Справа № 340/5092/24
Суддя: А.В. САГУН
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Кропивницький Справа № 340/5092/24

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішень, -

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №69 від 26.04.2024;

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №69 від 07.05.2024.

В обґрунтування вимог представником позивача зазначено, що рішенням відповідача від 14.02.2024 №69 позивачу з 06.02.2024 призначено пенсію за вислугу років. В лютому 2024 року, в зв`язку з продовженням позивачем роботи у цивільній авіації, ним, до відповідача надано заяву на призупинення пенсійної виплати. Однак, 09.05.2024 відповідачем повідомлено позивача, що в ході перевірки правильності призначення пенсії було встановлено, що періоди роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років з 09.01.2001 по 24.05.2007 в «Міжнародній акціонерній авіаційній компанії «УРГА» враховано згідно довідки від 26.01.2024 № 26-01-2024, виданої "ПАТ Авіакомпанія „Міжнародні авіалінії України". При цьому, відомості про реорганізацію компанії до заяви не долучено. Також, до матеріалів ЕПС не долучено льотну книжку з відповідними записами про фах, тип повітряного судна, наліт годин та види робіт, що виконувались. Крім того, до страхового стажу було безпідставно враховано період роботи на території російської федерації з 01.10.1992 по 06.07.1996. Електронну пенсійну справу №69 приведено у відповідність до вимог чинного законодавства. Рішенням (прийнятим ГУ ПФУ в Тернопільській області) від 26.04.2024 №69 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне забезпечення". Позивач вважаючи рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області №69 від 26.04.2024 та рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області (прийняте на підставі рішення від 26.04.2024 №69) від 07.05.2024 №69 протиправними звернувся за захистом порушеного права до суду.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ( відповідач 1) відзив на позовну заяву не надано.

Представником Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області ( відповідач 2) подано відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні вимог пославшись на те, що головне управління не є належним відповідачем у даній справі, оскільки не порушувало права та інтереси позивача, не опрацьовувало документи для призначення пенсії за віком та не приймало спірного рішення. Рішення від 07.05.2024 Головного управлінням в Кіровоградській області є рішенням про блокування виплати, так як рішенням від 26.04.2024 Головного управління в Тернопільській області відмовлено позивачу в призначення пенсії.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

06.02.2024 позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугу років з наданням відповідних документів ( а.с.54-55, 6).

Рішенням відповідача 2 про призначення пенсії за вислугу років № 69 від 14.02.2024 ( а.с.7) позивачу призначено пенсію за вислугу років, умови призначення Закон України «Про пенсійне забезпечення».

Обчислення розміру пенсії було проведено з урахуванням страхового стажу 54 роки 8 місяців 3 дні, в тому числі спеціального стажу , що дає право на пенсію на вислугу років ( льотний склад) 41 рік 8 місяців.

21.02.2024 позивачем подано до відповідача 2 заяву про працевлаштування з 12.02.2024 (а.с.50-51).

28.02.2024 позивачу видане пенсійне посвідчення № НОМЕР_1 , вид пенсії вислуга років, термін дії довічно ( а.с.5).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області повторно розглянуто заяву позивача про призначення пенсії від 06.02.2024 та прийнято рішення №69 від 26.04.2024, яким позивачу відмовлено в призначенні пенсії за вислугу років в зв`язку із відсутністю необхідного спеціального стажу, який дає право для призначення пенсії ( а.с.30-31).

У рішенні вказано, що страховий стаж становить 25 років 02 місяці 20 днів; спеціальний стаж працівника льотного складу відсутній.

За доданими до заяви документами до страхового стажу не враховано періоди роботи в російській федерації з 01.10.1992 по 06.07.1996, оскільки з 01 січня 2023 року російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року. Пенсії громадянам, які" проживали/працювали на території російської федерації, призначаються на умовах, визначених Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІУ "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". При цьому до страхового стажу зараховуються періоди роботи (служби) на території РРФСР по 31 грудня 1991 року.

До спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років не враховано період з 04.06.2007 по 12.01.2024, оскільки свідоцтво члена екіпажу повітряного судна цивільної авіації та льотна книжка з відповідними записами про фах, тип повітряного судна, наліт годин та види робіт, що виконувались, не надано; період з 09.01.2001 по 24.05.2007, оскільки документи, що підтверджують стаж роботи, який дає право на призначення пенсії, що передбачені Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», не надані.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області листом від 29.04.2024 № 1900-0303-9/20707 визнала рішення про призначення пенсії позивачу №69 від 14.02.2024 не дійсним ( а.с.31, зворотній бік).

