Справа № 625/14/24
Суддя: Подобайло З.Г.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

02 вересня 2024 р.Справа № 625/14/24
Суддя Другого апеляційного адміністративного суду Подобайло З.Г., розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Бегунц А.О., Курило Л.В.. Мельнікова Л.В. у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 по справі 625/14/24

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області

про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Другого апеляційного адміністративного суду перебуває справа за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 31.05.2024 року у справі № 625/14/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Другого апеляційного адміністративного суду від 19.07.2024 у справі № 625/14/24 призначено склад колегії суддів: головуючого суддю - Бегунц А.О., суддів: Курило Л.В., Мельнікова Л.В.

Ухвалами Другого апеляційного адміністративного суду від 12.08.2024 у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, апеляційну скаргу залишено без руху та надано позивачу та строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги шляхом направлення до Другого апеляційного адміністративного суду копії апеляційної скарги відповідно до кількості учасників справи та сплати судового збору в розмірі 1816,80 грн.

29.08.2024 позивачем ОСОБА_1 до Другого апеляційного адміністративного суду заяву про відвід колегії суддів Бегунц А.О., Курило Л.В., Мельніковій Л.В. у справі № 625/14/24.

В обґрунтування вказаної заяви про відвід позивачка посилається на те, що суд апеляційної інстанції, незважаючи на приведені нею законні підстави для звільнення від сплати судового збору, не врахував її конституційне право на звільнення від сплати судового збору в позовах що стосується захисту соціального, трудового, сімейного, житлового права та не розглянув таку підставу, що викликає сумніви у безстороності суду та у дотриманні суддівської етики, з огляду на що наявні підстави для відводу судді.

Ухвалою Другого апеляційного адміністративного суду від 30.08.2024 визнано заявлений ОСОБА_1 відвід колегії суддів Бегунц А.О., Курило Л.В., Мельнікової Л.В. у справі № 625/14/24 необґрунтованим.

Відповідно до ч. 4 ст. 40 Кодексу адміністративного судочинства України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 31 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Згідно з ч. 8 статті 40 КАС України суддя, якому передано на вирішення заяву про відвід, вирішує питання про відвід в порядку письмового провадження. За ініціативою суду питання про відвід може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід.

Частиною одинадцятою вказаної статті визначено, що питання про відвід має бути розглянуто протягом двох робочих днів, але не пізніше призначеного засідання у справі, а у випадку розгляду заяви про відвід судді суддею іншого суду - не пізніше десяти днів з дня надходження заяви про відвід.

Матеріали справи та заяву про відвід суддею Подобайло З.Г. отримано 02.09.2024.

Дослідивши матеріали справи та доводи заяви позивачки про відвід колегії суддів Бегунц А.О., Курило Л.В.. Мельнікова Л.В., слід зауважити на таке.

Відповідно до ст. 36 КАС України суддя не може брати участі в розгляді адміністративної справи і підлягає відводу (самовідводу): 1) якщо він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав правничу допомогу стороні чи іншим учасникам справи в цій чи іншій справі; 2) якщо він прямо чи опосередковано заінтересований в результаті розгляду справи; 3) якщо він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у неупередженості або об`єктивності судді; 5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого статтею 31 цього Кодексу.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно з ч. 3 ст. 39 КАС України відвід (самовідвід) повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Заявляти відвід (самовідвід) після цього дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Головна мета відводу - гарантування безсторонності суду, зокрема, щоб запобігти упередженості судді (суддів) під час розгляду справи.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність судді є презумпцією, поки не надано доказів протилежного.

Особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Практика цього Суду свідчить, що при об`єктивному підході до встановлення наявності упередженості суду (суддів) повинно бути визначено окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність. Коли це стосується органу, який засідає як суд присяжних, то визначається окремо від персональної поведінки його членів, чи існують явні факти, що ставлять під сумнів неупередженість органу в цілому. Так само й у вирішенні питання щодо існування легітимних причин, сумнівів у неупередженості конкретного судді (пункті 45-50 рішення ЄСПЛ у справі "Морель проти Франції"; пункт 23 рішення ЄСПЛ у справі "Пескадор Валеро проти Іспанії") або органу, що засідає у вигляді суду присяжних (пункт 40 рішення ЄСПЛ у справі "Лука проти Румунії"), позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву в неупередженості суду (пункт 44 рішення ЄСПЛ у справі "Ветштайн проти Швейцарії"; пункт 30 рішення ЄСПЛ у справі "Пабла Кю проти Фінляндії"; пункт 96 рішення ЄСПЛ у справі "Мікалефф проти Мальти").

ЄСПЛ в пункті 49 рішення у справі "Білуха проти України" вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно об`єктивного критерію цей суд указує на те, що при вирішенні питання, чи є у справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (пункт 52 рішення у справі "Білуха проти України").

При цьому не може бути підставою для відводу суддів заява, яка містить тільки припущення про існування відповідних обставин, не підтверджених належними, достатніми, достовірними і допустимими доказами. Тому відвід має бути вмотивований, тобто в ньому неодмінно мають бути наведені аргументи, а до самої заяви долучені відповідні докази, які підтверджують наявність підстав для відводу.

Як убачається зі змісту заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів Бегунц А.О., Курило Л.В.. Мельнікова Л.В. доводи, покладені в її обґрунтування, не дають жодних підстав вважати, що зазначені судді не є безсторонніми або суддям бракує неупередженості під час розгляду справи № 625/14/24.

Суд вважає за необхідне зауважити, що вищезазначені доводи позивачки , покладені в основу заяви про відвід колегії суддів, фактично стосуються її незгоди із вирішенням судом процесуальних питань під час розгляду справи, зокрема , в частині відмови у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору , які не можуть слугувати підставами для відведення колегії суддів, як такі, що викликають сумнів у їх неупередженості, оскільки за правилами частини 4 статті 36 КАС України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання, не може бути підставою для відводу.

Тобто, обставини, якими заявниця обґрунтовує свою заяву, не викликають обґрунтованих сумнівів у неупередженості, необ`єктивності та заінтересованості в результаті розгляду справи колегією суддів у складі Бегунц А.О., Курило Л.В.. Мельнікова Л.В. , оскільки немає жодних доказів, які містили б належні, достатні, допустимі та достовірні дані щодо порушення гарантій неупередженості такої колегії суддів як з погляду "суб`єктивного критерію" так і з погляду "об`єктивного критерію", яким керується Європейський суд з прав людини. Стверджувальні судження позивачки є бездоказовими, а наведені аргументи не відповідають критерію "об`єктивно обґрунтований".

Будь-яких інших доказів, які б підтверджували пряму чи опосередковану заінтересованість колегії суддів у складі Бегунц А.О., Курило Л.В.. Мельнікова Л.В. у результаті розгляду цієї справи або наявність обставин, які викликають сумнів у їх неупередженості при розгляді цієї справи, з матеріалів справи та доводів заяви про відвід не вбачається.

Враховуючи вищевикладене, оскільки підстави для відводу не обґрунтовані, заява про відвід колегії суддів у складі Бегунц А.О., Курило Л.В.. Мельнікова Л.В. у справі № 625/14/24 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 36, 37, 39, 40 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів у складі Бегунц А.О., Курило Л.В.. Мельнікова Л.В. у справі № 625/14/24 - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)Подобайло З.Г.