Справа № 461/5996/24
Суддя: Зубачик Н. Б.
Дата ухвалення: 2024-08-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа №461/5996/24
Провадження №2-а/461/168/24
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2024 року м.Львів

Галицький районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Зубачик Н.Б.,

секретаря судових засідань Панасюк А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови та закриття провадження у справі -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, у якому просить скасувати постанову серії РАП № від 06.06.2023, винесену інспектором з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Суряком Степаном Івановичем про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі - закрити.

В обґрунтування позову покликається на те, що постановою інспектора з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Суряка Степана Івановича серії РАП № від 06.06.2023її притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Позивач зазначила, що її визнано винною у тому, що вона 03.05.2023 о 17:08 год., за адресою: м.Львів, пл. Петрушевича, 2, припаркувала транспортний засіб марки «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушила вимоги п.15.9(и) Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП. Позивач стверджує, що її автомобіль було припарковано за вказаною адресою без порушень Правил дорожнього руху, а вказане місце не підпадає під поняття «виїзд з прилеглої території» оскільки там знаходиться пішохідний тротуар, а будь - який заїзд чи виїзд транспортних засобів там відсутній. Більше того, за адресою: м.Львів пл. Петрушевича, 2, відсутні будь-які попереджувальні знаки про заборону зупинки, стоянки автомобілів, чи про виїзд автомобілів. Просить позов задоволити.

Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 19.07.2024 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Окрім того, ухвалою суду позивачу поновлено строк на оскарження постанови.

29.07.2024 представник відповідача Шпакова Т. на електронну адресу суду скерувала відзив на позовну заяву, у якому повідомила, що позивача притягнуто до адміністративної відповідальності як власника транспортного засобу марки «Toyota», державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому 03 травня 2023 року о 17:08 год. було здійснено стоянку в межах виїзду з прилеглої території за адресою: м. Львів, пл. Петрушевича, 2, створюючи при цьому суттєву перешкоду дорожньому руху, та як наслідок вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Представник відповідача стверджує, що постанова містить всі необхідні докази вчинення адміністративного правопорушення, відтак позов задоволенню не підлягає.

Сторони у справі про судовий розгляд даного позову повідомлені належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч.4 ст.229 КАС України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про дорожній рух» порядок початку руху, зміни руху за напрямком, розташування транспортних засобів і пішоходів, вибору швидкості руху та дистанції, обгону та стоянки, проїзду перехресть, пішохідних переходів і залізничних переїздів, зупинок транспортних засобів загального користування, користування зовнішніми світловими приладами, правила пересування пішоходів, проїзд велосипедистів, а також питання організації руху та його безпеки регулюються Правилами дорожнього руху, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306.

За пунктом 1.1 ПДР, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні гуртуватися на вимогах цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (пункт 1.9. ПДР України).

Відповідно до ч.3 ст.122 КУпАП, складом даного адміністративного правопорушення є ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно до підпункту (и) п.15.9 ПДР зупинка забороняється ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Згідно ч.3 ст.265-4 для цілей КУпАП розміщення транспортного засобу є таким, що суттєво перешкоджає дорожньому руху або створює загрозу безпеці руху, якщо зокрема, транспортний засіб поставлений ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду.

Судом встановлено, що постановою інспектора з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Суряка Степана Івановича серії РАП № від 06.06.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. /а.с.15/.

Згідно зазначеної постанови інспектора, 03.05.2023 о 17:08 год., водій транспортного засобу марки «Toyota RAV4», номерний знак НОМЕР_1 , здійснено зупинку за адресою: м.Львів, пл. Петрушевича, 2, безпосередньо в місці виїзду з прилеглої території, чим порушила вимоги п.15.9 (и) Правил дорожнього руху та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.122 КУпАП /а.с.15/.

Згідно наданої позивачем копії постанови інспектора, порушення ПДР зафіксоване інспектором з паркування ОСОБА_2 на прилад фіксації LOGIC INSTRUMENT FIELDBOOKK 80V2.

Однак, згідно фотокопій, долучених до матеріалів справи не підтверджують обставин, викладених в постанові серії РАП № від 06.06.2023, а саме факт порушення позивачем п. 15.9(и) ПДР щодо заборони зупинки ближче 10 м від виїздів з прилеглих територій і безпосередньо в місці виїзду /а.с.16, 37-39/.

Суд зазначає, що долученими позивачем та представником відповідача фотознімками, дійсно підтверджується факт зупинки 03.05.2023 о 17:08 год. транспортного засобу Toyota, державний номерний знак НОМЕР_1 , за адресою: м. Львів, пл. Петрушевича, 2, однак з таких не вбачається, що за вказаною адресою наявний виїзд з прилеглої території.

Слід зазначити, що матеріалами справи, зокрема, фотосвітлинами не підтверджується факт зупинки транспортного засобу позивачем безпосередньо в місці виїзду автомобілів з прилеглої території, які і не підтверджується факт наявності у даному місці такого виїзду.

Дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити наявність порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху і, відповідно, наявність адміністративного правопорушення.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим, і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Крім цього, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Всупереч даним вимогам, вчинення позивачем адміністративного правопорушення не підтверджується належними та допустимими доказами, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування вини, не доведено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення та правомірності винесеної постанови про накладення на позивача штрафу, передбаченого санкцією ч. 3ст. 122 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що постанова по справі про адміністративне правопорушення винесена з порушенням норм законодавства, без належних та допустимих доказів, що призвело до незаконного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення.

За правилами ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

У п. 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» N 36985/97 суд визначив, що адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має суб`єкт владних повноважень.

Аналогічну правову позицію визначив у Постанові від 31.01.2019 року Верховний суд у справі №760/10803/15-а зазначивши, що один з основних принципів забезпечення вирішення спорів у публічно-правовій сфері, зокрема, між суб`єктом приватного права і суб`єктом владних повноважень, який передбачає, що останній зобов`язаний забезпечити доведення в суді правомірності свого рішення, дії або бездіяльності, оскільки в протилежному випадку презюмується, що вони є протиправними.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що доводи позивача щодо невідповідності оскаржуваної постанови вимогам закону, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, що є що є підставою для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При поданні позову позивач судовий збір не сплачувала, оскільки звільнена від його сплати на підставі п.10 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ч.5 ст.139 КАС України, у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з іншої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відтак, судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 77, 139, 141, 205, 229, 241-246, 255, 286, 295 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради про скасування постанови та закриття провадження у справі - задоволити.

Скасувати постанову серії РАП № від 06.06.2023, винесену інспектором з паркування управління безпеки та вуличної інфраструктури Львівської міської ради Суряком Степаном Івановичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 122 КУпАП, а провадження у справі - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради на користь держави судовий збір в сумі по 605 грн. 60 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 , електронна адреса: ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: Департаменту міської мобільності та вуличної інфраструктури Львівської міської ради, , адреса: 79000, м. Львів, пл.Ринок, 1, електронна пошта: .

Суддя Зубачик Н.Б.