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області прийнято рішення №69 від 07.05.2024 про блокування виплати пенсії позивачу на підставі рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №69 від 26.04.2024 про відмову позивачу в призначення пенсії та листа від 29.04.2024 № 1900-0303-9/20707 ( а.с.57).

Видом перерахунку у зазначеному рішенні відповідача 2 вказано в зв`язку з документами, які містять недостовірні відомості.

Не погоджуючись з відмовою в призначенні пенсії за вислугу років та блокуванням виплат, позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Щодо визнання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області рішення про призначення пенсії позивачу не дійсним.

Відповідно до ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII ( далі по тексту Закон № 1788-XII) пенсії за вислугу років встановлюються окремим категоріям громадян, зайнятих на роботах, виконання яких призводить до втрати професійної працездатності або придатності до настання віку, що дає право на пенсію за віком.

Згідно положень ст. 80 Закону № 1788-XII заява про призначення пенсії працюючим подається за місцем роботи, а непрацюючим - до зазначених у статті 81 цього Закону органів за місцем проживання заявника.

Відповідно до ст. 81 Закону № 1788-XII призначення пенсій і оформлення документів для їх виплати здійснюється органами Пенсійного фонду України.

Суд зазначає, що відповідачами за результатами розгляду однієї заяви позивача та доданих документів прийнято два протилежних рішення.

За приписами частини 1 статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частиною 2 зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 2 Положення про головні управління Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за №41/26486 (далі Положення №№28-2), Головне управління Фонду у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, іншими нормативно-правовими актами, а також постановами правління Фонду, у тому числі цим Положенням, та наказами Фонду.

За приписами статті 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Конституція України є нормами прямої дії.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.

Суд зазначає, що органом пенсійного фонду позивачу було призначено пенсію за вислугою років за результатами розгляду його заяви та доданих документів.

Чинним законодавством України не передбачено право органу пенсійного фонду повторно розглядувати заяву після прийняття рішення про призначення пенсії та визнавати рішення про призначення пенсії не дійсним.

Відповідачами до суду не надано правого обґрунтування таких дій суб`єкта владних повноважень та відповідних доказів.

Таким чином, дії щодо повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії та визнання рішення про призначення пенсії не дійсним вчинені відповідачем 1 не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

З огляду на викладене, суд відповідно до ст. 9 КАС України, з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів позивача, вважає за необхідне вийти за межи позовних вимог та визнати протиправними дії відповідача 1 щодо визнання рішення про призначення пенсії позивачу №69 від 14.02.2024 не дійсним.

Щодо правомірності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №69 від 26.04.2024.

Так, вказане рішення є протиправним, оскільки у відповідача 1 були відсутні правові підстави для повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії, після прийняття рішення про призначення пенсії.

Щодо обґрунтувань рішення відповідача 1 №69 від 26.04.2024 то суд зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 53 Закону №1788-XII, працівникам льотно-випробного складу та особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і бортоператорам, які виконують спеціальні роботи в польотах, пенсії обчислюються з середньомісячного заробітку за роботу, що дає право на пенсію за вислугу років (частина перша статті 64 та статті 65, 66, 69), одержуваного перед її припиненням, і призначаються в розмірах, передбачених частинами першою-третьою, шостою статті 19 та статтею 21 цього Закону для пенсій за віком, і не можуть перевищувати 85 процентів заробітку для працівників льотно-випробного складу та 75 процентів заробітку для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах. При цьому розмір пенсії для осіб льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотів, штурманів, бортінженерів, бортмеханіків, бортрадистів, льотчиків-наглядачів) і бортоператорів, які виконують спеціальні роботи в польотах, не може перевищувати дві з половиною величини середньої заробітної плати працівників, зайнятих в галузях економіки України, за календарний рік, що передує місяцю, з якого призначається пенсія.

Згідно ч.1 ст.54 Закону №1788-XII, право на пенсію за вислугу років мають такі категорії робітників і службовців авіації, а також льотно-випробного складу, незалежно від відомчої підпорядкованості підприємств, установ і організацій, в яких вони зайняті: а) працівники льотного і льотно-випробного складу після досягнення 50 років і за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при набутті вислуги років на цих посадах: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок; з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років у чоловіків і не менше 21 року у жінок; з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців у чоловіків і не менше 21 року 6 місяців у жінок.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу: які в період до 1 січня 2016 року мали вислугу років на відповідних посадах не менше тривалості, передбаченої абзацами першим та другим цього пункту; 1976 року народження і старші за наявності вислуги років на цих посадах, передбаченої абзацами другим - одинадцятим цього пункту, та після досягнення ними такого віку: 45 років - які народилися з 1 січня 1971 року по 30 червня 1971 року; 45 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1971 року по 31 грудня 1971 року; 46 років - які народилися з 1 січня 1972 року по 30 червня 1972 року; 46 років 6 місяців - які народилися з 1 липня 1972 року по 31 грудня 1972 року.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04.06.2019 року, визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII. Положення пункту "а" статті 54, статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII зі змінами, внесеними законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII, визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Враховуючи Рішенням Конституційного Суду України №2-р/2019 від 04.06.2019 року, стаття 54 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 5 листопада 1991 року №1788-XII підлягає застосуванню у редакції до внесення змін Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII.

