Справа № 500/8365/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 рокуЛьвівСправа № 500/8365/23 пров. № А/857/10468/24
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Глушка І.В.

розглянувши в порядку письмового провадження, в електронній формі, в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року, ухвалене суддею Подлісною І.М. у м. Тернопіль, за правилами спрощеного позовного провадження, у справі № 500/8365/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про скасування наказу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд:

1) визнати незаконними та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) № 887 від 08.12.2023 року «Про результати службового розслідування за фактом незадовільного обліку особового складу у четвертому артилерійському дивізіоні військової частини НОМЕР_1 » в частині, що стосується ОСОБА_1 , а саме:

п.5 «за порушення вимог ст.ст.11, 12, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Закону України Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі ст.45, керуючись вимогами ст.ст.48, 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майора ОСОБА_1 , начальника штабу заступника командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , притягнути до дисциплінарної відповідальності та накласти дисциплінарне стягнення «сувора догана»;

п.6 «заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення - начальнику відділення або особі, допущеній до виконання обов`язків за вказаною посадою скласти протокол про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення на майора ОСОБА_1 »;

п.7 «за надлишкову витрату грошових коштів на закупівлю продовольчого забезпечення, на підставі ст.ст.5, 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 № 160-ІХ, майора ОСОБА_1 , начальника штабу заступника командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 притягнути до обмеженої матеріальної відповідальності та стягнути з нього - 1232,64 грн. (одна тисяча двісті тридцять дві гривні шістдесят чотири копійки)»;

п.п.8, 8.1 «начальнику фінансово-економічної служби -головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 служби, або особі, допущеній до виконання обов`язків за вказаною посадою, занести до Книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 за майором ОСОБА_1 , начальником штабу заступником командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 суму грошових стягнень в розмірі 1232,64 грн. (одна тисяча двісті тридцять дві гривні шістдесят чотири копійки) та провести відповідні стягнення».

2) Зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошового забезпечення та виплатити кошти, стягнуті з ОСОБА_1 на виконання п. 7,8 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) №887 від 08.12.2023 року «Про результати службового розслідування за фактом незадовільного обліку особового складу у четвертому артилерійському дивізіоні військової частини НОМЕР_1 »

18 березня 2024 року Тернопільський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким в задоволенні позову відмовив.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як начальник штабу - заступник командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , не забезпечив ведення належного обліку особового складу, хоча, статтею 104 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що начальник штабу зобов`язаний знати наявність особового складу в підрозділах батальйону.

Не погодившись із цим рішенням суду його оскаржив позивач, який просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти постанову, якою позов задовольнити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач зазначає, що обов`язок вести облік особового складу належить до обов`язків командирів частин, дивізіонів, тощо, а не до обов`язків начальників штабів. Водночас, відсутній військовослужбовець, майор ОСОБА_2 мав подати рапорт на відпустку безпосередньому командиру, тобто командиру артилерійського дивізіону ОСОБА_3 . При цьому, у період відсутності військовослужбовця, майора ОСОБА_2 , з 18.10.2022 року по 25.10.2022 року, позивач перебував на вогневій позиції артилерійської батареї.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивач проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника штабу - заступника командира четвертого артилерійського дивізіону.

Відповідно до рапорту начальника відділення персоналу штабу військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_4 від 29.11.2023, 26.11.2023 в ході перевірки обліку особового складу четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 виявлено, що в жовтні 2022 року був відсутній у районні виконання завдань за призначенням майор ОСОБА_2 , заступник командира другого артилерійського дивізіону з тилу військової частини НОМЕР_1 . Факт законної відсутності вищезазначеного військовослужбовця не знаходить підтвердження у наказах, де відображається рух особового складу.

На підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 03.12.2023 № 1583 Про призначення службового розслідування за фактом незадовільного обліку особового складу у четвертому артилерійському дивізіоні військової частини НОМЕР_1 , проведено службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли не відображенню у наказах командира військової частини НОМЕР_1 відсутності на військовій службі майора ОСОБА_2 .

