Справа № 640/20713/21
Суддя: Штульман Ігор Володимирович
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 серпня 2024 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Штульман І.В.

суддів: Маринчак Н.Є.

Черпака Ю.К.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві на рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

ВСТАНОВИВ :

22 липня 2022 року Фізична особа-підприємець (далі - ФОП) ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася в Окружний адміністративний суд міста Києва з адміністративним позовом до Головного управління Державної податкової служби (далі - ГУ ДПС) у м. Києві (далі - відповідач) про:

- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління ДФС у м. Києві про виключення з реєстру платників податку від 30 березня 2018 року №1887/26-15-13-02-26/;

- зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи датою анулювання реєстрації платника єдиного податку - з 30 березня 2018 року.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 29 лютого 2021 року (суддя Донець В.А.) відкрито провадження в адміністративній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання (у письмовому провадженні).

Законом України від 13 грудня 2022 року №2825-IX "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" (далі - Закон №2825-IX) Окружний адміністративний суд міста Києва ліквідовано, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Відповідно до пункту 2 Прикінцевих та перехідних Закону №2825-IX, з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу №640/20713/21 передано 11 грудня 2023 року на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Жуковій Є.О.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 25 грудня 2023 року адміністративну справу №640/20713/21 прийнято до провадження судді Київського окружного адміністративного суду Жукової Є.О., розгляд справи ухвалено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року адміністративний позов ФОП ОСОБА_1 задоволено повністю. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ДФС у м. Києві про виключення фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку 30 березня 2018 року №1887/26-15-13-02-26/. Зобов`язано ГУ ДПС у м. Києві поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 , як платника єдиного податку другої групи з 30 березня 2018 року та включити до реєстру платників єдиного податку. Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ДПС у м. Києві на користь ФОП ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 2270 гривень.

Приймаючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що під час розгляду справи відповідачем не надано доказів проведення перевірки та складання акту перевірки, на підставі якого в порядку пункту 299.11 статті 299 Податкового кодексу (далі - ПК) України могло бути прийнято оспорюваного рішення.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ГУ ДПС у м. Києві подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить його скасувати і ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що у зв`язку з наявністю податкового боргу по єдиному податку на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, Головне управління ДФС у м. Києві керуючись пунктом 299.10 статті 299 ПК України, на підставі доповідної записки на ім`я керівника, інформації з ІКП, податкових декларацій, даних реєстру платників єдиного податку, прийняло рішення №1887/26-15-13-02-26/ від 30 березня 2018 року про виключення позивача з реєстру платників єдиного податку з 01 квітня 2018 року. На думку апелянта, контролюючий орган діяв в межах визначених чинним законодавством встановлено. Просить суд відмовити у задоволенні позову.

Позивач заперечує проти апеляційної скарги у повному обсязі, з підстав зазначених у письмовому відзиві на апеляційну скаргу.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість оспорюваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів дійшла до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення - без змін, мотивуючи це слідуючим.

З матеріалів справи вбачається, і це правильно встановлено судом першої інстанції, що ОСОБА_1 зареєстрована в якості ФОП та з 28 листопада 2016 року перебуває на обліку в ДПІ у Шевченківському районі ГУ ДПС у м. Києві. В період з 01 січня 2017 року по 31 березня 2018 року ФОП ОСОБА_1 перебувала на спрощеній системі оподаткування на 2 групі платників, ставка 20 відсотків до розміру мінімальної заробітної плати.

В березні 2021 року представником позивача - адвокатом Гармаш Михайлом Юрійовичем подано адвокатський запит до ГУ ДПС у м. Києві, в якому він просив надати:

інформацію щодо підстав виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку;

копію рішення про виключення ФОП ОСОБА_1 з реєстру платників єдиного податку та докази його направлення;

копії документів на підставі яких було прийнято рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Листом ГУ ДПС у м. Києві від 11 березня 2021 року №2652/6/26-15-24-17-15 позивача повідомлено, що, на підставі доповідної записки на ім`я керівника, інформації з ІКП, податкових декларацій, даних реєстру платників єдиного податку (акт перевірки не складався), прийнято рішення про виключення її з реєстру платників єдиного податку №1887/26-15-13-02-26/ від 30 березня 2018 року.

22 березня 2018 року начальником управління податків і зборів з фізичних осіб складено доповідну записку щодо анулювання реєстрації платників податків, які мають заборгованість на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів за період з 01 жовтня 2017 року по 01 березня 2018 року.

Рішенням ГУ ДФС у м. Києві від 30 березня 2018 року №1887/26-15-13-02-26/ ФОП ОСОБА_1 виключено з реєстру платників єдиного податку з 31 березня 2018 року.

Вважаючи оспорюване рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, ФОП ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом за захистом своїх охоронюваних законом прав та інтересів. Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, які виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства регулює та визначає ПК України.

Пунктом 291.2 статті 291 ПК України встановлено, що спрощена система оподаткування, обліку та звітності - особливий механізм справляння податків і зборів, що встановлює заміну сплати окремих податків і зборів, встановлених пунктом 297.1 статті 297 цього Кодексу, на сплату єдиного податку в порядку та на умовах, визначених цією главою, з одночасним веденням спрощеного обліку та звітності.

Згідно пункту 291.3 статті 291 ПК України, юридична особа чи фізична особа-підприємець може самостійно обрати спрощену систему оподаткування, якщо така особа відповідає вимогам, встановленим цією главою, та реєструється платником єдиного податку в порядку, визначеному цією главою.