Згідно з вимогами п. "а" ст. 54 Закону №1788-XII, у редакції до внесення змін Законами України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо пенсійного забезпечення" від 2 березня 2015 року №213-VIII, "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України" від 24 грудня 2015 року №911-VIII, право на пенсію за вислугу років мають працівники льотного і льотно-випробного складу за наявності вислуги років на цих посадах станом на 1 квітня 2015 не менше 25 років у чоловіків і не менше 20 років у жінок та після цієї дати при набутті вислуги років на цих посадах, зокрема, з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців у чоловіків і не менше 24 років 6 місяців у жінок.

Перелік посад працівників льотного складу, порядок обчислення строків вислуги років для призначення їм пенсій, а також порядок призначення і виплати пенсій льотно-випробному складу затверджуються в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 лютого 2000 №264 "Про порядок обчислення заробітку для призначення пенсії особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації" встановлено, що особам льотних екіпажів повітряних суден цивільної авіації (пілотам, штурманам, бортінженерам, бортмеханікам, бортрадистам, льотчикам-наглядачам) і борт операторам, які виконують спеціальні роботи в польотах, заробіток для обчислення пенсії визначається згідно з пунктом 7 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. №418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу".

Порядок обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, Перелік посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, Порядок призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. №418 "Про затвердження нормативних актів з питань призначення пенсій за вислугу років працівникам авіації і льотно-випробного складу".

Відповідно до Переліку посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, до посад працівників льотного складу, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років належать: 1. Члени екіпажів повітряних суден та інших літальних апаратів. 2. Льотно-інструкторський склад. 3. Командно-льотний склад: керівники (їх заступники), інспектори й інші спеціалісти з льотної служби (льотної роботи) міністерств, відомств, управлінь, об`єднань, підприємств, установ, організацій та їх структурних підрозділів, які мають діюче льотне свідоцтво і беруть участь в польотах у складі екіпажу повітряного судна або іншого літального апарата. 4. Парашутисти всіх найменувань, рятувальники, а також десантники-пожежники всіх найменувань, інструктори авіапожежної служби, керівники парашутних (парашутно-рятувальних, пошуково-рятувальних) підрозділів, працівники позаштатних і штатних парашутно-десантних груп, які здійснюють стрибки з парашутом або спуски (підйоми) на спеціальних спуско-піднімальних пристроях з вертольотів, що перебувають на висоті не менше 10 метрів.

Згідно з п.1 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. №418, при обчисленні строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу рахуються: а) кожні 20 годин нальоту на літаках (крім нальоту і робіт, передбачених пунктами "б"-"г" цього пункту) - за один місяць вислуги; б) кожні 12 годин нальоту на вертольотах, в авіації спеціального застосування (санітарні польоти, авіахімічні роботи, аерофотозйомка, патрулювання, зондування атмосфери й інші види робіт), на посадах льотного складу груп супроводження іноземних повітряних суден (лідирувальники), на посадах командно-льотного та льотно-інструкторського складу, в тому числі у навчальних закладах по підготовці й підвищенню кваліфікації кадрів льотного складу авіації, - за один місяць вислуги.

Пунктом 2 та 3 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 1992 р. №418 передбачено, що обчислення строків вислуги відповідно до пунктів "а" і "б" пункту1 провадиться шляхом ділення фактичного нальоту годин за весь час роботи на посадах льотного складу відповідно на 20 і 12. Вислуга у річному обчисленні визначається шляхом ділення числа повних місяців вислуги на 12. При виконанні протягом року різних робіт, зазначених у пункті 1, вислуга років обчислюється пропорційно тривалості нальоту годин (зайнятості) на кожній роботі.

Згідно з наявною у матеріалах справи копією трудової книжки серії НОМЕР_2 ( а.с.46-48), позивач, зокрема, працював:

- з 01.10.1992 по 06.07.1996 другим пілотом літака Ан-24, російська федерація;

- з 09.01.2001 по 24.05.2007 другим пілотом, командиром повітряного судна, інструктором льотної служби МААК «УРГА»;

- з 04.06.2007 по 12.01.2024 другим пілотом, командиром повітряного судна ПрАТ «Міжнародні Авіалінії України».

