Справа № 460/17487/21
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
з питань заміни сторони виконавчого провадження
Рівненський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Н.О. Дорошенко, розглянувши в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 у адміністративній справі за позовом:
ОСОБА_2
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій,
У провадженні Рівненського окружного адміністративного суду перебувала справа за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28.04.2022 у справі №460/17487/21, яке набрало законної сили 31.05.2022, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", положень постанови Кабінету Міністрів України Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції від 11.11.2015 №988, Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45, на підставі довідки Державної установи Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Рівненській області про розмір грошового забезпечення від 02.07.2021 №892, із врахуванням розмірів щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 1 грудня 2019 року.

27.09.2022 державним виконавцем органу ДВС відкрито виконавче провадження №69943181 з примусового виконання виконавчого листа б/н, виданого 28.06.2022 Рівненським окружним адміністративним судом у справі №460/17487/21.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження с. Малий Олексин Рівненського району Рівненської області, помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що Рівненським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Рівненському районі Рівненської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 02.01.2023.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 16.06.1995 Відділом реєстрації актів цивільного стану м.Рівне.

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Рівненській області в порядку і строки, визначені статтею 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, із заявою щодо виплати їй пенсії ОСОБА_2 , яка залишилася недоотриманою ним за життя, як його дружині, яка проживала разом із ним на день його смерті, та особі, яка втратила годувальника.

Листом від 28.08.2023 №30130-29734/С-05/8-1700/23 ГУ ПФУ в Рівненській області повідомило позивача, що виплата такої заборгованості буде здійснена у разі заміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) згідно з ухвалою суду та при відповідному фінансуванні.

27.08.2024 ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, а заявник є його спадкоємцем та має право на спадкування неотриманих ним сум пенсії.

При вирішенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження суд враховує такі релевантні джерела права.

Відповідно до частини першої статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, яка врегульовує питання виплати пенсії та допомоги в разі смерті пенсіонера, суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Суд зауважує, що Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб визначає спеціальний правовий режим грошових коштів у вигляді пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Такий підхід до врегулювання цих правовідносин має соціальне спрямування через закріплення спеціального порядку переходу права на отримання зазначених сум до певного кола осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника або є членами сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

Тобто у разі переходу до вказаних осіб належних спадкодавцеві соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад та у спеціально визначений законом порядок. Зокрема, відповідно до частини третьої статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Такі правові висновки сформульовані Верховним Судом у постанові від 29.11.2023 у справі № 420/6927/22.

Разом з тим, відмова органу Пенсійного фонду у виплаті членам сім`ї, які проживали разом із померлим пенсіонером на день його смерті, таких сум пенсії свідчить про відсутність переходу цих виплат до вказаних осіб та може бути підставою для звернення таких осіб до суду із позовом за захистом своїх прав.

При цьому, вимоги зобов`язального характеру, заявлені у такому позові, будуть нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, а відтак спрямовані на визнання за позивачем права власності на грошові кошти неодержані за життя такого спадкодавця, що повертає такий спір в межі порядку спадкування.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернулася до відповідача із заявою в порядку та строки, визначені статтею 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, щодо виплати їй пенсії її померлого чоловіка в сумі 208605,73 грн, яка залишилася недоотриманою ним за життя.

Проте, відповідач листом від 28.08.2023 №30130-29734/С-05/8-1700/23 відмовив у виплаті позивачу таких коштів в позасудовому порядку з покликанням на відсутність заміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) згідно з ухвалою суду.

Зміст статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб узгоджується з положеннями Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Статтею 1227 ЦК України встановлено сингулярне правонаступництво членів сім`ї спадкодавця на отримання належних йому та неотриманих ним за життя грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат. Указані суми включаються до складу спадщини лише у разі відсутності у спадкодавця членів сім`ї чи їх відмови від права на отримання вказаних сум. Специфіка правонаступництва прав на отримання сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат обґрунтовується необхідністю: а) створення умов для охорони майнових інтересів членів сім`ї спадкодавця в разі, коли вони не є його спадкоємцями; б) забезпечення можливості реалізації права на одержання членами сім`ї спадкодавця належних йому грошових коштів без дотримання передбаченої ЦК України процедури оформлення спадщини.

Право на одержання грошових сум заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, інших соціальних виплат виникає у членів сім`ї спадкодавця внаслідок вказівки закону (стаття 1227 ЦК України) та додаткового юридичного факту - смерті спадкодавця. Окрім цього, звичайно, необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання певних сум. Причини, через які ці суми не були отримані, можуть бути різноманітними, але закон не надає їм юридичного значення. Моментом, з якого виникатимуть права на отримання виплат, буде момент смерті спадкодавця. Законодавець не вказує, що перехід права на отримання цих сум є спадкуванням, а члени сім`ї - спадкоємцями. Це має важливе значення, оскільки дозволяє зробити висновок, що на набуття права на одержання грошових сум відповідно до статті 1227 ЦК України не поширюються норми про спадкування за заповітом або законом, зокрема, щодо усунення від спадкування (стаття 1224 ЦК України), прийняття, строків прийняття та оформлення спадщини, врахування цих сум при визначенні розміру обов`язкової частки (стаття 1241 ЦК України), задоволення вимог кредиторів (стаття 1281 ЦК України). Відповідно при включенні зазначених прав до складу спадщини їх спадкування має відбуватися за правилами, встановленими для спадкування за заповітом або законом.

