Справа № 166/1274/24
Суддя: Свистун О. М.
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

справа № 166/1274/24
провадження 2-а/166/20/24
РІШЕННЯ

іменем України

30 серпня 2024 року сел. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М. за участю секретаря Омелько Н.І., розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

установив:

ОСОБА_1 21 серпня 2024 року звернувся в суд із позовом, який мотивує тим, що 15 серпня 2024 року він отримав поштовий конверт, в якому містилась постанова № 1323-24 за справою про адміністративне правопорушення від 25.07.2024, винесена т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі ІНФОРМАЦІЯ_3 ) ОСОБА_2 , якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн.

З даною постановою він категорично не згідний, оскільки вона не відповідає усім обставинам справи, винесена з порушенням норм чинного законодавства України.

Зазначив, що 11 січня 2010 року він отримав посвідчення про приписку до призовної дільниці, прийнятий на облік ІНФОРМАЦІЯ_4 та визнаний придатним до вйськової служби. Черговим рішенням ВЛК від 07.11.2011 він був визнаний непридатним у мирний час, обмежено придатним у воєнний час.

11 липня 2024 року він звернувся до ІНФОРМАЦІЯ_5 із письмовою заявою про надання йому відстрочки від призову на підставі абз. 13 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" у зв`язку із здійсненням догляду за мамою інвалідом 1 групи. Наступного дня він отримав довідку про надання відстрочки до 22 вересня 2053 року.

Зауважив, що 15 липня 2024 року він через додаток "Резерв+" здійснив оновлення своїх військово-облікових даних. У випадку, якби він ніде не перебував на військовому обліку з 07.11.2011 року та не отримував військово-облікового документа то система не змогла б його ідентифікувати і відповідно не сформувала б витяг.

Також зазначив що ст. 210 КУпАП є бланкетною, однак посадовою особою в оскаржуваній постанові не конкретизовано порушені норми закону, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності. Більше того, винесення оскаржуваної постанови відбулося за його відсутності, жодного виклику до ІНФОРМАЦІЯ_5 він не отримував, чим було грубо порушено його права, зокрема право бути проінформованим про дату, час і місце розгляду справи.

Також звернув увагу, що норма ч 3 ст. 210 КУпАП уведена в дію лише 19 травня 2024 року, одночасно із вказівкою 60-денний строк для уточнення своїх даних щодо військового обліку. Таким чином, притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП неможливе, оскільки закон, який погіршує становище, не має ретроспективної дії.

За наведених обставин просить визнати вказану постанову протиправною та скасувати її, провадження у даній справі закрити на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушенн

Ухвалою від 22.08.2024 позовну заяву прийнято до розгляду, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_2 , призначено судове засідання на 30 серпня 2024 року.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися. Позивач у поданій до суду заяві просив справу розглянути без його участі, у зв`язку з неможливістю з`явитись у судове засідання через сімейні обставини. Представник відповідача та третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, про причини неявки не повідомили, відповідно відзив на позов та пояснення щодо позову не надали.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Відповідно до статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Однією з основних засад судочинства є забезпечення доведеності вини. Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд установив, що тимчасово виконуючий обов`язки начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковник ОСОБА_2 постановою № 1323-24 від 25.07.2024 притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП та наклав штраф у розмірі 17000 грн за те, що він під час дії особливого періоду, будучи військовозобов`язаним, 11 липня 2024 року прибув до ІНФОРМАЦІЯ_5 для оформлення військово-облікових документів, де в ході перевірки було виявлено, що ОСОБА_1 ніде не перебував на військовому обліку з 07 листопада 2011 року без поважних причин, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 1, ч. 1 ст. 19, ст. 23 Правил військового обліку призовників і війсьвозобов`язаних Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозбов`язаних, затверджених Постановою КМ України від 30.12.2022 № 1487.

Відповідно до ст. 235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно з постановою № 1323-24 від 25.07.2024 вина позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 11.07.2024 та витягом з книги протоколів засідань призовної комісії.

З наявної у матеріалах справи копії посвідчення про приписку до призовної дільниці установлено, що призовника ОСОБА_1 11 січня 2010 року приписано до призовної дільниці Ратнівського району Волинської області та взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З витягу з додатку "Резерв+" убачається, що позивач ОСОБА_1 за результатами ВЛК 07 листопада 2011 року визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Статтею 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" установлено обов`язок призовникам, військовозобов`язаним та резервістам самостійно з`явитись у семединний строк до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий обліку лише у разі прибуття до нового місця проживання та взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

Водночас, відповідно до вимог абз. 2 ч. 10 ст. 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу розвідувальних органів України для оформлення військово-облікових документів, взяття на військовий облік, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду.

Правилами військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які є додатком № 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 2022 р. № 1487, зобов`язано призовників, військовозобов`язаних та резервістів: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.

Таким чином, ОСОБА_1 з 07 листопада 2011 року набув статус військовозобов`язаного та зобов`язаний був з`явитись за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік та оформлення військово-облікових документів. Обов`язку самостійно з`явитись до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік у ОСОБА_1 не виникало, оскільки він свого місця проживання не змінював, на облік внутрішньо переміщеної особи не ставав.

Однак з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 будь-яких викликів до територіального центру комплектування та соціальної підтримки для взяття на військовий облік у статусі військовозобов`язаного та оформлення військово-облікових документів не отримував.

За наведених обставин, з огляду на те, що відповідачем не надано доказів виклику позивача для взяття на облік військовозобов`язаних, а також доказів вжиття органом, на який покладено ведення військового обліку військовозобов`язаних, заходів щодо взяття військовозобов`язаного на військовий облік, суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 у неперебуванні на військовому обліку з 07 листопада 2011 року та порушення правил військового обліку не доведена.

Крім того, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо окремих питань проходження військової служби, мобілізації та військового обліку", який набрав чинності 19.05.2024, внесено зміни до статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за змістом яких громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, серед іншого, зобов`язані: уточнити протягом 60 днів з дня набрання чинності указом Президента України про оголошення мобілізації, затвердженим Верховною Радою України, свої персональні дані через центр надання адміністративних послуг або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного, резервіста, або у територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки; виконувати правила військового обліку, встановлені законодавством.

На виконання вищевказаних норм законодавства позивач через додаток "Резерв+" у визначений Законом строк уточнив дані, згідно з яких він станом на 15 липня 2024 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , як військовозобов`язаний.

Водночас, будь-яких доказів про непереубвання ОСОБА_1 на військовому обліку військовозобов`язаних з 07.11.2011 до 15.07.2024 відповідачем не надано.

Отже, підстав для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП судом не встановлено.

У рішенні від 22.12.2010 №23-рп/2010 Конституційний Суд України дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (пункт 4.1).

За принципом презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення залишається недоведеним.

Відповідно до статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем як суб`єктом владних повноважень не доведено належними та допустимим доказами винуватість позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210 КУпАП.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, із урахуванням установлених обставин, наявні правові підстави для задоволення позовних вимог: скасування постанови т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 підполковника ОСОБА_2 № 1323-24 від 25.07.2024 у частині накладання на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 3 ст. 210 КУпАП та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач, звертаючись із позовом, сплатив судовий збір у розмірі 605,60 грн.

Ураховуючи задоволення позовних вимог, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача витрат на оплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12, 72-77, 139, 143, 286, 293 КАС України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача т.в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_2 № 1323-24 від 25.07.2024 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП і накладення штрафу в розмірі 17000 грн.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210 КУпАП закрити за відсутністю складу адмінправопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 витрати зі сплати судового збору в сумі 605 (шістсот п`ять) грн. 60 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун