Справа № 140/32377/23
Суддя: Гінда Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2024-08-28 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 140/32377/23 пров. № А/857/6395/24

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача: Гінди О.М.,

суддів: Матковської З.М., Ніколіна В.В.,

розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу Волинської митниці на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року (головуючий суддя: Ковальчук В.Д., місце ухвалення - м. Луцьк) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправними дій та скасування рішення,

встановив:

фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , 20.10.2023 звернулася до суду з позовом, в якому просила визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 01.09.2023 № UA205140/2023/000571/1.

Позовні вимоги мотивує тим, що рішення про коригування митної вартості товарів відповідач прийняв за відсутності обґрунтованих підстав вважати, що декларантом заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, та в порушення положень Митного кодексу України митний орган не навів аргументованих доводів на підтвердження висновків про неповноту відомостей щодо складових митної вартості.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року позов задоволено.

З цим рішенням суду першої інстанції не погодився відповідач та оскаржив його в апеляційному порядку. Вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому просить його скасувати та прийняти нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимоги відмовити.

Обґрунтовуючи апеляційні вимоги апелянт покликається на те, що підставою прийняття рішення про коригування митної вартості товару стало виявлення у поданих до митного контролю та оформлення розбіжностей, які унеможливлювали визнання заявленої декларантом митної вартості, а також не усунення в подальшому вказаних розбіжностей декларантом. За наведених умов митниця зобов`язана самостійно здійснювати визначення митної вартості шляхом її коригування із застосуванням методів, визначених Митним кодексом Укарїни.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких мотивів.

Судом першої інстанції встановлено, що між фірмою Stamont-Metal International, spol. s r.o (Чехія) (продавець) та ФОП ОСОБА_1 (покупець) укладено контракт купівлі-продажу № 001/07/2023 від 25.07.2023, відповідно до якого постачальник продає, а покупець купує товар бісер.

Ціна на товар і умови постачання встановлюються згідно інвойса і попередніх домовленостей. У ціну товару входить: вартість продукції, упаковка, маркеровка, придбання необхідних діючих сертифікатів, митне оформлення, а також доставка товару покупцеві (п. 2.2, 2.3 контракту).

Відповідно до пункту 3.1 цього контракту оплата проводиться «Покупцем» у чеських кронах (CZK) шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок «Продавця» згідно виставленого рахунку, у формі передоплати, або післяплати.

Пунктом 4.1 цього контракту визначено, що доставка товару здійснюється на умовах EXW, FCA, CPT, DAP згідно інвойса та згідно INCOTERMS 2010.

На виконання цього контракту, з метою митного оформлення товару «Намистини скляні: БІСЕР = 1261,34 кг. скляні намистини, поліровані, із наскрізними отворами. Торговельна марка немає даних. Виробник PRESIORA ORNELA. Країна виробництва CZ…» позивач через декларанта подав до Волинської митниці митну декларацію від 01.09.2023 № 23UA85U7, а також інші документи, на підставі яких товар був куплений та доставлений до митного кордону України.

Для підтвердження дійсної митної вартості товару позивачем у відповідності до ст. 53 МК України було подано: рахунок-фактуру (інвойс) №2102023 від 21.08.2023; автотранспортну накладну № CZ Y від 22.08.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № 0588484 від 22.08.2023; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) № 23UA03U3 від 25.08.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 001/07/2023 від 25.07.2023; договір про надання послуг митного брокера №15/11/22 від 15.11.2022; копія митної декларації країни відправлення № 23CZ5G000028DY0519 від 22.08.2023.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митницею встановлено, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом та містять наступні розбіжності.

Числове значення, зазначене в декларації країни відправлення 23CZ5G000028DY0519 від 22.08.2023 - 199693 не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 21.08.2023 №2102023 - 216332,42 CZK.

Згідно п. 3.1 контракту № 001/07/2023 від 25.07.2023 передбачена передплата або післяплата, тобто не вказані чіткі умови оплати за товар, платіжні документи не подані до митного оформлення.