Право на перерахунок певних виплат, яке мав винятково спадкодавець, що був їх одержувачем, оскільки така можливість пов`язана з його суб`єктивним правом (зокрема, право на страхові виплати). Саме тому у членів сім`ї спадкодавця або ж у спадкоємців не виникає права вимагати перерахунку відповідних сум. Теж саме стосується і випадку вимагати призначення тієї чи іншої виплати. Тому потрібно відмежовувати ситуації при застосуванні положень статті 1217 ЦК України за яких члени сім`ї чи спадкоємці вимагають перерахунку чи призначення певних виплат та випадки за яких спадкодавцю неправомірно припиняють ті чи інші виплати.

Такі правові висновки викладені Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в постанові від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19, які є обов`язковими для врахування судом відповідно до вимог ч. 5 ст. 242 КАС України.

Частини друга, четверта, сьома статті 13 Закону України Про судоустрій і статус суддів визначають, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Судові рішення не можуть бути переглянуті іншими органами чи особами поза межами судочинства, за винятком рішень про амністію та помилування.

Відповідно до ч. 2 ст. 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Аналіз вищевказаних правових норм, а також положень статті 1227 ЦК України, з урахуванням принципу розумності, свідчить, що невиконання рішення суду, яке набрало законної сили за життя спадкодавця, про зобов`язання органу Пенсійного фонду здійснити нарахування та виплату спадкодавцю пенсійної виплати, не позбавляє його спадкоємця (спадкоємців) можливості спадкувати право на отримання грошових сум пенсії.

У розумінні положень статті 1227 ЦК України ці суми вважаються такими, що належали до виплати спадкодавцю. Правопорядок не може допускати ситуації коли нівелюється законна сила судового рішення. Очевидно, що такий підхід дозволяє отримати результати, яких розум і справедливість могли б очікувати.

Аналогічний правовий підхід застосовано Верховним Судом в постанові від 05.01.2024 у справі № 295/4158/23.

Велика Палата Верховного Суду, зокрема, у постанові від 04.09.2019 у справі № 750/7865/18 за позовом фізичної особи до органу Пенсійного фонду щодо виплати нарахованої, але невиплаченої його спадкодавцю (батьку позивача) пенсії дійшла висновку, що судові рішення, на підставі яких в органу Пенсійного фонду виник обов`язок провести доплату до пенсії, позивача не стосуються.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 у справі № 808/1346/18 вказала, що спори предметом яких є майнова вимога позивача щодо визнання, зокрема, в порядку спадкування, права власності на грошові кошти, мають приватноправовий характер і підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства.

Подібні висновки щодо розгляду спорів, які стосуються виплати недоодержаних сум пенсії, в порядку цивільного судочинства за позовом спадкоємця до органу Пенсійного фонду, неодноразово висловлені Великою Палатою Верховного Суду також у постанові від 26.06.2019 у справі № 284/252/17 (позов про стягнення з органу пенсійного фонду у порядку спадкування неодержані за життя спадкодавиці (матері позивача) підвищення до пенсії й додаткової пенсії, щорічної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування), а також Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду, зокрема, у постановах від 28.04.2022 у справі № 428/3913/20 (позов про стягнення недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера в порядку спадкування), від 30.11.2022 справа № 638/19167/19 (спір щодо стягнення спадщини у вигляді недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера).

В постанові від 15.12.2023 у справі №805/2628/18-а Верховний Суд вказав, що тільки у змагальному судовому процесі, суд відповідної юрисдикції має можливість, зокрема, встановити, необхідні для вирішення спору щодо виплати неодоотриманої за життя суми пенсії, фактичні обставини, зокрема:

- поточну суму заборгованості органу пенсійного фонду, яка виникла, зокрема, у зв`язку з невиконанням рішення суду за життя пенсіонера, шляхом витребування у органу пенсійного фонду відповідної довідки із зазначенням конкретної суми, яка залишилася невиплаченою;

- статус позивача у справі щодо стягнення недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (член сім`ї/особа, що перебувала на утриманні померлого пенсіонера/спадкоємець);

- наявність інших осіб з аналогічним статусом, які також претендують/мають право на отримання недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера;

- дату звернення позивача із заявою до пенсійного фонду про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера;

- подання позивачем всіх необхідних документів, передбачених Порядками № 22-1, № 3-1 (в залежності від положень, за якими призначалася пенсія особі, яка померла);

- процедури, за якої у особи виникло відповідне право (суд має встановити, в якому порядку особа звернулася за недоотриманою пенсією у зв`язку зі смертю пенсіонера - як член сім`ї, який проживав разом із пенсіонером на день його смерті/особа, яка перебувала на його утриманні або як спадкоємець).

З огляду на вищенаведені висновки, враховуючи відповідне законодавче регулювання та судову практику, що склалася при вирішенні спірних правовідносин аналогічного характеру, а також беручи до уваги необхідність дотримання критерію ефективності у правовідносинах щодо захисту осіб, що наділені правом отримання нарахованих, але неодержаних за життя пенсіонера сум пенсії, вказане процесуальне питання, у випадку відмови органу пенсійного фонду у позасудовому порядку (добровільно) здійснити виплату суми недоплаченої пенсії, не може бути вирішений за правилами статей 52, 379 КАС України, тобто з використанням інституту процесуального правонаступництва або заміни сторони виконавчого провадження.

Аналогічний підхід застосований Верховним Судом у постанові від 28.11.2023 у справі № 420/244/20.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на встановлені судом обставини справи, враховуючи вищевказані висновки Верховного Суду щодо застосування норм права в спірних правовідносинах, суд доходить висновку, що заява ОСОБА_1 про заміну стягувача його правонаступником задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 241, 256, 294, 379 КАС України, суд

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження правонаступником.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу складено 30 серпня 2024 року.

Суддя Н.О. Дорошенко