За результатами службового розслідування відповідач встановив, що майор ОСОБА_2 , заступник командира четвертого артилерійського дивізіону з тилу військової частини НОМЕР_1 , з 18.10.2022 по 25.10.2022 з дозволу командування військової частини НОМЕР_1 (про, що його повідомив командир четвертого дивізіону підполковник ОСОБА_3 ) вибув на похорон свого батька молодшого сержанта ОСОБА_5 .

08.12.2023 року відповідач прийняв наказ «Про результати службового розслідування за фактом незадовільного обліку особового складу у четвертому артилерійському дивізіоні військової частини НОМЕР_1 », згідно з яким вирішено:

п.5 «за порушення вимог ст.ст.11, 12, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, на підставі ст.45, керуючись вимогами ст.ст.48, 55 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, майора ОСОБА_1 , начальника штабу заступника командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , притягнути до дисциплінарної відповідальності та накластио дисциплінарне стягнення «сувора догана»;

п.6 «заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення - начальнику відділення або особі, допущеній до виконання обов`язків за вказаною посадою скласти протокол про вчинення військового адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення на майора ОСОБА_1 »;

п.7 «за надлишкову витрату грошових коштів на закупівлю продовольчого забезпечення, на підставі ст.ст.5, 8 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» від 03.10.2019 №160-ІХ, майора ОСОБА_1 , начальника штабу заступника командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 притягнути до обмеженої матеріальної відповідальності та стягнути з нього - 1232,64 грн. (одна тисяча двісті тридцять дві гривні шістдесят чотири копійки)»;

п.п.8, 8.1 «начальнику фінансово-економічної служби -головному бухгалтеру військової частини НОМЕР_1 служби, або особі, допущеній до виконання обов`язків за вказаною посадою, занести до Книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини НОМЕР_1 за майором ОСОБА_1 , начальником штабу заступником командира четвертого артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 суму грошових стягнень в розмірі 1232,64 грн. (одна тисяча двісті тридцять дві гривні шістдесят чотири копійки) та провести відповідні стягнення».

Не погодившись наказом відповідача, позивач звернувся до суду із позовом.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Апеляційний суд встановив, що відповідач ставить у вину позивачу вчинення дисциплінарного проступку, внаслідок порушення вимог пунктів 11, 12, 16, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.ст.1-4 Закону України Дисциплінарного статуту Збройних Сил України.

Зокрема, у спірному наказі йде мова про те, що позивач не володів достовірною інформацією про наявність особового складу ввіреному йому підрозділу, як і не забезпечив належного обліку особового складу у другому (четвертому) артилерійському дивізіоні. Не проконтролював подання рапорту про надання відпустки за сімейними обставинами, а також рапорту про прибуття місця проходження служби майором ОСОБА_2 , заступником командира четвертого артилерійського дивізіону з тилу, внаслідок чого не були підготовлені відповідні накази про рух особового складу, що завдало відповідачу матеріальної шкоди внаслідок безпідставно виплачених коштів за час відсутності майора ОСОБА_2 .

Відповідно до пунктів 11 та 12 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Про все, що сталося з військовослужбовцем і стосується виконання ним службових обов`язків, та про зроблені йому зауваження військовослужбовець зобов`язаний доповідати своєму безпосередньому начальникові, крім тих обставин, щодо надання яких є пряма заборона у законі (таємниця сповіді, лікарська таємниця, професійна таємниця захисника, таємниця нарадчої кімнати тощо).

Пунктом 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України передбачено, що кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Згідно із пунктами 58 та 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир (начальник) є єдиноначальником і особисто відповідає перед державою за бойову та мобілізаційну готовність довіреної йому військової частини, корабля (підрозділу) за забезпечення охорони державної таємниці; за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; за внутрішній порядок, стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального і матеріальних засобів; за всебічне забезпечення військової частини, корабля (підрозділу); за додержання принципів соціальної справедливості.

Командир (начальник) відповідно до посади, яку він займає, повинен діяти самостійно і вимагати від підлеглих виконання вимог Конституції України, законів України, статутів Збройних Сил України та інших нормативно-правових актів.

