаційну безпеку, а саме - у Збройних Силах України, органах Служби безпеки України, міліції, прокуратури, охорони державного кордону України, податкової міліції. Управління державної охорони України, державної пожежної охорони, Державного департаменту України з питань виконання покарань тощо (рішення Конституційного Суду України від 06.07.1999 №8-рп/99 у справі щодо права на пільги та від 20.03.2002 №5-рп/2002 у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій).

У зазначених рішеннях Конституційний Суд України вказав, що необхідність додаткових гарантій соціальної захищеності цієї категорії громадян які під час проходження служби, так і після її закінчення зумовлена насамперед тим, що служба у Збройних Силах України, інших військових формуваннях та правоохоронних органах держави пов`язана з ризиком для життя і здоров`я, підвищеними вимогами до дисципліни, професійної придатності, фахових, фізичних, вольових та інших якостей.

У постанові від 03.04.2018 року по справі №175/1665/17 (2-а175/41/17) Верховний Суд зазначив, що при розрахунку розміру підвищення до пенсії максимальний її розмір має обраховуватися із вказаного у довідці грошового утримання, але виходячи із розміру пенсії у відсотках, право на які особа набула на момент виходу на пенсію і розмір яких не може бути зменшено наступними змінами в законодавстві.

У пункті 50 рішення по справі "Щокін проти України" Європейський суд з прав людини вказує, що перша та найважливіша вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає в тому, що будь-яке втручання публічних органів у мирне володіння майном повинно бути законним. Позбавлення власності можливе тільки "на умовах, передбачених законом".

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи, що під час розгляду даної справи пенсійний орган не довів правомірності власних дій щодо зменшення розміру пенсії позивача за вислугу років з 58% до 53% грошового забезпечення при проведенні перерахунку його пенсії, суд вважає за необхідне задовольнити адміністративний позов ОСОБА_1 шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови в перерахунку пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 58% сум грошового забезпечення та зобов`язати відповідача здійнити перерахунок та виплату пенсії позивачу виходячи із 53% сум грошового забезпечення, в межах шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом з 26.11.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Крім того, зважаючи на відсутність документально підтверджених судових витрат пов`язаних із розглядом справи, питання про їх розподіл судом не вирішується.

Керуючись статтями 243 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, задовольнити.

Визнати протиправним дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо припинення виплати пенсії ОСОБА_1 , виходячи із 58% сум грошового забезпечення грошового забезпечення за участь в ліквідації Чорнобильської катастрофи під час проходження служби як ліквідатору ІІ категорії згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перерахувати та виплачувати пенсію ОСОБА_1 з 26.11.2023, виходячи із 58% сум грошового забезпечення за участь в ліквідації Чорнобильської катастрофи під час проходження служби, як ліквідатору ІІ категорії згідно статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області 43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, 22-В, ).

Суддя А.Я. Ксензюк