Справа № 160/32247/23
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-04-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого суддіЦарікової О.В.
за участі секретаря судового засіданняОсуховської Ж.С.,
представника позивача: представника відповідача:Кривошеїної І.О. Маланії М.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень - рішень, -
08.12.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Приватного акціонерного товариства «Суха Балка» до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, у якому позивач просить:
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків необгрунтовано дійшло висновку про не спрямованість правочинів, укладених між позивачем та ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ», ТОВ «ЛУЧ КР» на настання реальних правових наслідків. Позивач зазначає, що контрагенти останнього здійснили поставку товару, здійснення означених господарських операцій підтверджується первинними документами, складеними за результатами їх здійснення. Позивач відзначає, що у разі порушення ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ», ТОВ «ЛУЧ КР» податкової дисципліни, означене не є підставою для відмови позивачу у праві на формування податкового кредиту. Позивач зазначає, що взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом. Податкові накладні ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ», ТОВ «ЛУЧ КР» зареєстровані у ЄРПН. Окрім того, позовні вимоги щодо завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного (звітного) періоду за липень 2023 року по реалізації позивачем основного виду продукції (руда залізна доменна сортована) за цінами, що є нижче її собівартості по контрагенту покупцю на вітчизняному ринку: ПрАТ «БЛАСТКО» обґрунтовані тим, що Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків безпідставно дійшло висновку про продаж руди залізної доменної сортованої за ціною нижче собівартості. Позивач зазначає, що товар (руда залізна доменна сортована) було реалізовано на підставі укладеного договору за звичайною ціною, виходячи з їх договірної вартості, що відповідає п.п. 14.1.71 п. 14.1 ст. 14, п.п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України. За таких обставин, оскаржені податкові повідомлення - рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню судом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.12.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження. останнє судове засідання відбулося 23.04.2024.
- позивачем занижено базу оподаткування операцій з постачання продукції на території України суб`єкту господарювання - ПрАТ «БЛАСТКО» за цінами, що є нижче звичайних, в результаті чого занижено податок на додану вартість за липень 2023 року на загальну суму 328439,40грн.; згідно наданої позивачем до перевірки інформації бухгалтерського обліку стосовно собівартості реалізованої продукції та з урахуванням даних податкової Декларації з податку на додану вартість за липень 2023 року, документів на реалізацію продукції (договір зі специфікацією), даних ЄРПН (зареєстровані податкові накладні), тощо, встановлено реалізацію продукції підприємства за цінами нижче собівартості виробленої гірничо-рудної продукції ПрАТ «БЛАСТКО». При співставленні показника, задекларованого в рядку 1 Декларації з ПДВ, даних ЄРПН, первинних документів на реалізацію (договори зі специфікаціями, тощо) та даних бухгалтерського обліку ПрАТ «СУХА БАЛКА» за липень 2023 року встановлено реалізацію основного виду продукції підприємства за цінами, що є нижче звичайної по ПрАТ «БЛАСТКО» (руда залізна доменна) перевищення собівартості реалізованої продукції над вартістю цієї продукції на 1642197,01 грн., сума ПДВ від операцій з реалізації виготовлених товарів за цінами, нижче звичайних на 328439,40 грн.; встановлено юридичну залежність/пов`язаність ПрАТ «СУХА БАЛКА» та ПрАТ «БЛАСТКО»; в результаті реалізації продукції за договірними цінами, розумна економічна причина (ділова мета) у позивача відсутня; при продажу самостійно вироблених товарів, реалізованих нижче їх собівартості, постачальник складає дві податкові накладні: одну на суму, розраховану виходячи з фактичної ціни постачання, іншу - на суму, розраховану виходячи з перевищення звичайної ціни, яка не може бути нижче їх виробничої собівартості, над фактичною ціною. За таких обставин, відповідач зазначає, що оскаржені податкові повідомлення - рішення є правомірними, а тому у суду відсутні підстави для їх скасування.
