Справа № 440/16426/23
Суддя: Калиновський В.А.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 р. Справа № 440/16426/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Калиновського В.А.,

Суддів: Кононенко З.О. , Мінаєвої О.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2024, головуючий суддя І інстанції: С.С. Бойко, м. Полтава, по справі № 440/16426/23

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області

про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії та бездіяльність відповідача щодо відмови, викладеної у листі 11.10.2023 №22682-22258/Т-02/8-1600/23, у нарахуванні та виплати індексації (підвищення) до пенсії без обмеження у межах максимального розміру пенсії, починаючи з 01.03.2023, згідно постанови КМУ №168 від 24.02.2023 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197, у розмірі її фактичного нарахування в повному обсязі без будь яких обмежень, у тому числі 1500 грн;

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплачувати індексацію (підвищення) до пенсії позивачу починаючи з 01.03.2023 відповідно до постанови №168 від 24.02.2023 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197, із розрахунку 10519,00 грн (основний розмір пенсії) + 1472,66 (індексація за 2022 рік) =11991,66 грн * 0,1975 +2362,36) - у сумі 2362,36 грн, у розмірі її фактичного нарахування у повному розмірі без будь яких обмежень у тому числі розміром 1500 грн, з урахуванням рішень Полтавського окружного адміністративного суду від 29.09.2021 у справі №440/9658/21 та від 06.04.2023 у справі №440/1514/23, якими зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" постанови КМУ "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" №988 від 11.11.2015 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення, зазначених у довідці Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Полтавській області" від 02.07.2021 №33/37-4/2274 про розмір грошового забезпечення, та з урахуванням щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн, згідно окремих категорій осіб, починаючи з 01.07.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 зупинено провадження в адміністративній справі № 440/16426/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/8511/23.

Позивач, не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи, які мають суттєве значення для правильного вирішення справи та порушення норм процесуального права, просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 по справі №440/16426/23, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому він, наполягаючи на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції, просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що предметом розгляду у цій справі є визнання протиправними дій Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо невиплати нарахованої з 01.03.2023 ОСОБА_1 індексації пенсії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 24 лютого 2023 року "Про індексацію пенсійних та страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році", через обмеження її розміром 1500 грн.

Судом з Відповідно до Єдиного державного реєстру судових рішень, судом встановлено, що рішенням Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 у справі № 320/8511/23 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправним та нечинним в абзаці першому пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" застосування обмеження максимального розміру пенсії, визначеного законом; визнано протиправним та нечинним абзац 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 "Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році" щодо визначення розміру збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, який не може перевищувати 1500 гривень; в решті позовних вимог - відмовлено.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 15.04.2024 відкрито апеляційне провадження за апеляційними скаргами Кабінету Міністрів України та Міністерства соціальної політики України на рішення Київського окружного адміністративного суду від 09.01.2024 у справі у справі № 320/8511/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Міністерство соціальної політики України про визнання протиправними та нечинними пунктів постанови, зобов`язання вчинити певні дії.

Зупиняючи провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України, суд першої інстанції послався на неможливість продовження розгляду справи № 440/16426/23 до розгляду по суті та набрання законної сили судовим рішенням в адміністративній справі № 320/8511/23, оскільки результат розгляду справи №520/8511/23 матиме прямий вплив на правозастосування у справі № 440/16426/23, оскільки позивачем у даній справі поставлено на вирішення питання правомірності застосування обмежень максимальним розміром пенсії позивача включно з індексацією на підставі абзацу 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України від 24 лютого 2023 № 168, який оскаржується у справі № 320/8511/23.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає таке.

Зупинення провадження у справі це врегульована законом і оформлена ухвалою суду тимчасова перерва в провадженні у справі, викликана наявністю однієї з передбачених в законі обставин, які заважають здійснювати її розгляд.

Залежно від характеру підстав розрізняють два види зупинення провадження у справі: обов`язкове і факультативне. Обов`язкове зупинення провадження в справі передбачене тоді, коли в силу прямої вказівки закону суд зобов`язаний зупинити провадження незалежно від свого розсуду і від розсуду осіб, які беруть участь у справі. Обов`язковими є підстави, передбачені ч. 1 ст. 236 КАС України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 цієї норми суд зупиняє провадження у справі в разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

З аналізу наведених вище норм права вбачається, що за наявності іншої пов`язаної справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, суд за відсутності об`єктивної неможливості розгляду судової справи зобов`язаний зупинити провадження у своїй справі до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі.

Водночас, у цій статті також міститься застереження про те, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Обставини неможливості розгляду справи судом встановлюються у кожному конкретному випадку залежно від предмета справи.

З огляду на зазначені вимоги закону для вирішення питання про зупинення провадження у справі адміністративний суд повинен у кожному конкретному випадку з`ясувати:

- чи існує вмотивований зв`язок між предметом судового розгляду у справі, яка розглядається адміністративним судом, з предметом доказування в конкретній іншій справі, що розглядається в порядку, зокрема, адміністративного судочинства;

- чим обумовлюється об`єктивна неможливість розгляду цієї справи.

Об`єктивна неможливість розгляду справи до вирішення іншої полягає в тому, що рішення суду в іншій справі встановлює обставини, які впливають на збирання та оцінку доказів у цій справі, зокрема факти, що мають преюдиційне значення.

Метою зупинення провадження у справі до розгляду іншої справи є виявлення обставин, підстав, фактів тощо, які не можуть бути з`ясовані та встановлені в цьому процесі, але мають значення для справи, провадження у якій зупинено.

Вказаний висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 28.09.2021 у справі № 160/4745/20.

Так, колегією суддів встановлено, що підставою для звернення позивача до суду слугувало обмеження з 01.03.2023 суми індексації його пенсії у розмірі 1500 грн у відповідності до п. 10 Постанови № 168.

А відтак, предметом доказування в адміністративній справі, що розглядається, є правомірність обмеження суми індексації пенсії позивача розміром 1500 грн, наявність або відсутність для цього правових підстав.

На підтвердження вказаних обставин позивачем надано до суду протоколи призначення пенсії ОСОБА_1 від 19.06.2015, протокол перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023, протокол перерахунку пенсії ОСОБА_1 з 01.03.2023 та лист ГУ ПФУ в Полтавській області від 11.10.2023 щодо пенсійного забезпечення позивача, тобто, позивачем долучено до матеріалів позовної заяви докази на підтвердження обставин, що слугували підставою для звернення до суду.

Протоколом перерахунку пенсії № підтверджено, що з 01.03.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії у зв`язку із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) у розмірі 1,197 відповідно до Постанови № 168 відповідачем проведено в межах граничного розміру 1500 грн.

Колегія суддів звертає увагу на те, що за загальним правилом вирішення колізій, яке передбачене частиною 3 статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги мотивовані твердженнями про невідповідність та суперечність положень Постанови № 168 вимогам Закону № 2017-III, Закону № 1282-XII та нормам Конституції України, а відтак суду першої інстанції потрібно було надати правову оцінку таким доводам ОСОБА_1 , і у випадку підтвердження таких обставин, застосувати при вирішенні спірних правовідносин правовий акт, який має вищу юридичну силу.

При цьому, незалежно від того чи будуть зазначені положення визнані нечинними чи не будуть та чи оскаржуються такі положення в судовому порядку, якщо вони суперечать закону, вони не можуть бути застосовані у спірних правовідносинах у будь-якому випадку.

Разом з цим, суд першої інстанції, не встановивши необхідних умов для зупинення провадження у справі, які передбачені п.3 ч.1 ст.236 КАС України, незважаючи на наявні у матеріалах справи докази, яких достатньо для повної, всебічної та об`єктивної оцінки обставинам справи, які є предметом судового розгляду, зупинив провадження у справі, що розглядається, до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 320/8511/23.

Оскаржувана ухвала не містить аргументованих та переконливих мотивів необхідності зупинення провадження у справі, як в частині об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до набрання законної сили рішенням у справі № 320/8511/23, так і в частині того, що зібрані у даній справі докази дійсно не дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду, що суперечить положенням п. 3 ч. 1 ст. 236 КАС України.

Згідно з частиною 1 статті 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина 1 статті 312 КАС України).

Відповідно до частини 3 статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання (стаття 320 КАС України).

На підставі викладеного колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 312, 315, 320, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Полтавського окружного адміністративного суду від 29.05.2024 по справі № 440/16426/23 - скасувати.

Справу № 440/16426/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направити до Полтавського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя В.А. Калиновський
Судді З.О. Кононенко О.М. Мінаєва