Справа № 520/9407/22
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Сагайдак В.В..

29 серпня 2024 р. Справа № 520/9407/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Курило Л.В. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду у місті Харкові справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лиска Павла Олександровича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року по справі за адміністративним позовом представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лиска Павла Олександровича до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В с т а н о в и в:

02.11.2022 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лиска П.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області (далі ТУ ССО у Харківській області), щодо не проведення нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн.;

- зобов`язати ТУ ССО у Харківській області здійснити нарахування, виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям , особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова № 168) у період з 24.02.2022 року і до закінчення дії воєнного стану.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що позивач проходить службу в Службі судової охорони, а саме в ТУ ССО у Харківській області. Відповідно до постанови № 168 позивач мала право на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн., але відповідач протиправно не виплачував позивачу зазначену винагороду.

Заперечуючи проти вимог позивача, у відзиві на адміністративний позов ТУ ССО у Харківській області зазначає, що відповідно до довідки ТУ ССО у Харківській області від 30.11.2022 року № 75 сержант Служби судової охорони ОСОБА_1 з 20.11.2019 року прийнята на службу до Служби судової охорони. Для видання наказу про виплату співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби судової оборони або ТУ ССО у Харківській області за фондом оплати праці співробітникам відповідних коштів на її виплату. Однак, ТУ ССО у Харківській області не збільшено бюджетні асигнування за загальним фондом Державного бюджету України на 2022 рік для виплати співробітникам додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.12.2023 року (розгляд справи відбувся в порядку спрощеного провадження) частково задоволено вимоги адміністративного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнано протиправною бездіяльність ТУ ССО у Харківській області щодо не проведення нарахування та невиплати громадянці України ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн.

Зобов`язано ТУ ССО у Харківській області здійснити нарахування, виплату громадянці України ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям , особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168 у період з 24.02.2022 і до моменту звернення до суду.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань з ТУ ССО у Харківській області на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 992,40 грн.

Висновок суду вмотивований тим, що на виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята постанова № 168, п. 1 якої установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000,00 грн. щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Також суд зазначив, що відсутність кошторисних призначень для виплати вказаної винагороди співробітникам ТУ ССО у Харківській області, відсутність затвердженого порядку та умов виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони чи невжиття Міністерством фінансів України заходів щодо збільшення видатків розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації постанови № 168, не впливають на висновки суду щодо порушення права позивача на отримання спірної додаткової винагороди відповідно до постанови № 168.

Щодо позовних вимог здійснити виплату додаткової винагороди до дня закінчення дії воєнного стану, то суд зазначив, що такі позовні вимоги зверненні на майбутнє і суд відмовив у цій частині.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лиска П.О., посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його змінити, виклавши абзац третій резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Зобов`язати ТУ ССО у Харківській області здійснити нарахування, виплату громадянці України ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. на підставі постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28.02.2022 року № 168 у період з 24.02.2022 року по 20.01.2023 року».

В обґрунтування вимог апеляційної скарги представник позивача зазначає, що постановою від 20.01.2023 за № 43 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168», яка набрала чинності 21.01.2023 року, Кабінет Міністрів України вніс зміни до Постанови № 168 в частині переліку осіб, які на період дії воєнного стану мають право на додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн. Цією постановою з переліку, зазначеного у першому реченні абзацу першого постанови № 168, виключені співробітники Служби судової охорони.

Відзив на апеляційну скаргу від відповідача не надходив, що не перешкоджає апеляційному перегляду справи.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

Відповідно до ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 316 КАС України слід залишити без змін, з наступних підстав.

Судом установлено, що відповідно до витягу з наказу ТУ ССО у Харківській області ОСОБА_1 прийнято на службу до Служби судової охорони та призначено на посаду контролера ІІ категорії взводу охорони підрозділу охорони ТУ ССО у Харківській області з 20.11.2019 року (а.с. 17).

У відповідь на адвокатський запит від 12.09.2022 року, ТУ ССО у Харківській області листом від 03.10.2022 року № 51.05-241 повідомило адвоката ОСОБА_2 про те, що у затвердженому ДСА України кошторисі Служби на 2022 рік та, відповідно, кошторисі ТУ ССО у Харківській області видатки та виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168 не передбачалися та не затверджувалися, у зв`язку з чим виплата додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони за період з 24.02.2022 року по теперішній час не проводилась (а.с. 13-16).

