Справа № 160/15986/24
Суддя: Златін Станіслав Вікторович
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Златіна Станіслава Вікторовича
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, в якій просить:
Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №38 від 28 вересня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах незалежно від віку визнати протиправним.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах на підставі ст.14 ЗУ Про пенсійне забезпечення з дня звернення, а саме з 12 вересня 2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що 12.09.2023 року він звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії незалежно від віку, як працівнику, який не менше 25 років був зайнятий на роботі зі шкідливими і важкими умовами праці за списком робіт і професій, затверджених Кабінетом Міністрів України. Позивачу була призначена пенсія на пільгових умовах за Списком №1. Однак, 28.09.2023р. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення №38 про відмову в призначені пенсії за віком на пільгових умовах. Вищезазначене рішення позивач вважає протиправним, що стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою суду від 20.06.2024р. прийняти позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі № 160/15986/24. Вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, відзив на позовну заяву не надав; ухвала суду про відкриття провадження у справі від 20.06.2024 року була доставлена до електронного кабінету відповідача 20.06.2024р.

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд приходить до наступного висновку.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.09.2023р. звернувся до територіальних органів пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії.

Відповідно до рішення від 20.09.2023р. за №38 (оформлене у вигляді протоколу про призначення пенсії) ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV. Страховий стаж (повний) 44 роки 8 місяців 13 днів, в тому числі пільговий - 27 років 10 місяців 09 днів.

У подальшому позивачу заблоковано виплату пенсії з причини приховування або надання недостовірних даних.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09.02.2024 року в справі №160/33554/23, залишеним без змін постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 05.06.2024 р., позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо блокування виплати пенсії ОСОБА_1 з 03.10.2023 року. В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

21.11.2023р. позивач через вебпортал електронних послуг звернувся до відповідача із заявою з питань пенсійного забезпечення.

Листом від 20.12.2023р. за №64292-51153/К-01/8-0400/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повідомлено позивача що пенсійну справу переглянуто та приведено у відповідність, страховий стаж позивача склав 43 роки 08 місяців 13 днів. Пільговий стаж на підземних роботах згідно постанови КМУ від 31.03.1994р. № 202 становить 23 роки07 місяців 13 днів. Головним управлінням пенсійного фонду України в Тернопільській області прийнято рішення від 28.09.2023р. № 38 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст. 114 Закону № 1058, через відсутність необхідного пільгового стажу 25 років.

В матеріалах справи міститься копія оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про відмову в призначення пенсії № 38 від 28.09.2023р., відповідно до якого страховий стаж особи з урахуванням додаткових років за Списком 1 становить 43 роки 08 місяців 13 днів, в тому числі: підземні роботи за постановою 202 (25) - 23 роки 07 місяців 13днів. За доданими документами до страхового стажу та до пільгового стажу зараховано всі періоди. У зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу (25 років) призначити пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» підстави відсутні.

Позивач вважає рішення №38 Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.09.2023 року про відмову йому у призначенні пенсії на пільгових умовах протиправним, що стало підставою для звернення до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" регулює Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджений Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, далі по тексту Порядок № 22-1.

Заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію). (п.п. 1.1 Розділ І Порядку 22-1)

Створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника органу, що призначає пенсію, на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів (п.п. 4.3 Розділу ІV Порядку 22-1).

Аналіз вищенаведених положень дає підстави для висновку, що призначення пенсії або відмова в призначенні пенсійних виплат відбувається за умови прийняття компетентними особами територіальних органів Пенсійного фонду відповідного рішення.

Як встановлено судом, позивач 12.09.2023р. звернувся до територіальних органів пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії. За результатом розгляду заяви позивача від 12.09.2023р. пенсійним органом було прийнято рішення від 20.09.2023р. за № 38 (оформлене у вигляді протоколу про призначення пенсії) про призначення ОСОБА_1 пенсії. Пізніше пенсійним органом було прийнято ще одне рішення від 28.09.2023р.№38 про відмову в призначенні позивачу пенсії.

Отже, станом на момент розгляду справи, пенсійним фондом прийнято два рішення протилежні одне іншому за результатом розгляду однієї і тієї ж заяви позивача від 12.09.2023р.

На думку суду, відповідач приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу від 28.09.2023р.№38 повинен був спочатку скасувати попереднє рішення від 20.09.2023р. за № 38 (оформлене у вигляді протоколу про призначення пенсії), оскільки чинне законодавство України не допускає наявності за однієї й тією ж заявою пенсіонера існування одночасно двох протилежних за змістом рішень: про призначення пенсії та про відмову у призначенні пенсії.

Суд наголошує на тому, що одним із суттєвих елементів принципу верховенства права є принцип юридичної визначеності. Цей принцип має різні прояви, зокрема, він є одним із визначальних принципів «доброго врядування» і «належної адміністрації» (встановлення процедури і її дотримання), частково збігається з принципом законності (чіткість і передбачуваність закону, вимоги до «якості» закону).

Зокрема, у пунктах 70- 71 рішення в справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04), ухваленого 20 жовтня 2011 року (набуло статусу остаточного 20 січня 2012 року), Європейський суд з прав людини, аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування». Він передбачає, що в разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах «Беєлер проти Італії» [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява № 33202/96, п. 120, ECHR 2000-I, «Онер`їлдіз проти Туреччини» [ВП] (Oneryildiz v. Turkey [GC]), заява № 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява № 21151/04, п. 72, від 08 квітня 2008 року, і «Москаль проти Польщі» (Moskal.), заява № 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20 травня 2010 року, і «Тошкуце та інші проти Румунії» (Toscuta and Others v.), заява № 36900/03, п. 37, від 25 листопада 2008 року) і сприяти юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип «належного урядування», як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), № 10373/05, п. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною (inter alia), санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме собою суперечило б загальним інтересам (там само). З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (рішення у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки» (Pincova and Pine v. the Czech Republic), № 36548/97, п. 58). Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі «Лелас проти Хорватії» (Lelas v. Croatia), п. 74).

З огляду на встановлені обставини, суд доходить висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області від 28.09.2023р.№38 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах, відтак позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію на пільгових умовах на підставі ст.14 ЗУ Про пенсійне забезпечення з дня звернення, а саме з 12 вересня 2023 року, суд зазначає, що позивачу і так пенсія призначена, а також відсутнє рішення органу Пенсійного фонду України про скасування рішення про призначення пенсії позивачу; таким чином вказана вимога є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

За правилами частин 1 та 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд доходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог.

Одночасно суд зазначає, про те, що позивач не пропустив строк звернення з даним позовом до суду, оскільки оскаржуване рішення позивач отримано лише 20.12.2023 року з листа ГУ ПФ України в Дніпропетровській області, копія якого міститься у матеріалах справи; з позовом до суду позивач звернувся 19.06.2024 року, тобто в межах 6-місячного строку, передбаченого КАС України. Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів отримання позивачем оскаржуваного рішення раніше ніж 20.12.2023 року.

У зв`язку із звільненням позивача від сплати судового збору, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст. 77, 139, 241-246, 250, 255, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі, 3, м. Тернопіль Тернопільська область, 46001, ) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №38 від 28 вересня 2023 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах незалежно від віку.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.В. Златін