Справа № 520/2626/24
Суддя: Ральченко І.М.
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Головуючий І інстанції: Бадюков Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 р. Справа № 520/2626/24
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді Ральченка І.М.,

Суддів: Катунова В.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Максимова Миколи Ігоровича на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024, по справі № 520/2626/24

за позовом ОСОБА_1

до ІНФОРМАЦІЯ_1 , Військової частина НОМЕР_1

третя особа Міністерство оборони України

про визнання дій протиправними та скасування наказів, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просив суд:

- визнати протиправними дії ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо взяття на військовий облік та призову на військову службу під час мобілізації ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову на військову службу та направлення для проходження військової служби під час загальної мобілізації до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 ;

- зобов`язати ІНФОРМАЦІЯ_2 виключити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , із військового обліку.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 позовні вимоги залишено без задоволення.

Позивач, не погодившись із рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, у якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В обґрунтування вимог апеляційної скарги заявник посилався на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, зазначив, що позивач, як особа, яка була раніше засуджена до позбавлення волі за вчинення тяжкого злочину і виключена з військового обліку на цій підставі не підлягає призову на військову службу під час мобілізації.

Вказував, що жодних повісток від керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 чи інших уповноважених осіб та мобілізаційного розпорядження позивач не отримував, що також свідчить про порушення порядку мобілізації, встановленого чинним законодавством України.

У апеляційній скарзі заявлено клопотання про розгляд апеляційної скарги у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи.

Оскаржуване рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.12.2023 року ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України Суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Слід вказати, що практика Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 8 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Заявник (в одній із зазначених справ) не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників.

Враховуючи, що в силу п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України дана справа підлягає розгляду без повідомлення учасників справи, зважаючи на відсутність необхідності їх виклику для надання пояснень з огляду на обставини справи, підстав для апеляційного розгляду справи у судовому засіданні суд не вбачає.

Крім того, колегія суддів зауважує, що із матеріалів апеляційної скарги та клопотання апелянта не встановлено обставин, які б потребували розгляду справи у відкритому судовому засіданні із викликом сторін, з огляду на що у задоволенні клопотання про розгляд у відкритому судовому засіданні за участі представника відповідача слід відмовити.

На підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України справа розглянута в порядку письмового провадження, у зв`язку з чим фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України справа розглядається в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Як встановлено судовим розглядом, наказом № 9 від 12.01.2024 р. начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 солдата ОСОБА_1 , 1984 р.н. ВОС 790037 призвано на військову службу по мобілізації, виключено з 12 січня 2024 року з військового обліку та направлено для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 .

Наказом №14 від 13.01.2024 командира військової частини НОМЕР_1 по стройовій частині солдат ОСОБА_1 з 13.01.2024 зарахований в списки особового складу частини та на всі види забезпечення, призначений на посаду курсанта та вважається таким, що з 13.01.2024 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Позивач, вважаючи вказані дії та рішення протиправними, звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з правомірності рішень відповідачів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Згідно зі ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також загальні засади проходження в Україні військової служби визначає Закон України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (надалі, також - Закон №2232-XII).

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Частинами 2, 3 статті 1 Закону №2232-XII передбачено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку

Відповідно до ч. 9 ст. 1 Закону №2232-XII щодо військового обов`язку громадяни України поділяються на такі категорії: допризовники - особи, які підлягають приписці до призовних дільниць; призовники - особи, приписані до призовних дільниць; військовослужбовці - особи, які проходять військову службу; військовозобов`язані - особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави; резервісти - особи, які проходять службу у військовому резерві Збройних Сил України, інших військових формувань і призначені для їх комплектування у мирний час та в особливий період.

Згідно з ч. 7 ст. 1 Закону №2232-XII виконання військового обов`язку громадянами України забезпечують державні органи, органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до законів України військові формування, підприємства, установи та організації незалежно від підпорядкування і форм власності в межах їх повноважень, передбачених законом, та районні (об`єднані районні), міські (районні у містах, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, міст Києва та Севастополя (далі - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки).

Частиною 6 статті 2 Закону №2232-XII передбачено наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану" у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введено воєнний стан з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023 та триває по теперішній час.

Також, Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до частини другої статті 102, пунктів 1, 17, 20 частини першої статті 106 Конституції України, постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України протягом 90 діб із дня набрання чинності цим Указом.

У відповідності до абзацу 1 частини 1 статті 39 Закону №2232-XII призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів встановлює Закон України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-XII (далі - Закон №3543-XII).

Відповідно до абз. 4 ст. 1 Закону №3543-XII мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Також абзацом 5 статті 1 Закону №3543-XII визначено, що особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно з частиною 5 статті 22 Закону №3543-XII призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Абзацом чотирнадцятим частини першої статті 23 Закону №3543-XII визначено, що призову на військову службу під час мобілізації, на особливий період не підлягають також інші військовозобов`язані або окремі категорії громадян у передбачених законом випадках.

Судовим розглядом встановлено, що 12.01.2024 після спроби незаконного перетину державного кордону України громадянин ОСОБА_1 був доставлений до ІНФОРМАЦІЯ_4 представниками Державної прикордонної служби України.

У розпорядженні ІНФОРМАЦІЯ_4 була наявна інформація з Реєстру військовозобов`язаних «Оберіг», що військовозобов`язаний ОСОБА_1 був переданий з обліку призовників і взятий на військовий облік 12.05.2023 у ІНФОРМАЦІЯ_5 .

12.01.2024 Військово - лікарською комісією ІНФОРМАЦІЯ_4 були проведені заходи з обстеження та медичного огляду військовозобов`язаного ОСОБА_1 , для визначення придатності до військової служби.