Згідно п. 4.1 контракту №001/07/2023 від 25.07.2023 передбачено, що доставка товару здійснюється на умовах EXW, FCA, CPT, DAP, в CMR зазначений перевізник PE KYIANOVSKYI SERHII, транспортні документи не подані до митного оформлення.

Вказане свідчить про наявність ризиків заявлення до митного оформлення неправдивих відомостей стосовно умов, ціни придбання товару та складових митної вартості, зокрема транспортних (інших витрат) витрат, понесених покупцем.

Декларант надав додаткові документи: лист ФОП ОСОБА_1 б/н від 01.09.2023 з переліком щодо поданих документів на підтвердження заявленої митної вартості; лист б/н від 01.09.2023 від відправника Stamont-Metal International, spol. s r.o., яким повідомлено про неможливість надання виписки з бухгалтерської документації, з посиланням на комерційну таємницю та неможливість розголошення; прайс-лист товару б/н від 21.08.2023 є пропозицією від відправника Stamont-Metal International, spol. s r.o., тоді як відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист повинен бути від виробника товару (виробник PRESIORA ORNELA, CZ), виданий для загального (широкого) кола покупців. Також в даному документі вказані вартості товару відповідно до артикулів, які неможливо ідентифікувати з товаром, поданим до митного оформлення. Платіжна інструкція № 2JBKLN8 від 22.08.2023 на суму 216332,42 CZK, де платником є ОСОБА_1 , отримувач BANK OF NEW YORK.

На думку митного органу, декларант не надав усіх додаткових документів, які б підтвердили заявлену митну вартість, про що повідомив листом б/н від 01.09.2023.

У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, та містять вищевказані розбіжності, відповідач прийняв оскаржуване рішення від 01.09.2023 № UA205140/2023/000571/1 про коригування митної вартості товарів.

У графі 33 рішення зазначено, що митницею відповідно до положень ст. 55 та ст. 57 Митного кодексу України з декларантом, шляхом обміну електронними повідомленнями, проведена письмова консультація щодо вибору методу визначення митної вартості товару.

Митну вартість товарів визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 Митного кодексу України, рівень митної вартості визначено згідно рівня на подібні/ідентичні товари, інформація про які міститься в ЄАІС Держмитслужби, а саме: товар на рівні - 24,52 дол. США/кг за МД № UA100320/2023/019498 від 06.07.2023.

Коригування митної вартості слугувало підставою для видачі картки відмови у митному оформленні (випуску) товару № UA205140/2023/006207.

Товар було випущено у вільний обіг за МД № 23UA64U9 від 01.09.2023 з наданням гарантій, передбачених ч. 7 ст. 55 МК України.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару, а відтак оскаржуване рішення слід визнати протиправним та скасувати.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Так, ч. 1 ст. 51 МК України передбачено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: основний за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції) (ч. 2 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 57 МК України кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

Згідно з ч. ч. 5, 6 ст. 57 МК України у разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями ст. 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до ст. 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до ст. 63 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених ст. 64 цього Кодексу (ч. 8 ст. 57 МК України).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо: 1) немає жодних обмежень щодо прав покупця (імпортера) на використання оцінюваних товарів, за винятком тих, що: а) встановлюються законом чи запроваджуються органами державної влади в Україні; б) обмежують географічний регіон, у якому товари можуть бути перепродані (відчужені повторно); в) не впливають значною мірою на вартість товару; 2) щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Так, ч. 2 ст. 53 МК України визначено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Згідно з приписами ч. ч. 1, 2 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості. (ч. 6 ст. 54 МК України).