Командир (начальник) зобов`язаний:

знати, дотримуватися особисто та вимагати від особового складу неухильного дотримання норм міжнародного гуманітарного права;

планувати роботу і здійснювати заходи щодо підтримання та удосконалення бойової та мобілізаційної готовності і вимагати їх виконання, своєчасно вносити до планів роботи необхідні зміни (уточнення), вживати заходів для охорони державної таємниці, забезпечення прихованого управління військами;

негайно доповідати старшому командиру (начальнику) про кримінальне чи адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, вчинене підлеглим військовослужбовцем, а командир (начальник) військової частини (установи) - негайно повідомляти про це відповідному прокурору, а в разі вчинення кримінального чи адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією військовослужбовцем Збройних Сил України - начальнику відповідного органу управління Військової служби правопорядку у Збройних Силах України;

знати стан справ у дорученій йому військовій частині, на кораблі (у підрозділі), ділові, морально-психологічні якості безпосередньо підпорядкованих військовослужбовців, бойову та іншу техніку, озброєння, що є в частині, на кораблі (у підрозділі), вміло керувати військовою частиною, кораблем (підрозділом) як у повсякденному житті, так і під час виконання бойових завдань;

організовувати та безпосередньо керувати бойовою підготовкою, здійснювати контроль за її ходом, об`єктивно оцінювати досягнуті підлеглими результати, підбивати підсумки й заохочувати кращих, узагальнювати та впроваджувати передовий досвід у практику навчання особового складу, ефективно використовувати навчально-матеріальну базу, спрямовувати кошти та матеріальні засоби на вдосконалення цієї бази;

постійно вдосконалювати особисту підготовку та майстерність підпорядкованих командирів (начальників), методи керівництва військовою частиною, кораблем (підрозділом), особисто проводити навчання та заняття з особовим складом військової частини, корабля (підрозділу), займатися правовим вихованням підлеглих, своєчасно вживати заходів для виконання завдань соціально-психологічного забезпечення бойової підготовки;

завжди мати точні відомості про особовий склад, озброєння, боєприпаси, бойову та іншу техніку, пальне, матеріальні засоби (кошти), що є у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) за штатом, списком і в наявності;

встановлювати у військовій частині, на кораблі (у підрозділі) такий внутрішній порядок, який гарантував би неухильне виконання законів України і положень статутів Збройних Сил України;

організовувати дотримання та неухильно особисто дотримуватися принципу забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків у службовій діяльності;

показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень командирів (начальників); бути ввічливим і справедливим у ставленні до підлеглих, не принижувати їх честі і гідності;

постійно виховувати підлеглих у дусі гуманізму та людяності, спираючись при цьому на загальновизнані принципи міжнародного права;

проводити роботу щодо зміцнення військової дисципліни, запобігання надзвичайним подіям, кримінальним та іншим правопорушенням серед особового складу, своєчасно виявляти й усувати їх причини; аналізувати стан військової дисципліни і об`єктивно доповідати про це старшому командирові (начальникові);

виявляти чуйність та бути уважним до підлеглих, поєднувати вимогливість і принциповість з повагою до їх честі і гідності, вникати в проблеми їх побуту, забезпечувати соціальну та правову захищеність, у разі необхідності клопотати за них перед старшими командирами (начальниками);

знати потреби і запити особового складу, приймати рішення за його заявами, скаргами та іншими зверненнями;

організовувати своєчасну видачу всіх видів забезпечення та перевіряти його повноту;

організовувати культурологічну роботу, створювати умови для зміцнення здоров`я та фізичного розвитку;

здійснювати заходи щодо безпеки особового складу військової частини, корабля (підрозділу) та інших осіб під час роботи з озброєнням, бойовою та іншою технікою, обладнанням, проведення стрільб, навчань, несення вартової і внутрішньої (чергової та вахтової) служби, виконання інших військових обов`язків;

не допускати до участі у бойових діях військовослужбовців з числа призваних на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, які не пройшли курс базової загальновійськової підготовки або не мають бойового досвіду;

особисто керувати кадровою роботою та відбором кандидатів для вступу до військових навчальних закладів;

