Справа № 932/5245/24
Суддя: Цитульський В. І.
Дата ухвалення: 2024-08-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 932/5245/24
Провадження №2а/932/134/24
Р І Ш Е Н Н Я

І МЕ НЕ М УК РА ЇН И

23 серпня 2024 року Бабушкінський районний суд міста Дніпропетровськ у складі головуючого судді Цитульського В.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи у судове засідання адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції в особі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор 1 взводу 1 роти 3 батальйону Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції Любченко Валерій Сергійович про скасування постанови серії ЕНА №2316419 від 04.06.2024 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі, -

В С Т А Н О В И В:

14 червня 2024 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Ухвалою судді від 19 червня 2024 року відкрито провадження у справі та призначене судовий розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 23 липня 2024 року забезпечено позов шляхом зупинення стягнення в рамках виконавчого провадження №75467334.

Стислий виклад позиції позивача.

04 серпня 2024 року відносно нього складено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 121-3 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 1190 грн. Відповідно до змісту постанови, він керував транспортним засобом у якого два символи номерного знаку були заклеєні світловідбиваючою плівкою.

Позивач вважає, що складена постанова є протиправною та підлягає скасуванню оскільки жодними доказами не підтверджується наявність на номерному знакові світовідбиваючої стрічки, та те, що вона перешкоджала ідентифікації номеру автомобіля. При цьому при складанні такої постанови були допущені неточності такі як: вказані в постанові місце вчинення правопорушення та розгляду не відповідають дійсності, не зазначено який пункт ДСТУ 4278 порушено позивачем. Таким чином вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження закриттю.

Стислий виклад позиції відповідача.

Представник УПП ДПП в Дніпропетровській області подав до суду відзив на позов, в якому зазначив що складена постанова є законною та складеною з урахуванням норм діючого законодавства з посиланням на норми закону. На підтвердження своєї позиції надано диск з відеозаписами з нагрудної камери.

Фактичні обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що згідно з оскаржуваною постановою серії ЕНА №2316419 від 04.06.2024 року о 21:12:47 год. у місті Дніпро по пр. Слобожанський, 108 ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen Passat д.н.з. НОМЕР_1 у якого два символи номерного знаку були заклеєні світловідбиваючою плівкою, чим порушив вимогу ДСТУ 4278 та п.2.9.в ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

За вказане адміністративне правопорушення позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в сумі 1190 гривень.

Позивач з винесеною постановою не погоджується та вважає що вона складена безпідставно та не підтверджується будь-якими доказами.

Судом досліджені відеозаписи надані, як позивачем, так і відповідачем.

Норми права застосовані судом.

Згідно п.п.2.9 в ПДР України, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) керувати транспортним засобом у хворобливому стані, у стані стомлення, а також перебуваючи під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу; в) керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу;не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий; г) передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані; ґ) передавати керування транспортним засобом особам, які не мають при собі посвідчення на право керування ним, якщо це не стосується навчання водінню відповідно до вимог розділу 24 цих Правил; д) під час руху транспортного засобу користуватися засобами зв`язку, тримаючи їх у руці (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання); е) користуватися розпізнавальним знаком "Водій з інвалідністю" за відсутності у водія чи пасажира документів, що підтверджують інвалідність (крім водіїв з явними ознаками інвалідності або водіїв, які перевозять пасажирів з явними ознаками інвалідності).

Відповідно до ч.1 ст.121-3 КУпАП встановлено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути притягнутий заходам адміністративного примусу у зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Аналогічна позиція викладена Верховим Судом у постанові від 14.03.2018 року у справі № 760/2846/17.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини , на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Мотиви та висновки суду.

Суд зазначає, що предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Отже, досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

З досліджених відеозаписів наданих як позивачем, так і відповідачем встановлено, що будь-які дані про те, що позивачем було порушено вимоги правил дорожнього руху, були відсутні. На відеозаписі зафіксовано транспортний засіб яким керував позивач, при цьому номерний знак такого автомобіля добре проглядається.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Всупереч цьому, з дослідженого відеофайлу не вбачається фіксування адміністративного правопорушення скоєного ОСОБА_1 на якому наполягає представник відповідача.

Відсутність доказів вини позивача свідчить про незаконність постанови та необхідність її скасування.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, саме до цього зводяться висновки Верховного Суду викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з підстав недоведеності суб`єктом владних повноважень факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Позивачем під час звернення до суду сплачено судовий збір у розмірі 1514 грн., за звернення з позовною заявою та заявою про забезпечення позову.

Тому з урахуванням зазначених правових норм сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з суб`єкта владних повноважень, а саме з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.2,5,6,19,20,72,77,286 КАС України, ст.ст.9,121,127,251,254,258,283,288,289 КУпАП, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 04.06.2024 серії ЕНА №2316419 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП - скасувати, справу про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути за рахунок бюджет асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір у розмірі 1514 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 23 серпня 2024 року.

Суддя В.І. Цитульський