Так, ч. 7 ст. 54 МК України визначено, що у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно ч. 1 ст. 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч. 6 ст. 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

З системного аналізу вищенаведених норм, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що правовою підставою для винесення рішення про коригування митної вартості є: виявлення обставин, що заявлення неповних та/або недостовірних відомостей про митну вартість товарів, у тому числі невірного визначення митної вартості товарів; невірне проведення декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч. ч. 2-4 ст. 53 цього Кодексу; відсутності у поданих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Крім цього, обов`язок доведення митної ціни товару покладений на позивача. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 16.04.2019 у справі № 804/16271/15, від 18 травня 2022 року у справі № 620/1735/20, від 21 вересня 2023 року у справі № 520/18432/21.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачкою до митного оформлення подано такі документи: рахунок-фактуру (інвойс) № 2102023 від 21.08.2023; автотранспортну накладну № CZ Y від 22.08.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № 0588484 від 22.08.2023; акт про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу (у випадках митного огляду, що здійснюється при виконанні митних формальностей під час митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації) № 23UA03U3 від 25.08.2023; зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу № 001/07/2023 від 25.07.2023; договір про надання послуг митного брокера №15/11/22 від 15.11.2022; копія митної декларації країни відправлення № 23CZ5G000028DY0519 від 22.08.2023.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу, що здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, Волинська митниця, засобами електронного зв`язку, надсилала пропозицію позивачці, відповідно до ч. 3, 4 ст. 53 Митного кодексу України, про надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларантом у відповідь на вимогу митного органу було надано наступні документи: лист ФОП ОСОБА_1 б/н від 01.09.2023 з переліком щодо поданих документів на підтвердження заявленої митної вартості; лист б/н від 01.09.2023 від відправника Stamont-Metal International, spol. s r.o., яким повідомлено про неможливість надання виписки з бухгалтерської документації, з посиланням на комерційну таємницю та неможливість розголошення; прайс-лист товару б/н від 21.08.2023 є пропозицією від відправника Stamont-Metal International, spol. s r.o., тоді як відповідно до VII статті ГАТТ прайс-лист повинен бути від виробника товару (виробник PRESIORA ORNELA, CZ), виданий для загального (широкого) кола покупців. Також, у цьому документі вказані вартості товару відповідно до артикулів, які неможливо ідентифікувати з товаром, поданим до митного оформлення, платіжна інструкція № 2JBKLN8 від 22.08.2023 на суму 216332,42 чеських крон.

Приймаю чи оскаржуване рішення, митний орган покликався на те, що:

- числове значення, зазначене в декларації країни відправлення 23CZ5G000028DY0519 від 22.08.2023 - 199693 не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 21.08.2023 № 2102023 - 216332,42 CZK.

- згідно п. 3.1 контракту № 001/07/2023 від 25.07.2023 передбачена передплата або післяплата, тобто не вказані чіткі умови оплати за товар, платіжні документи не подані до митного оформлення.

- згідно п. 4.1 контракту №001/07/2023 від 25.07.2023 передбачено, що доставка товару здійснюється на умовах EXW, FCA, CPT, DAP, в CMR зазначений перевізник PE KYIANOVSKYI SERHII, транспортні документи не подані до митного оформлення.

Щодо покликання відповідача, що згідно п. 3.1 контракту № 001/07/2023 від 25.07.2023 передбачена передплата або післяплата, тобто не вказані чіткі умови оплати за товар, платіжні документи не подані до митного оформлення, то суд апеляційної інстанції не бере такі до уваги, з огляду на таке.

Так, згідно п. 3.1 контракту № 001/07/2023 від 25.07.2023 сторони договору погодили, що оплата за товар проводиться покупцем в чеських кронах (CZK) шляхом прямого перерахування грошових коштів на рахунок продавця, згідно виставленого рахунку у формі предоплати або післяплати.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що позивачкою на вимогу митного органу надано платіжну інструкцію № 2JBKLN8 від 22.08.2023 на суму 216332,42 CZK (чеських крон), що відповідає фактурній вартості, у призначені платежу «For 1/STAMONT-METAL International, spol1/. s r.o.2/Jirinkova 542, Osnice3/CZ/252 42 JeseniceCZ11 for PRPMNT FOR beads ACC CNTR N 001/07/2023 DD 25.07.2023, POL:CZ, POD:UA. /ACC/59/2/ice».

