Справа № 200/17056/21
Суддя: Троянова О.В.
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

30 серпня 2024 року Справа №200/17056/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Троянової О.В., розглянувши в порядку письмового провадження звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії.

Визнано протиправним та скасовано рішення Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області 19.02.2020 року №119 про відмову в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, адреса: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) зарахувати до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) періоди роботи з 13.08.1990 по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 по 21.01.1991 року, з 22.01.1991 по 30.06.1991 року, з 22.07.1991 по 09.09.1991 року, з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, з 27.10.1992 по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 по 16.03.1996 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (, адреса: 84116, Донецька область, м. Слов`янськ, пл. Соборна, 3) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ) від 11.02.2020 року 1767 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти відповідне рішення в порядку, визначеному Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року задоволено частково ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 р. у справі № 200/17056/21. Скасовано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 р. у справі № 200/17056/21 в частині відмови в задоволені позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового стажу періодів навчання, проходження військової строкової служби, перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням, та прийняти в цій частині нове судове рішення. Зобов`язано Головне Управління Пенсійного фонду України Донецької області при повторному розгляді заяви ОСОБА_1 від 11.02.2020 року №1767 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах повторно розглянути питання зарахування до загального страхового стажу та пільгового стажу період навчання з 01.09.1987 року по 29.11.1987 року, період проходження військової строкової служби з 17.11.1987 року по 21.12.1989 року, період навчання з 12.01.1990 року по 28.06.1990 року, період роботи з 23.07.1997 року по 16.02.1998 року включно, при період перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 17.11.2014 року по 17.11.2015 року та з 09.12.2015 року по 09.12.2017 року та з 31.01.2018 року по 31.01.2020 року відповідно до абзацу 4 частини 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у відповідності до приписів Порядку №22-1 та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-IV та Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-XII. В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 р. у справі № 200/17056/21 залишено без змін.

Від позивача на адресу Першого апеляційного адміністративного суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в якій просить встановити судовий контроль шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень (боржника) подати звіт про виконання судового рішення.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 липня 2024 року задоволено заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю за виконанням постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № 200/17056/21. Застосовано судовий контроль за виконанням судового рішення у справі № 200/17056/21 шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду звіт про повне виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № 200/17056/21 у місячний строк з дня отримання копії цієї ухвали.

До Донецького окружного адміністративного суду надійшов звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № 200/17056/21.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 26 серпня 2024 року призначено розгляд звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № 200/17056/21 проводити в порядку письмового провадження.

Так, в обґрунтування звіту відповідач зазначив, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 11.02.2020 року № 1767, за результатами розгляду якої: 1. Проведено перерахунок пенсії з 11.02.2020 із зарахуванням до страхового та пільгового стажу періодів роботи: з 13.08.1990 по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 по 21.01.1991 року, з 22.01.1991 по 30.06.1991 року, з 22.07.1991 по 09.09.1991 року, з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, з 27.10.1992 по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 по 16.03.1996 року;

2. Переведено з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

3. Прийнято відповідне Рішення від 30.06.2023 № 08 щодо зарахування до загального страхового та пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1987 по 29.11.1987, періоду проходження військової строкової служби з 17.11.1987 по 21.12.1989, періоду навчання з 12.01.1990 по 28.06.1990, періоду роботи з 23.07.1997 по 16.02.1998 включно, періоди перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 17.11.2014 по 17.11.2015 та з 09.12.2015 по 09.12.2017 та з 31.01.2018 по 31.01.2020, а саме: до страхового та пільгового стажу зараховано період роботи з 23.07.1997 по 16.02.1998 забійником з повним робочим днем під землею в гірничому науково-виробничому товаристві з обмеженою відповідальністю Прогрес А згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.08.1990; до пільгового стажу зараховано час перебування на інвалідності з 01.12.2015 по 31.01.2020 у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах; до страхового та пільгового стажу не зараховано: періоди навчання з 01.09.1987 по 29.11.1987 та з 12.01.1990 по 28.06.1990; до пільгового стажу не зараховано: період проходження військової служби з 17.11.1987 по 21.12.1989, та період перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 17.11.2014 по 17.11.2015. Після проведення перерахунку пенсії на виконання рішень суду загальний страховий стаж ОСОБА_2 склав 26 років 08 місяців 12 днів, в тому числі пільговий стаж з урахуванням періодів перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням становить 12 років 08 місяців 04 дні та додаткові роки за Списком №1 08 років 00 місяців 00 днів. Крім того, зазначив, що нараховану доплату у розмірі 120 104, 39 грн за період з 11.02.2020 по 31.07.2023 виплачено позивачу 10 серпня 2023 року.