організовувати експлуатацію, збереження і використання за призначенням казармено-житлового фонду, комунальних споруд, інженерних мереж, наданих для розквартирування військових частин і підрозділів;

контролювати додержання заходів пожежної безпеки у військовій частині, на кораблі (у підрозділі);

вживати заходів для охорони довкілля в місцях розташування та дій військ;

організовувати та здійснювати заходи, спрямовані на захист особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки і майна від зброї масового ураження, звичайних засобів ураження;

під час вирішення питань, пов`язаних з трудовою діяльністю працівників, суворо додержуватися законодавства про працю;

вживати заходів для відшкодування матеріальних збитків, заподіяних військовій частині, кораблю (підрозділу).

У статтях ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України розкрито поняття військової дисципліни та перелічено, якими заходами досягається військова дисципліна та до чого вона зобов`язує військовослужбовця.

Апеляційний суд, на підставі спірного наказу, встановив, що майор ОСОБА_2 , заступник командира четвертого артилерійського дивізіону з тилу військової частини НОМЕР_1 , був відсутній у військовій частині НОМЕР_1 з 18.10.2022 по 25.10.2022, оскільки, вибув на похорон свого батька молодшого сержанта ОСОБА_5 .

Цю обставину сторони не заперечують, як і ту обставину, що майор ОСОБА_2 не писав рапортів про надання відпустки у цей період.

Як видно із матеріалів справи, позивач на час відсутності майора ОСОБА_2 перебував на посаді начальника штабу - заступника командира четвертого артилерійського дивізіону.

Командиром четвертого артилерійського дивізіону у цей час був підполковник ОСОБА_3 про що зазначено у спірному наказі.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що пунктами 58 та 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, перелічено загальні обов`язки командирів (начальників).

У подальших розділах Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України конкретизовані обов`язки посадових осіб і рядових військовослужбовців.

Відповідно до статті 80 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, командир дивізіону - начальник протиповітряної оборони бригади в мирний і воєнний час відповідає за бойове застосування всіх засобів протиповітряної оборони бригади, за бойову та мобілізаційну готовність, бойову підготовку, виховання, військову дисципліну і морально-психологічний стан особового складу підрозділів протиповітряної оборони бригади та підтримання їх озброєння і техніки у боєздатному стані; за стан навчально-матеріальної бази у підрозділах бригади відповідно до спеціальності.

У цій же статті зазначено, що щодо виконання обов`язків командира дивізіону необхідно керуватися статтями 101 і 102 цього Статуту.

Зокрема, пунктом 101 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України визначено, що командир батальйону (корабля 3 рангу) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність батальйону (корабля), успішне виконання батальйоном (кораблем) бойових завдань, за бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу, за внутрішній порядок, за стан і збереження озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів батальйону (корабля) і законність їх витрачання, за організацію і стан пожежної безпеки батальйону.

У статті 102 Статуту перелічені обов`язки командира батальйону (корабля 3 рангу), згідно з якими командир зобов`язаний:

підтримувати особовий склад батальйону (корабля), озброєння, бойову та іншу техніку у бойовій готовності;

керувати розробленням і виконанням плану бойової підготовки батальйону (корабля);

організовувати й керувати бойовою підготовкою та вихованням особового складу батальйону (корабля), проводити заняття зі штабом, військовослужбовцями офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля), а також навчання й заняття з підрозділами батальйону (корабля);

знати тактику дій батальйону в різних видах бою, управляти підрозділами під час навчання і в бою;

знати й уміло володіти всіма видами зброї і техніки батальйону, організовувати правильне їх зберігання, експлуатацію та обслуговування і не менше ніж один раз на три місяці особисто перевіряти їх наявність, стан та облік (командирові корабля - не менше ніж один раз на два місяці проводити огляд корабля, не менше ніж один раз на місяць - огляд його озброєння, боєприпасів та технічних засобів, здійснювати щоденний обхід корабля);

постійно вдосконалювати свої спеціальні й методичні навички, подавати приклад підлеглим зразковим виконанням військового обов`язку;

