Справа № 601/1229/24
Суддя: Черніцька І. М.
Дата ухвалення: 2024-08-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 601/1229/24
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 серпня 2024 року м.Тернопіль
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:
- головуючої судді Черніцької І.М.
- за участю секретаря судового засідання Демборинського М.Р.
сторони в судове засідання не з`явились
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,-
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління Національної поліції в Тернопільській області, Кременецького РВП ГУНП в Тернопільській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.
Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 червня 2024 року позов задоволено. Поновлено строк на оскарження постанови. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №619371 від 04 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень та закрито провадження у справі. Вирішено питання повернення сплаченого судового збору.

21 червня 2024 року, за допомоги системи електронний суд, представник позивача адвокат Мацей А.М. подав до суду заяву про стягнення витрат на професійну правову допомогу адвоката, на підтвердженого чого долучив відповідні документи. Просив стягнути з Головного управління Національної поліції у Тернопільській області 4400 грн судових витрат пов`язаних із наданням правничої допомоги.

У судове засідання сторони не з`явились, хоча про час та місце його були повідомлені належним чином.

Попередньо від відповідача будь-яких заперечень щодо розміру витрат на професійну правову допомогу суду не надходило.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 252 КАС України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд, розглянувши заяву, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 21 червня 2024 року позов ОСОБА_1 задоволено. Поновлено строк на оскарження постанови. Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №619371 від 04 вересня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення із накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 гривень та закрито провадження у справі. Вирішено питання повернення сплаченого судового збору.

При цьому, рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу.

У позові позивач зазначав, що орієнтована суму понесених судових витрат становить 5000 грн. та у прохальній частині позовної заяви просив стягнути з Головного управління Національної поліції на його користь судові витрати.

21 червня 2024 року у день ухвалення судового рішення по суті спору у даній справі, представник позивача- адвокат Мацей А.М. подав до суду заяву про розподіл витрат на професійну правову допомогу у розмірі 4400 грн та долучив підтверджуючі документи

Відповідно до вимог частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За змістом пункту 1 частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Згідно з вимогами частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За частиною четвертою статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з вимогами абзацу першого частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до вимог частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Відповідно до вимог частини першої статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з вимогами частини третьою статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

За частиною п`ятою статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

За змістом частини першої статті 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).

Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до початку розгляду справи по суті повідомлено суд про те, що він очікує понести судові витрати у розмірі 5000 грн.

У встановлений законом строк позивач подав до суду докази понесення таких витрат, а саме: договір про надання правничої допомоги від 10 квітня 2024 року; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВС за №1131342 від 10 квітня 2024 року; детальний опис робіт виконаних адвокатом та здійснених витрат, необхідних для надання правової допомоги від 17 червня 2024 року; акт виконаних робіт від 17 червня 2024 року за підписами ОСОБА_1 та адвоката Мацея А.М.

Як вбачається із умов п. п. 4.11,4.12 Договору про надання правничої допомоги від 10 квітня 2024 року, сторони погодили гонорар адвоката у розмірі 4400 грн, який сплачується після закінчення розгляду справи по суті у суді першої інстанції, на протязі п`яти днів, з моменту отримання відповідної вимоги Адвоката про оплату гонорару.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважила, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Подібний висновок викладений у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. А згідно з частиною сьомою цієї ж статті КАС України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Тобто, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц вказала про виключення ініціативи суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Отже, принцип співмірності розміру витрат на професійну правничу допомогу повинен застосовуватися відповідно до вимог частини шостої статті 134 КАС України за наявності клопотання іншої сторони.

Це означає, що відповідач, як особа, яка заперечує зазначений позивачем розмір витрат на оплату правничої допомоги, зобов`язаний навести обґрунтування та надати відповідні докази на підтвердження його доводів щодо неспівмірності заявлених судових витрат із заявленими позовними вимогами, подавши відповідне клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, а суд, керуючись принципом співмірності, обґрунтованості та фактичності, вирішує питання розподілу судових витрат керуючись критеріями, закріпленими у ст. 139 КАС України.

Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка була викладена в постановах Верховного Суду від 09.03.2021 по справі № 200/10535/19-а, від 05.08.2020 у справі № 640/15803/19, від 09.05.2023 у справі № 340/9009/21, від 08.11.2023 у справі № 160/17970/21, від 16.05.2024 у справі № 320/4539/21, Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2023 у справі № 9901/459/21.

Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та міцсе судового розгляду, отримавши заяву про стягнення витрат на професійну правову допомогу, будь -яких заперечень щодо розумності та співмірності розміру судових витрат, у тому числі і у поданому відзиві на позов, суду не надав.

Враховуючи вищенаведене та відсутність будь-яких заперечень відповідача щодо розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що слід ухвалити додаткове рішення у даній справі та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4400 грн.

Керуючись ст. ст. 9, 72-77, 134, 139, 143, 242, 244-246, 252, 257, 271, 286 Кодексу адміністративного судочинства, суд, -

У Х В А Л И В:

Ухвалити у даній справі додаткове рішення, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Тернопільській області в користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 4400 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про учасників справи:

Позивач: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі: Головне управління Національної поліції в Тернопільській області, вул. Валова, 11, м. Тернопіль; ;

Кременецьке РВП ГУНП в Тернопільській області, вул. Драгоманова, 5, м. Кременець Кременецького району Тернопільської області; .

Повне судове рішення складено 13 серпня 2024 року.

Головуюча суддя І.М. Черніцька