Окрім трудової книжки, спеціальний стаж позивача підтверджується довідкою ПрАТ «Міжнародні Авіалінії України» №12 від 17.01.2024 ( а.с.37), довідкою ПрАТ «Міжнародні Авіалінії України» №26-01-2024 від 26.01.2024 ( а.с. 52-53), довідкою Льотної академії Національного авіаційного університету №7/к від 23.01.2024 ( а.с.53-54).

Так, відповідно до довідки ПрАТ «Міжнародні Авіалінії України» №26-01-2024 від 26.01.2024 ( а.с. 52-53) наліт годин позивача з 01.09.1988-31.12.2022 становить 12684:34:00 год.

Вказана довідка складена на основі особової справи, льотної та трудової книжок.

Обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу, згідно з п. 1 Порядку обчислення строків вислуги років для призначення пенсій працівникам льотного складу, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.1992 №418 провадиться наступним чином: (12684,34:20):12 = 52,85. Отже, спеціальний стаж позивача складає 52 роки.

Суд вказує, що для призначення пенсії згідно ст. 54 Закону та постанови КМУ з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року необхідна наявність відповідної вислуги років - не менше не менше 29 років 6 місяців у чоловіків (п. а ст. 54 Закону №1788-XII, у редакції до внесення змін Законами України від 2 березня 2015 року №213-VIII та від 24 грудня 2015 року №911-VIII, та п. 1 Порядку призначення і виплати пенсій за вислугу років працівникам льотно-випробного складу цивільної авіації). При цьому, порядок обчислення вислуги років визначений Порядком обчислення строків вислуги років для призначення пенсії працівникам льотного складу.

Разом з тим, суд зазначає, що з наданої позивачем трудової книжки та довідки про наліт годин підтверджується необхідна вислуга років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 54 Закону. Таким чином, позивач має право на призначення пенсії за вислугу років, а відмова відповідача є необґрунтованою.

Також, припинення участі російської федерації в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, так само, як і набрання чинності Законом №2783-ІХ Про зупинення дії та вихід з Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах та Протоколу до Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних та кримінальних справах від 22 січня 1993 року, не є підставою для відмови у врахуванні інформації про роботу позивача вказаної у трудовій книжці, за період роботи з 01.10.1992 по 06.07.1996.

Крім того, суд зазначає, що надані позивачем первинні документи не можуть піддаватися сумніву та позбавляти особу права на отримання пенсії тільки з тих міркувань, що у зв`язку з військовою агресією російської федерації припинено співробітництво з країною-агресором.

Позиція відповідача суперечить принципу верховенства права, оскільки право позивача на призначення пенсії не пов`язується з такими чинниками, як припинення дипломатичних відносин з однією з держав-учасниць Угоди.

Щодо посилання відповідача 1 у рішенні про відмову в призначенні пенсії на ненадання позивачем документів передбачених Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то суд зазначає, що вказаним Порядком не передбачено обов`язковість надання вказаних документів, зокрема льотної книжки позивача, до заяви про призначення пенсії.

З огляду на викладене суд вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області приймаючи рішення №69 від 26.04.2024, діяло не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, без дотриманням процедури винесення рішення.

Зважаючи на наведене вище, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №69 від 26.04.2024 про відмову позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до статті 54 «Про пенсійне забезпечення», суперечить чинному законодавству, у зв`язку з чим у суду наявні підстави для визнання його протиправним та скасування.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №69 від 07.05.2024 є похідним від протиправного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №69 від 26.04.2024, а тому також підлягає скасуванню.

Крім того, суд звертає увагу, що посилання у вказаному рішенні на перерахунок пенсії позивачу у зв`язку з документами, які містять недостовірні відомості, є протиправним, оскільки припинення виплати пенсії з підстав призначення пенсії на підставі документів, що містять недостовірні відомості ( п.2 ч.1 ст. 49 Закону № № 1058-IV) втратили чинність, як такі, що є неконституційними на підставі Рішення Конституційного Суду № 25-рп/2009 від 07.10.2009.

Також, відповідачами не надано до суду доказів надання позивачем до органів пенсійного фонду документів, що містять недостовірні відомості.

Отже, суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Здійснені позивачем судові витрати на сплату судового збору у сумі 1211,20 грн. слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3, м. Тернопіль, 46001, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, 7А, м. Кропивницький, 25009, ) про визнання протиправними та скасування рішень, задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо визнання не дійсним рішення про призначення пенсії ОСОБА_1 №69 від 14.02.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №69 від 26.04.2024.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №69 від 07.05.2024.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати на оплату судового збору в сумі 1211,20 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області ().

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду А.В. САГУН