Справа № 346/2981/24
Суддя: Яремин М. П.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 346/2981/24
Провадження № 2-а/346/48/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

у складі головуючого судді Яремин М.П.

з участю секретаря Тимошишин І.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, поліцейського Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шаламая Юрія Івановича, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуваною постановою від 17.05.2024 року його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст.121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. В даній постанові вказано, що того дня о 21 год. 26 хв. ОСОБА_1 в с. Велика Кам`янка, по вул. Сковороди, Коломийського району Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «Hyundai Tucson», номерний знак « НОМЕР_1 », обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив п. 2.3 в ПДР України.

З даною постановою позивач не погоджується, вважає її безпідставною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Позивач вказує, що він був пристебнутий ременем безпеки і це бачили працівники поліції та не навели жодних обставин для доведення протилежного. Оскільки жодних вимог ПДР України він не порушував, то висловив прохання до працівника поліції вказати підстави для перевірки документів, однак, воно залишилось поза увагою останнього. Звертає увагу, що його притягнуто до відповідальності без з`ясування усіх обставин справи та без будь-яких дій щодо підготовки до розгляду справи, чим порушено працівниками поліції вимоги ст. ст. 278, 279, 280 КУпАП, а також його право на захист, яке закріплене в ст. 268 КУпАП.

Тому позивач просить поновити процесуальний строк звернення з даним позовом, скасувати оскаржувану постанову, а також стягнути на його користь судові витрати, які складаються із сплаченого судового збору.

Позивач в судове засідання не з`явився, його представник, адвокат Гринів Я.В. 29.08.2024 року подала до суду письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, справу просить розглядати у її відсутності (а.с.55).

Представник відповідача та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилися, про його час і місце повідомлялися належним чином. Представник відповідача, ГУНП в Івано-Франківській області Король К.В. 01.07.2024 року надіслала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що 17.05.2024 року ОСОБА_2 під час виконання своїх службових обов`язків при візуальному огляді транспортного засобу марки «Hyundai Tucson», номерний знак « НОМЕР_1 », який рухався в с. Велика Кам`янка, по вул. Сковороди Коломийського району Івано-Франківської області, виявив, що водій невпевнено керує автомобілем та є підозра на його стан алкогольного сп`яніння. Підійшовши до автомобіля, працівник поліції з`ясував, що водій не був пристебнутий ременем безпеки, що чітко відображено на відеозаписі. Під час розмови з водієм працівник поліції належним чином представився, пояснив суть правопорушення та попросив пред`явити документи. Встановивши особу та факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, поліцейським роз`яснено ОСОБА_1 його права, заслухано пояснення та після розгляду справи винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕНА №2173154 від 17.05.2024 року з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн. З долученого відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем безпеки в момент, коли до нього підійшов працівник поліції. Таким чином, ОСОБА_2 з`ясував усі обставини, діяв на підставі та в межах повноважень, що передбачені КУпАП та іншими нормативно-правовими актами. Тому просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до положень ч. 4 ст. 229 КАС України не здійснювалося.

Суд, перевіривши матеріали справи та оцінивши досліджені докази в сукупності, дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що оскаржуваною постановою в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2173154 від 17.05.2024 року позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП. В цій постанові вказано, що 17.05.2024 року о 21 год. 26 хв. ОСОБА_1 в с.Велика Кам`янка, по вул. Сковороди, Коломийського району Івано-Франківської області, керував автомобілем марки «Hyundai Tucson», номерний знак « НОМЕР_1 », обладнаним засобами пасивної безпеки та не був пристебнутий ременем безпеки (а.с. 13).

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 5 ст. 121 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Відповідно до пункту 2.3 в ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними та не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

В п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вказано, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як встановлено ч. 1, 3 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Положеннями ч. 3 ст. 77 КАС України передбачено, що докази до суду надають учасники справи. Суд може пропонувати сторонам надати докази та збирати докази з власної ініціативи, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до положень ст. 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Суд звертає увагу, що саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення, а постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може вважатися беззаперечним доказом вчинення правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Лише фіксація саме вчинення адміністративного правопорушення позивачем, а не притягнення до адміністративної відповідальності, підтверджує правомірність накладення відповідачем адміністративного стягнення та буде вважатися належним доказом у справі.

Відповідно до практики Верховного Суду приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис згідно з вимогами статті 70 КАС України (у редакції, чинній на час ухвалення судами попередніх інстанцій рішень у цій справі) не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення (постанова від 13 лютого 2020 року у справі №524/9716/16-а, від 05 березня 2020 року у справі №607/7987/17).

Враховуючи вимоги ст.19 Конституції України та ч.2 ст.2 КАС України, законодавцем визначено критерії для оцінювання рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які одночасно є принципами адміністративної процедури, що вироблені у практиці європейських країн.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем, як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до правил ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, на відповідача покладено обов`язок доказування правомірності складення оскаржуваної постанови.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачу інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУПАП. Відповідачем в якості доказу вчинення позивачем адміністративного правопорушення надано відео з камери та відео з реєстратора транспортного засобу, однак, з оскаржуваної постанови інформацію щодо здійснення фото- або відеофіксації правопорушення та технічного засобу, яким здійснено таку відеофіксацію, встановити не можливо, оскільки у відповідній графі постанови " до постанови додаються " відсутні будь-які відомості. Відтак, відеозаписи, на які посилається представник відповідача у відзиві та який не зазначено в оскаржуваній постанові, не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Інших доказів на підтвердження того, що під час керування автомобілем позивач не користувався ременем безпеки не надано.

Тому, суд приходить до висновку, що відповідачем вказаний обов"язок не виконано і не спростовано доводів позивача про неправомірність винесення оскаржуваної постанови.

У відповідності до ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналізуючи в сукупності викладені обставини та докази, суд приходить до висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Позивачу слід поновити строк для звернення до суду з позовом, оскільки він через погіршення стану здоров`я з 25.05.2024 року по 27.05.2024 року перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 14).

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Положеннями ст.132 КАС України передбачено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судом встановлено, що позивачем понесено судові витрати, які складаються зі сплаченого судового збору в сумі 605,60 грн., що стверджується відповідною квитанцією від 29.05.2024 року (а.с. 7), які відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області.

На підставі наведеного, та ст.ст. 251, 252, 280, 288, 289 КУпАП, керуючись ст.ст. 12, 19-20, 72-77, 121, 139, ч. 4 ст.229, ст.ст. 244-246, 255, 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

поновити процесуальний строк для звернення з даним позовом.

Позов задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №2173154 від 17.05.2024 року, винесену поліцейським Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шаламаєм Юрієм Івановичем, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , жителя та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 (шістсот п`ять) гривень 60 копійок судових витрат по сплаті судового збору.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , житель та місце проживання зареєстроване за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

Головне управління Національної поліції в Івано-Франківській області, 76018, м. Івано-Франківськ, вул. Сахарова, 15, .

Поліцейський Коломийського РВП ГУНП в Івано-Франківській області Шаламай Юрій Іванович, 78203, м. Коломия, вул. Шевченка, 11а, Івано-Франківської області.

Повний текст рішення складено 29 серпня 2024 року.

Суддя: Яремин М. П.