з повагою ставитися до підлеглих, дбати про виховання молодих офіцерів, військовослужбовців сержантського (старшинського) складу і про згуртування військового колективу;

знати ділові та морально-психологічні якості кожного військовослужбовця офіцерського, сержантського (старшинського) складу батальйону (корабля), постійно вести роботу з їх виховання і вдосконалення підготовки за спеціальністю;

виховувати особовий склад батальйону (корабля) в дусі поваги до військової служби, бережливого ставлення до озброєння, бойової та іншої техніки і майна, піклуватися про підлеглих, періодично бути присутнім на ранковому підйомі та вечірній повірці; дбати про здоров`я підлеглих, вживати необхідних заходів до його зміцнення;

здійснювати добір кандидатів для прийняття на військову службу за контрактом на посади рядового, сержантського (старшинського) складу, кандидатів для вступу до вищих військових навчальних закладів; перевіряти відповідність кандидатів для призначення на вакантні посади рядового, сержантського (старшинського) складу визначеним вимогам до таких посад;

виховувати у військових колективах відвертість, взаємну довіру та повагу;

щомісяця підбивати підсумки стану бойової підготовки, військової дисципліни, внутрішнього порядку, озброєння і техніки;

стежити за утриманням і правильною експлуатацією будинків і приміщень, відведених для батальйону, за чистотою території, закріпленої за батальйоном, у тому числі ділянки території парку (на кораблі - оглядати жилі та службові приміщення, постійно стежити за справністю корпусу корабля), а також проведенням заходів пожежної безпеки;

здійснювати заходи щодо запобігання катастрофам, аваріям, поломкам озброєння і техніки (забезпечення живучості корабля й безпеки його плавання), а також вимагати додержання заходів безпеки під час роботи з озброєнням, боєприпасами, бойовою та іншою технікою, проведення занять, стрільб, навчань і робіт;

підтримувати внутрішній порядок, організовувати охорону розташування батальйону (охорону корабля), перевіряти несення вартової та внутрішньої (на кораблі - чергової і вахтової) служб особовим складом батальйону (корабля);

керувати господарством батальйону (корабля).

Водночас, відповідно до пункту 103 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, начальник штабу батальйону в мирний і воєнний час відповідає за організацію і підтримання управління підрозділами батальйону, за бойову та мобілізаційну готовність, успішне виконання батальйоном бойових завдань, за планування та облік бойової підготовки, за підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан особового складу безпосередньо підпорядкованих йому підрозділів, за стан обліку особового складу, озброєння, боєприпасів, бойової та іншої техніки, матеріальних засобів батальйону.

Начальник штабу батальйону підпорядковується командирові батальйону, є його першим заступником і прямим начальником усього особового складу батальйону.

Під час виконання рішень командира батальйону начальник штабу має право віддавати накази підпорядкованим командирові батальйону особам від його імені. Про всі віддані ним накази начальник штабу доповідає командирові батальйону.

Із наведених нормативних положень апеляційний суд встановив, що начальник штабу дивізіону (батальйону), відповідає за стан обліку особового складу.

Тобто, позивач, який на час виникнення спірних правовідносин перебував на посаді начальника штабу дивізіону (батальйону), ніс відповідальність за стан обліку особового складу.

Незважаючи на те, що спірний наказ має певні недоліки в частині визначення норми, яку порушив позивач, а саме: посилання на загальну норму пункту 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, яка визначає обов`язки командирів (начальників), а не на конкретну - пункт 103 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, апеляційний суд вважає, що відповідач достовірно встановив, що позивач, як начальник штабу, який відповідає за стан обліку особового складу, вчинив дисциплінарний проступок, оскільки, не проконтролював вибуття з особового складу військової частини, без належних на те підстав, майора ОСОБА_2 .

Отже, апеляційний суд вважає, що спірний наказ відповідач прийняв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України

Наведений висновок є підставою для відмови в задоволенні позову.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними, та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржене рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 18 березня 2024 року в справі № 500/8365/23 - без змін.

Постанову разом із паперовими матеріалами справи надіслати до Тернопільського окружного адміністративного суду для приєднання до матеріалів справи № 500/8365/23.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
І. В. Глушко