За результатами, медичного обстеження та медичного огляду позивач був визнаний придатним до військової служби, що підтверджується копією довідки ВЛК ІНФОРМАЦІЯ_4 від 12.01.2024 № 17068.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 13.01.2024 № 14 (по стройовій частині) солдата ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_2 12.01.2024, зарахувати до списків особового складу військової частини на посаду курсанта та вважати таким, що з 13.01.2024 справи та посаду прийняв та приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

Також 12.01.2024 ОСОБА_1 було видано військовий квиток.

Натомість позивач вважає, що 12.01.2024 року був повторно поставлений на військовий облік і незаконно мобілізований ІНФОРМАЦІЯ_2 та направлений до військової частини НОМЕР_1 для проходження військової служби.

Так, пунктом 6 частини 6 статті 37 Закону №2232-XII (в редакції, чинній на момент призову ОСОБА_1 на військову службу) передбачено, що виключенню з військового обліку у районних (міських) військових комісаріатах (військовозобов`язаних Служби безпеки України у Центральному управлінні або регіональних органах Служби безпеки України) підлягають громадяни України, які були раніше засуджені до позбавлення волі за вчинення тяжкого або особливо тяжкого злочину.

Разом з тим, матеріалами справи встановлено, що відповідно до тимчасового посвідчення № НОМЕР_2 призовною комісією Харківського району Харківської області ОСОБА_1 зарахований в запас 27.09.2007 р. згідно ст. 37 п.6 пп.6 ЗУ ВОВС, придатний до військової служби, знятий з в/обліку з виключенням згідно наказу МОУ № 342-09.06.06.

Наказом Міністра оборони України від 09.06.2006 № 342 "Про затвердження змін у Настанові з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів та матросів запасу Збройних Сил України та інших військових формувань" були внесені зміни до настанови з військового обліку в Збройних Силах України, затвердженої Наказом Міністерства оборони України №35 від 22.01.2002 року, щодо зняття з військового обліку громадян, які визнані військово-лікарськими комісіями непридатними до військової служби в мирний час та обмежено придатними у воєнний час".

Однак, наказ МОУ №342 від 09.06.2006 втратив чинність відповідно до наказу МОУ «Про внесення змін до настанови з військового обліку прапорщиків, мічманів, сержантів, старшин, солдатів і матросів запасу в Збройних Силах України та інших військових формувань» №24 від 15.01.2015.

Отже, внесені на підставі означеного наказу № 342 відомості у військовому квитку або тимчасовій довідці замість нього не є актуальними на дату призову позивача на військову службу.

Відтак, виходячи із зазначеного вище та чинного законодавства запис у військовому квитку або довідці замість військового квитка «знятий з військового обліку згідно з наказом МОУ №342» не означає, що особа не підлягає призову на військову службу у воєнний час.

Отже, якщо особу знято з військового обліку за наказом №342 від 09.06.2006 року, то вона підлягає мобілізації на службу в ЗСУ під час військового стану після проходження військово-лікарської комісії.

Крім того, відповідно до пунктів 8 та 9 ч. 1 ст. 89 Кримінального кодексу України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, такими, що не мають судимості, визнаються:

- особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за тяжкий злочин, якщо вони протягом шести років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення;

- особи, засуджені до позбавлення волі або основного покарання у виді штрафу за особливо тяжкий злочин, якщо вони протягом восьми років з дня відбуття покарання (основного та додаткового) не вчинять нового кримінального правопорушення.

Строки погашення судимості обчислюються з дня відбуття основного і додаткового покарання (ч. 1 ст. 90 КК України).

Таким чином, станом на 12.01.2024 року позивач вважається таким, що не має судимості.

Отже, на момент доставлення представниками Державної прикордонної служби України ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_4 останній підлягав призову на військову службу під час мобілізації на особливий період.

У ході дослідження матеріалів справи, колегією суддів встановлено, що твердження позивача про його повторне постановлення на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_6 не знайшло підтвердження.

Стосовно доводів апелянта про неправомірність Наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_7 від 12.01.2024 №9 про призов ОСОБА_1 на військову службу по мобілізації та виключення з 12.01.2024 року з військового обліку, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до абзацу 10 пункту 9 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою КМУ №154 від 23 лютого 2022 року (в редакції, чинній на момент призову ОСОБА_1 на військову службу) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки відповідно до покладених на них завдань з поміж іншого здійснюють заходи оповіщення та призову громадян (крім військовозобов`язаних та резервістів СБУ та Служби зовнішньої розвідки): на військову службу за призовом осіб офіцерського складу; на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період (зарахованих до військового оперативного резерву); на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період (незалежно від місця їх перебування на військовому обліку).

Отже, призов громадян на військову службу під час мобілізації на особливий період здійснюється ІНФОРМАЦІЯ_8 незалежно від місця перебування громадян на військовому обліку.

Таким чином, ОСОБА_1 був правомірно призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу по мобілізації та виключений з 12.01.2024 року з військового обліку.

На підставі викладеного вище колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що у зв`язку з тим, що підстави, на яких позивача знято з військового обліку згідно тимчасового посвідчення від № НОМЕР_2 перестали існувати, позивач підлягає призову на військову службу під час мобілізації, відтак, наказ керівника ІНФОРМАЦІЯ_2 в частині призову на військову службу та направлення для проходження військової служби під час загальної мобілізації до військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та наказ командира військової частини НОМЕР_1 про зарахування ОСОБА_1 до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 є законними та не підлягають скасуванню.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого обґрунтованого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи та не спростовують правильність висновку суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги спростовані наведеними вище обставинами та нормативно - правовим обґрунтуванням, у зв`язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2024 по справі № 520/2626/24 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.М. Ральченко
Судді В.В. Катунов З.Г. Подобайло