02.02.2024 позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому заперечив проти доводів контролюючого органу, викладених у відзиві на адміністративний позов. Позивач вказав, що контролюючим органом не надано жодного належного та допустимого доказу продажу позивачем руди залізної доменної сортованої за ціною нижче звичайної ціни, як і не надано доказів, що такі ціни не відповідають ринковим.
20.02.2024 відповідач надав додаткові пояснення (вх. № 6514/24), в яких зазначив, що під час проведення перевірки було проаналізовано умови договору, укладеного між ПрАТ "Суха Балка" з ПАТ "Бластко", за яким ПрАТ "Суха Балка" у звітному періоді - липень 2023 року відбувалась реалізація продукції власного виробництва за цінами, нижчими ніж її собівартість. За результатами проведеного аналізу умов договорів ціни в податкових накладних, виписаних ПрАТ "Суха Балка" на постачання гірничорудної продукції на адресу ПрАТ "Бластко" визначені відповідно до передбачених специфікаціями до договорів поставки. Тобто, податкові зобов`язання з податку на додану вартість по операціям постачання готової продукції сформовані ПрАТ "Суха Балка" виходячи з цін, зазначених у договорі. Проведеним аналізом встановлено, що ПрАТ "Бластко" як посередник між ПрАТ "Суха Балка" та кінцевим споживачем гірничорудної продукції збільшує ціну цієї гірничорудної продукції та відповідно частину прибутку від виробництва гірничорудної продукції отримує посередник ПрАТ "Бластко".
У судовому засіданні 23.04.2024 представник позивача підтримав заявлний адміністративний позов та просив його задовольнити.
Відповідач у судовому засіданні 23.04.2024 заперечив проти позову та просив суд у задоволенні адміністративного позову відмовити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив такі обставини.
У період з 25.09.2023 року по 10.10.2023 року відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку позивача з питання законності декларування від`ємного значення ПДВ, яке становить більше 100 000 грн, по декларації з ПДВ за липень 2023 року.
За наслідками вищевказаної перевірки складено акт від 10.10.2023 року № 1022/32-00-04-04-02-06/00191329.
Згідно з висновками означеного акта встановлено порушення позивачем:
- п.п. 14.1.71, п.п. 14.1.231, п. 14.1 ст. 14, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, абз. в) п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 статті 201 Кодексу зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) за липень 2023 на 598269 грн.;
- п. 201.1, 201.10 статті 201 Податкового кодексу України, п. 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 зі змінами та доповненнями, а саме, ПрАТ «СУХА БАЛКА» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкові накладні:
- на перевищення звичайних цін над ціною реалізації продукції, всього за обсягом постачання (без ПДВ) на суму 2 451 003 грн. та суму ПДВ 490 201 грн.;
- та на перевищення цін придбання над ціною реалізації продукції, всього за обсягом постачання (без ПДВ) на суму 315 259 грн. та суму ПДВ 63 052 гривень.
Позивачем направлено на адресу відповідача заперечення № 61.6/2428 від 07.11.2023 на акт від 10.10.2023 року № 1022/32-00-04-04-02-06/00191329.
Відповідачем надано відповідь на заперечення позивача № 6284/6/32-00-04-04-01-02 від 22.11.2023, в якому вказано, що з урахуванням вищевикладеного, за результатом розгляду заперечень та додаткових документів, наданих до акта перевірки, висновок акта перевірки № 1022 слід вважати в наступній редакції:
1) п.п. 14.1.71, п.п 14.1.219, п.п. 14.1.231, п. 14.1 ст. 14, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.2, п. 198.3, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, абз. в) п. 200.4 ст. 200, п. 201.1, п. 201.10 статті 201 ПКУ, в результаті чого завищено від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду (рядок 21 Декларації) за липень 2023 року на 373456,45 гривень.
2) п. 201.1, 201.10 статті 201 ПКУ, п. 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 зі змінами та доповненнями, а саме, ПрАТ «СУХА БАЛКА» не складено та не зареєстровано в ЄРПН податкову накладну на перевищення звичайних цін над ціною реалізації продукції, всього за обсягом постачання (без ПДВ) на суму 1 642 197,01 грн. та суму ПДВ 328439,40 гривень.».