За приписами підпункту 4 пункту 291.4 статті 291 ПК України, суб`єкти господарювання, які застосовують спрощену систему оподаткування, обліку та звітності, поділяються на групи платників єдиного податку: друга група - фізичні особи - підприємці, які здійснюють господарську діяльність з надання послуг, у тому числі побутових, платникам єдиного податку та/або населенню, виробництво та/або продаж товарів, діяльність у сфері ресторанного господарства, за умови, що протягом календарного року відповідають сукупності таких критеріїв: не використовують працю найманих осіб або кількість осіб, які перебувають з ними у трудових відносинах, одночасно не перевищує 10 осіб; обсяг доходу не перевищує 834 розміри мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня податкового (звітного) року.

Порядок реєстрації та анулювання реєстрації платників єдиного податку визначено статтею 299 ПК України, відповідно до пункту 299.1 якої реєстрація суб`єкта господарювання як платника єдиного податку здійснюється шляхом внесення відповідних записів до реєстру платників єдиного податку.

Згідно пункту 299.2 статті 299 ПК України, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, веде реєстр платників єдиного податку, в якому міститься інформація про осіб, зареєстрованих платниками єдиного податку.

За приписами пункту 299.10 статті 299 ПК України, реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у разі: 3) у випадках, визначених підпунктом 298.2.3 пункту 298.2 та підпунктом 298.8.6 пункту 298.8 статті 298 цього Кодексу.

Згідно підпункту 8 підпункту 298.2.3 пункту 298.2 статті 298 ПК України платники єдиного податку зобов`язані перейти на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом, у разі наявності податкового боргу у розмірі, що перевищує суму, визначену абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу, на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів - в останній день другого із двох послідовних кварталів.

Відповідно до абзацу третього пункту 59.1 статті 59 ПК України у редакції спірного періоду податкова вимога не надсилається (не вручається), якщо загальна сума податкового боргу платника податків не перевищує шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. У разі збільшення загальної суми податкового боргу до розміру, що перевищує шістдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, контролюючий орган надсилає (вручає) податкову вимогу такому платнику податків.

Згідно з пунктом 5 підрозділу 1 розділу XX Перехідні положення ПК України, якщо норми інших законів містять посилання на неоподатковуваний мінімум доходів громадян (НМДГ), то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподатковуваного мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначено підпунктом 169.1.1 ПК України для відповідного року.

Отже, у спірний період податкова вимога не надсилалась у випадку, якщо сума податкового боргу платника податків не перевищувала 1020 грн. (17х60).

Відповідно до абзацу першого пункту 299.11 статті 299 ПК України, у разі виявлення відповідним контролюючим органом під час проведення перевірок порушень платником єдиного податку першої - третьої груп вимог, встановлених цією главою, анулювання реєстрації платника єдиного податку першої - третьої груп проводиться за рішенням такого органу, прийнятим на підставі акта перевірки, з першого числа місяця, наступного за кварталом, в якому допущено порушення. У такому випадку суб`єкт господарювання має право обрати або перейти на спрощену систему оподаткування після закінчення чотирьох послідовних кварталів з моменту прийняття рішення контролюючим органом.

З аналізу вищезазначених норм права вбачається, що реєстрація платником єдиного податку є безстроковою та може бути анульована шляхом виключення з реєстру платників єдиного податку за рішенням контролюючого органу у встановлених законом випадках. Таким чином, способом реалізації владних управлінських функцій у разі встановлення обставин під час проведення документальної перевірки, за яких платник податків не може перебувати на спрощеній системі оподаткування (бути платником єдиного податку), є прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку шляхом виключення з реєстру платників цього податку.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу, що судом першої інстанції було враховано позицію висловлену Верховним Судом, зокрема, у постановах від 03 грудня 2020 року по справі №200/9334/19-а та від 14 липня 2021 року по справі №808/224/18.

Судом першої інстанції встановлено, і це є правильним, що рішення про виключення з реєстру платників єдиного податку було прийнято контролюючим органом не на підставі акта за наслідками проведеної перевірки за фактом наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, як це передбачено пункту 299.11 ст. 299 ПК України.

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду звертає увагу, що відповідачем під час розгляду справи в суді першої інстанції та під час апеляційного розгляду не надано переконливі докази того, що контролюючим органом було проведено перевірки з питань своєчасної сплати позивачем ФОП ОСОБА_1 узгоджених сум грошових зобов`язань (камеральної перевірки), внаслідок чого не було встановлено відповідним актом перевірки наявності у платника податків податкового боргу на кожне перше число місяця протягом двох послідовних кварталів, не було зафіксовано документально дату виникнення та строку наявності податкового боргу як передумови для прийняття рішення про анулювання реєстрації платника єдиного податку.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду вважає правильними висновки суду першої інстанції про те, що належним і повним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання ГУ ДПС у м. Києві поновити реєстрацію ФОП ОСОБА_1 як платника єдиного податку другої групи датою анулювання реєстрації платника єдиного податку - з 30 березня 2018 року.

Судовою колегією враховується, що згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 315 Кодексу адміністративного судочинства України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у м. Києві - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 15 квітня 2024 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий суддя І.В. Штульман

Судді: Н.Є. Маринчак

Ю.К. Черпак