Погоджуючись з висновком суду першої інстанції, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом статті 160 Закону України № 1402-VIII від 02.06.2016 року «Про судоустрій і статус суддів» (далі - Закон № 1402-VIII) підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

На підставі частин 1 та 2 ст. 161 Закону № 1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Служба судової охорони підзвітна Вищій раді правосуддя та підконтрольна ДСА України.

Згідно із частиною 1 ст. 165 Закону № 1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Частиною другою цієї статті передбачено, що грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються КМУ на рівні, не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» від 03.04.2019 року № 289 (далі - Постанова № 289) затверджено: схему посадових окладів за посадами окремих категорій співробітників Служби судової охорони, які займають керівні посади; тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів співробітників Служби судової охорони; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами співробітників Служби судової охорони; схему тарифних коефіцієнтів за спеціальними званнями співробітників Служби судової охорони; розміри надбавки за стаж служби співробітників Служби судової охорони. Крім того, установлено, що порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони затверджується ДСА України.

На виконання статті 165 Закону № 1402-VIII та постанови № 289 ДСА України Наказом від 26.08.2020 року затвердила Порядок № 384, згідно з пунктом 1 розділу І якого, цей Порядок визначає механізм виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони.

Відповідно до пункту 15 розділу І Порядку № 384 грошове забезпечення, що належить до виплати співробітнику і своєчасно не виплачене або виплачене в меншому ніж належало розмірі, виплачується за весь період, протягом якого, співробітник мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення.

Пунктом 16 розділу І Порядку № 384 визначено, що звернення співробітника щодо виплати грошового забезпечення розглядаються Службою судової охорони або відповідним територіальним управлінням Служби судової охорони в установленому законодавством порядку.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року, № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» КМУ прийняв Постанову від 28 лютого 2022 року, № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Отже вказаною Постановою № 168 КМУ установив, зокрема, співробітникам Служби судової охорони на період дії воєнного стану виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. щомісячно.

Зважаючи на наведене колегія суддів дійшла висновку, що починаючи з 24.02.2022 року у позивача виникло право на отримання додаткової винагороди, встановленої п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року.

Проте позивачу за період проходження служби під час дії воєнного стану не виплачувалася додаткова винагорода відповідно до Постанови № 168 та не видавалися накази ТУ ССО у Харківській області про її виплату, що призвело до порушення права позивача на отримання вказаної додаткової винагороди.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позову починаючи з 24.02.2022 року.

Колегія суддів відхиляє доводи представника позивача щодо зобов`язання відповідача здійснити нарахування, виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. на підставі постанови № 168 у період з 24.02.2022 року по 20.01.2023 року, оскільки судовому захисту підлягають порушені права чи інтереси особи, а не ті, що можливо/ймовірно будуть порушені у майбутньому.

Враховуючи, що представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Лиска П.О. звернувся до суду з позовом 02.11.2022 року, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити позивачу додаткову винагороду, передбачену Постановою № 168 за період з 24.02.2022 року по 02.11.2022 року.

Висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 21.09.2023 року у справі № 260/3564/22.

Крім того, постановою КМУ Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 р. № 793 внесені, зокрема, такі зміни до постанови КМУ № 168:

- в абзаці першому слова і цифри «додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно» замінено словами і цифрами «додаткова винагорода в розмірі до 30 000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Разом із цим, зміст внесених постановою № 793 змін до постанови № 168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30 000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць» замість « 30 000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30 000 грн. на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Таким чином, ефективним способом захисту права позивача є зобов`язання ТУ ССО у Харківській області нарахувати та виплатити позивачу додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн. щомісячно, починаючи з 24.02.2022 року по 02.11.2022 року.

З урахуванням наведено вище, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лиска П.О. та скасування судового рішення.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін (п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України).

У відповідності до ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Лиска Павла Олександровича залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05 грудня 2023 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді Л.В. Курило А.О. Бегунц