На підтвердження поданого звіту відповідачем надано протокольне рішення 01 (дата розрахунку 30.06.2023 року), відповідно до якого ОСОБА_1 з 11.02.2020 року призначено пенсію за віком на підставі п. 2 ч. 1 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». При цьому, страховий стаж позивача склав 26 років 08 місяців 12 днів, в тому числі, робота за Списком № 1 12 років 07 місяців 04 дні.

Крім того, на підтвердження поданого звіту відповідачем надано протокольне рішення 01 (дата розрахунку 15.08.2023 року), відповідно до якого ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії за віком у зв`язку з уточненням даних в ЄПС з 11.02.2020 року. При цьому, страховий стаж позивача склав 26 років 08 місяців 12 днів, в тому числі, робота за Списком № 1 12 років 08 місяців 04 дні.

Окрім того, на підтвердження поданого звіту відповідачем надано рішення про врахування/не врахування страхового та пільгового стажу від 30.06.2023 року №08, відповідно до якого на виконання постанови суду при повторному розгляді заяви від 11.02.2020 року №1767 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах повторно розглянуто питання зарахування до загального страхового стажу та пільгового стажу і прийнято відповідне рішення, а саме: до страхового та пільгового стажу, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року № 202 «Про затвердження Списку робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років» зараховано: періоди роботи з 23.07.1997 по 16.02.1998 року забійником з повним робочим днем під землею в гірничому науково-виробничому товаристві з обмеженою відповідальністю «Прогрес А» згідно трудової книжки НОМЕР_2 від 15.08.1990. До пільгового стажу, передбаченого Постановою №202 зараховано: час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах з 01.12.2015 по 31.01.2020 року згідно довідок МСЕК АВ №0607572 від 09.12.2015, АВ №0869403 від 31.01.2018, що передбачено абзацом 4 частиною 1 статті 24 Закону №1058. До страхового та пільгового стажу, передбаченого Постановою №202 не зараховано: періоди навчання з 01.09.1987 по 29.11.1987 та з 12.01.1990 по 28.06.1990 згідно диплом серії НОМЕР_3 від 28.06.1990, оскільки ім`я заявника, яке зазначено в дипломі Вячеслав не відповідає даним паспорта НОМЕР_4 , виданий Микитівським РВ Горлівського МУ УМВС України в Донецькій області 24.01.2002, де зазначено ім`я ОСОБА_3 , що є порушенням вимог розділу 4 пункту 4.2 Порядку №22-1, яким передбачено, що при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта. До пільгового стажу, передбаченого Постановою №202 не зараховано період проходження військової служби з 17.11.1987 по 21.12.1989, оскільки час проходження строкової військової служби та військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України» зараховуються до пільгового стажу за умови, що на момент призову на строкову військову службу, військову службу в особливий період особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі або працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію за віком на пільгових умовах, що передбачено абз. 2 п. 1 ст. 8 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей». Пільговий стаж ОСОБА_1 , передбачений Постановою №202, що передує періоду проходження військової служби відсутній; період перебування на інвалідності з професійним захворюванням з 17.11.2014 по 17.11.2015 року згідно довідки МСЕК 10 ААБ №401246, оскільки при призначенні пенсії по інвалідності заявником не надано вищезазначену довідку. Підстави для зарахування зазначеного періоду до пільгового стажу, передбаченого Постановою №202 відсутні.

Відповідно до розрахунку стажу ОСОБА_1 , наданого відповідачем, на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року до страхового та пільгового стажу позивача зараховано періоди роботи з 13.08.1990 по 30.06.1991 року, з 22.07.1991 по 09.09.1991 року, з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, з 27.10.1992 по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 по 16.03.1996 року.

Крім того, відповідно до зазначеного вище розрахунку на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року до страхового стажу зараховано період проходження військової строкової служби з 17.11.1987 року по 21.12.1989 року, до страхового та пільгового стажу зараховано період роботи з 23.07.1997 по 16.02.1998 року та період перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 01.12.2015 по 31.01.2020 року.

Окрім того, відповідачем надано докази виплати позивачу 10 серпня 2023 року нарахованої заборгованості з пенсії за період з лютого 2020 року (дати призначення пенсії) по липень 2023 року у розмірі 120 104,39 грн.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний Суд України у Рішеннях від 26.06.2013 року №5-рп/2013, від 13.12.2012 року №18-рп/2012, від 25.04.2012 року №11-рп/2012 висловив позицію, що складовою права кожного на судовий захист є обов`язковість виконання судового рішення. Це право охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Крім того, у Рішенні від 15.05.2019 року №2-р(II)/2019 Конституційний Суд України з посиланням на практику ЄСПЛ підкреслив, що визначене статтею 6 Конвенції право на суд було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне обов`язкове судове рішення не виконувалося на шкоду одній зі сторін; і саме на державу покладено позитивний обов`язок створити систему виконання судових рішень, яка була б ефективною як у теорії, так і на практиці, і гарантувала б їх виконання без неналежних затримок; ефективний доступ до суду включає право на те, щоб рішення суду було виконане без невиправданих затримок; держава та її державні органи відповідальні за повне та своєчасне виконання судових рішень, які постановлені проти них (пункт 84 рішення у справі «Валерій Фуклєв проти України» від 07.06.2005 року, заява № 6318/03; пункт 43 рішення у справі «Шмалько проти України» від 20.07.2004 року, заява № 60750/00; пункти 46, 51, 54 рішення у справі «Юрій Миколайович Іванов проти України» від 15.10.2009 року, заява № 40450/04; пункт 64 рішення у справі «Apostol v. Georgia» від 28.11.2006 року, заява № 30779/04).