Крім того, продавець товару фірма Stamont-Metal International, spol. s r.o. листом від 01.09.2023 підтверджує отримання оплати за товар згідно інвойсу № 2102023 від 21.08.2023 у сумі 216332,42 CZK (чеських крон).

Отже, жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару і його оплати, платіжний документ не містить.

Щодо покликання відповідача, що згідно п. 4.1 контракту № 001/07/2023 від 25.07.2023 передбачено, що доставка товару здійснюється на умовах EXW, FCA, CPT, DAP, а в CMR зазначений перевізник PE KYIANOVSKYI SERHII, натомість транспортні документи не подані до митного оформлення, то суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, відповідно до пункту 6 частини 2 статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є, зокрема: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Отже, транспортні (перевізні) документи підтверджують митну вартість у випадку невключення вартості перевезення до вартості товару.

Натомість, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що у спірному випадку, відповідно до пункту 2.3 контракту № 001/07/2023 від 25.07.2023 у ціну товару входить: вартість продукції, упаковка, маркеровка, придбання необхідних діючих сертифікатів, митне оформлення, а також доставка товару покупцеві.

Тобто, доставка (вартість перевезення) товару покупцеві включена у вартість товару, яка зазначену в інвойсі.

Враховуючи наведене, суд апеляційної інстанції вважає, що митний орган безпідставно вказав на необхідність подання до митного оформлення транспортних документів, оскільки останні не впливають на визначення митної вартості товару, а тому твердження митного органу про необхідність подання транспортних документів до митного оформлення є безпідставними.

Щодо покликання відповідача, що числове значення, зазначене в декларації країни відправлення 23CZ5G000028DY0519 від 22.08.2023 199693 CZK не відповідає ціні товару, зазначеній в рахунку-фактурі від 21.08.2023 № 2102023 - 216332,42 CZK, то суд апеляційної не бере такі до уваги, оскільки в розумінні ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України, митна декларація країни відправлення не впливає на задекларовані та підтвердженні відповідними документами числові значення митної вартості, з якої обраховуються та справляються митні платежі.

Отже, суд апеляційної інстанції, проаналізувавши наведені вище документи, дійшов висновку про недоведеність відповідачем неповноти, неточності чи недостатності наданих позивачем поданих документів для визначення митної вартості товару за основним методом; наявності встановлених частинами 1 та 2 статті 58 МК України обмежень для застосування першого методу та обставин, зазначених в частині 6 статті 54 МК України, для відмови у митному оформленні товару за першим методом, а отже і підстав для застосування положень частини 3 статті 57 та частини 3 статті 58 МК України, тобто використання другорядного методу визначення митної вартості товару при недоведеності неможливості її визначення за основним.

Також, суд апеляційної інстанції зауважує, що митний орган не вказав на будь-які розбіжності чи ознаки підробки зазначених документів, або відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов необхідно задовольнити, оскільки подані декларантом відповідачу документи надавали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору, тобто за основним методом, а тому оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів підлягає скасуванню.

Таким чином, апеляційна скарга Волинської митниці не спростовує правильність доводів, яким мотивовано судове рішення, зводиться по суті до переоцінки проаналізованих судом доказів та не дає підстав вважати висновки суду першої інстанції помилковими.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального права, тому відповідно до ст. 316 КАС України, апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, рішення суду без змін.

Згідно приписів ст. 139 КАС України підстав для стягнення судових витрат на користь відповідача не має.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

постановив:

апеляційну скаргу Волинської митниці залишити без задоволення, а рішення Волинського окружного адміністративного суду від 13 лютого 2024 року у справі № 140/32377/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. М. Гінда
судді З. М. Матковська
В. В. Ніколін