Справа № 420/20722/23
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

02 вересня 2024 року м. Одеса
В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовною заявою ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 р. відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про визнання протиправними та скасування наказів.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2024 р. рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 р. скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог до ІНФОРМАЦІЯ_1 . В цій частині прийнято нове судове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_1 задоволено: визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 24 від 25 вересня 2022 року в частині призупинення виплати грошового забезпечення підполковнику ОСОБА_1 ; визнано протиправним та скасовано наказ начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 № 158 від 25 вересня 2022 року в частині призупинення виплати грошового забезпечення підполковнику ОСОБА_1 ; зобов`язано ІНФОРМАЦІЯ_2 нарахувати та виплатити підполковнику ОСОБА_1 , грошове забезпечення у повному обсязі за період з 15 вересня 2022 р. по 09.03.2023 р., з урахуванням усіх основних і додаткових видів грошового забезпечення; в іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 15.12.2023 р. залишено без змін.

20.08.2024 р. від ІНФОРМАЦІЯ_1 надійшла заява про відстрочення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2024 р. у справі № 420/20722/23 в частині зобов`язання ІНФОРМАЦІЯ_3 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення в повному обсязі за період з 15.09.2022 р. по 09.03.2023 р. з урахуванням усіх основних і додаткових видів грошового забезпечення на термін до дня надходження фінансування на вказані потреби з Фінансово-економічного управління Командування сухопутних військ Збройних Сил України, але не менше, ніж до 31 грудня 2024 року.

В обґрунтування наявності підстав для задоволення вказаної заяви ІНФОРМАЦІЯ_4 вказує на неможливість здійснити виплату коштів через відсутність фінансування із вищестоящих органів. Так, ІНФОРМАЦІЯ_4 є органом військового управління, бюджетною установою, яка фінансується за рахунок коштів Державного бюджету України. З метою виконання судового рішення ІНФОРМАЦІЯ_4 тричі було подано заявки на виділення коштів до відповідного забезпечувального органу (Фінансово-економічного управління Командування сухопутних військ Збройних Сил України) у травні, липні та серпні 2024 року. Згідно пп.9 п.2.6 глави 2 Інструкції щодо застосування економічної класифікації видатків бюджету, затвердженої наказом Мінфіну від 12.03.2012 р. № 333 (в редакції наказу № 754 від 21.06.2012 р.) видатки на виконання судових рішень (як у безспірному, так і добровільному порядку незалежно від економічної суті платежу) здійснюється за кодом 2800 "Інші поточні видатки". Як свідчить виписка із рахунків ІНФОРМАЦІЯ_3 , на даний час асигнування на виплату за рішенням суду відсутні. Таким чином, залежність ІНФОРМАЦІЯ_3 від наявності фінансування забезпечувального органу, незважаючи на вжиті заходи щодо виконання судового рішення (подання заявок), за відсутності вини ІНФОРМАЦІЯ_3 у затримці виконання судового рішення, слід вважати обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

26.08.2024 р. від позивача надійшли заперечення щодо задоволення даної заяви, оскільки ІНФОРМАЦІЯ_4 не надано жодних доказів того, що у Міністерства оборони України закінчилися гроші. Виплата грошового забезпечення - це захищені видатки Міністерства оборони України, тому вони фінансуються першочергово і жодних проблем у фінансуванні вказаних видатків не існує.

Ухвалою від 28.08.2024 р. призначено заяву до судового розгляду на 02.09.2024 р. на 14:00 год.

У судовому засіданні представник ІНФОРМАЦІЯ_3 просив задовольнити заяву з вказаних у ній підстав.

Позивач заперечував проти задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення, так як жодних підстав для цього не існує.

При вирішенні даної заяви суд виходить з наступного.

Згідно ч.1 ст.378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частинами 3, 4 ст.378 КАС України передбачено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Поряд з цим, ч.5 ст.378 КАС України визначено, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Аналіз наведених норм права вказує, що суд за заявою сторони у справі може відстрочити виконання судового рішення. При цьому, таке відстрочення здійснюється виключно у виняткових випадках, за умови, якщо суд встановить наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення. Необхідною умовою для відстрочення виконання рішення суду є наявність виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Отже, підставою для відстрочення виконання судового рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення суду або роблять його неможливим у строк встановлений судом, тому всі ці обставини повинні бути доведені заявником.

Так, відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 06.12.2019 р. у справі № 2а/0570/6531/2011, відстрочення виконання судового рішення в розумінні зазначеної процесуальної норми є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Оцінюючи доводи заяв про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 30.01.2020 р. у справі № 819/150/17.

Як вбачається з поданої ІНФОРМАЦІЯ_4 заяви про відстрочення виконання рішення суду єдиною обставиною, що ускладнює виконання судового рішення, на яку посилається заявник, є те, що на рахунку ІНФОРМАЦІЯ_3 відсутні кошти, що призводить до неможливості виконання рішення суду.

В той же час, суд зазначає, що інформація викладена у заяві про відстрочення виконання рішення суду не може вважатись обставиною, що істотно ускладнює виконання рішення або робить його неможливим, оскільки не є доказом щодо відсутності руху коштів на рахунках заявника на момент подання заяви до суду та розгляду її по суті.

В свою чергу, Конституційний Суд України неодноразово вказував на те, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13.12.2012 р. №18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25.04.2012 р. №11-рп/2012).

Водночас відсутність на рахунках боржника коштів не є тією виключною підставою (непереборною обставиною), з якою законодавець пов`язує можливість відстрочення виконання судового рішення.

У ході розгляду заяви заявником не доведене існування передбачених ст.378 КАС України виняткових обставин, які ускладнюють можливість виконання судового рішення.

Відтак, враховуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що зазначені заявником у заяві обставини, не є обставинами, які ускладнюють виконання рішення суду.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для відстрочення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2024 р. у справі № 420/20722/23, а тому заява ІНФОРМАЦІЯ_3 не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.243, 248, 378 КАС України, суд -

ухвалив:

Відмовити у задоволенні заяви ІНФОРМАЦІЯ_1 про відстрочення виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2024 р. у справі № 420/20722/23.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена до П`ятого апеляційного адміністративного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.293, 295 КАС України.

Суддя О.І. Бездрабко