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15.05.2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до положень статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Згідно із положеннями частини першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, з вказаних законодавчих положень вбачається, що судом можуть бути вжиті заходи реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу відповідальну за виконання рішення суду.

Поряд з тим, суд зауважує, що такі заходи судового контролю підлягають до застосування у разі не подання звіту суб`єктом владних повноважень про виконання рішення суду або якщо в поданому звіті причини невиконання чи неповного виконання судового рішення є неповажними.

Судом встановлено, що відповідачем виконано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.11.2022 року у справі №200/17056/21, а саме: зараховано до страхового та пільгового стажу позивача періоди роботи з 13.08.1990 по 19.11.1990 року, з 20.11.1990 по 21.01.1991 року, з 22.01.1991 по 30.06.1991 року, з 22.07.1991 по 09.09.1991 року, з 10.03.1992 по 07.07.1992 року, з 27.10.1992 по 27.02.1994 року, з 03.01.1995 по 26.02.1995 року, з 23.01.1996 по 16.03.1996 року, а також повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 11.02.2020 року № 1767 про переведення з пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти рішення 01 про перерахунок пенсії, відповідно до якого позивачу призначено пенсію за віком відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зазначені обставини не є спірними між сторонами.

Водночас, позивач не погоджується з виконанням відповідачем постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 року в частині не зарахування до пільгового стажу періоду проходження військової строкової служби з 17.11.1987 по 21.12.1989 року, періоду роботи з 23.07.1997 по 16.02.1998 року, як роботи підземні, професії за постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202, та періодів перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 01.12.2015 по 31.12.2017, та з 01.01.2018 по 31.12.2019 року.

Судом встановлено, що відповідачем на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 року прийнято рішення від 30.06.2023 року №08, відповідно до якого розглянуто питання про зарахування до загального страхового та пільгового стажу визначених постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 року періодів, та за наслідками відповідного розгляду зараховано до страхового та пільгового стажу, передбаченого постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 року №202 період роботи з 23.07.1997 по 16.02.1998 року, та час перебування на інвалідності у зв`язку з нещасним випадком на виробництві або професійним захворюванням, який дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах з 01.12.2015 по 31.01.2020 року.

Водночас, у вищезазначеному рішенні розглянуто питання про зарахування до загального страхового стажу та пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1987 року по 29.11.1987 року, періоду проходження військової строкової служби з 17.11.1987 року по 21.12.1989 року, періоду навчання з 12.01.1990 року по 28.06.1990 року, а також періоду перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 17.11.2014 року по 17.11.2015 року, за наслідками розгляду якого прийнято рішення про не зарахування зазначених періодів з наведенням мотивів такого не зарахування.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що відповідачем виконано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17.11.2022 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 року у справі №200/17056/21 в повному обсязі.

Стосовно тверджень позивача про те, що відповідач повинен був зарахувати до пільгового стажу період проходження військової строкової служби з 17.11.1987 по 21.12.1989 року, суд звертає увагу позивача, що відповідного зобов`язання постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 07.06.2023 року у справі №200/17056/21 встановлено не було.

Отже, зазначені обставини не можуть бути предметом судового контролю.

У разі незгоди із не зарахуванням до пільгового стажу періоду навчання з 01.09.1987 року по 29.11.1987 року, періоду проходження військової строкової служби з 17.11.1987 року по 21.12.1989 року, періоду навчання з 12.01.1990 року по 28.06.1990 року, а також періоду перебування на інвалідності у зв`язку з професійним захворюванням з 17.11.2014 року по 17.11.2015 року, позивач не позбавлений права звернутися до суду з відповідним позовом.

Враховуючи, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області виконано рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року та постанову Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року справі №200/17056/21, суд дійшов висновку про можливість прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання судового рішення.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України суд

У Х В А Л И В :

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 листопада 2022 року та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 07 червня 2023 року у справі № 200/17056/21.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Першого апеляційного адміністративного суду з одночасним надсиланням копії апеляційної скарги особою, яка її подає, до суду апеляційної інстанції.

Суддя О.В. Троянова