Окрім того, в додатку №3 до акта № 1022/32-00-04-04-02-06-00191329 від 10.10.2023 відповідачем наведено опис господарських взаємовідносин позивача з ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» та ТОВ «ЛУЧ КР»; в додатку № 11 до акта № 1022/32-00-04-04-02-06-00191329 від 10.10.2023 відповідачем описано аналіз ціноутворення на підставі інформації бухгалтерського обліку стосовно собівартості реалізованої продукції, з урахуванням даних податкової декларації з податку на додану вартість за липень 2023 року та зареєстрованих податкових накладних в ЄРПН за липень 2023 року та встановлено, що позивачем реалізовано руди доменної в асортименті на вітчизняному ринку:
- ПрАТ «БЛАСТКО» - руда залізна домена сортова 16,9% в ПЗ від реалізованої гірничо-рудної продукції;
- ПАТ «Запоріжсталь» - руда залізна домена рядова 49,6% в ПЗ від реалізованої гірничо рудної продукції;
- ПАТ «КАМЕТ-СТАЛЬ» - руда залізна доменна рядова 24,5% в ПЗ від реалізованої гірничо рудної продукції;
- АТ «Нікопольський завод феросплавів» - руда залізна доменна рядова 9% в ПЗ від реалізованої гірничо рудної продукції.
При співставленні показника, задекларованого в рядку 1 Декларації з ПДВ, даних ЄРПН (податкові накладні), первинних документів на реалізацію (договори зі специфікаціями тощо) та даних бухгалтерського обліку позивача за липень 2023 року встановлено реалізацію основного виду продукції позивача за цінами, що є нижче звичайної по контрагенту покупцю на вітчизняному ринку: ПрАТ «БЛАСТКО» сума ПДВ від операцій з реалізації виготовлених товарів зв цінами нижче звичайних 490200,61 грн.
Не погоджуючись з означеними податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся до суду з цим позовом.
Процесуальна діяльність суду із встановлення обґрунтованості права платника податку на податковий кредит та/або бюджетне відшкодування з податку на додану вартість та обґрунтованості формування фінансового результату до оподаткування повинна включати такі етапи:
1. встановлення факту здійснення господарської операції. При цьому дослідженню підлягають усі первинні документи, які належить складати залежно від певного виду господарської операції договори, акти виконаних робіт, документи про перевезення, зберігання товарів тощо. Необхідно перевірити фізичні, технічні та технологічні можливості евної особи до вчинення тих чи інших дій, що становлять зміст господарської операції, як-от: наявність кваліфікованого персоналу, основних фондів, у тому числі транспортних засобів для перевезення, приміщень для зберігання товарів тощо; можливість здійснення операцій з відповідною кількістю певного товару у відповідні строки з урахуванням терміну його придатності, доступності на ринку тощо; наявність відповідних ліцензій та інших дозвільних документів, що необхідні для ведення певного виду господарської діяльності.
2. встановлення правосуб`єктності учасників господарської операції.
3. встановлення зв`язку між фактом придбання товарів (послуг), спорудженням основних фондів, імпортом товарів (послуг) і господарською діяльністю платника податку.
4. встановлення дотримання платником податку вимог щодо документального підтвердження понесених витрат.
5. встановлення факту понесення позивачем вказаних витрат.
Суд зазначає, що не є обов`язковою передумовою для визначення контролюючим органом грошових зобов`язань визнання недійсними (у тому числі і нікчемними) правочинів, які укладалися за ланцюгом між попередніми посередниками, через ланцюг яких декларувався рух товарів чи послуг, нібито придбаних останнім у такому ланцюгу платником податку. При цьому взаємовідносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів та послуг не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Оцінуватися при дослідженні факту здійснення господарської операції повинні відносини безпосередньо між учасниками тієї операції, на підставі якої сформовані дані податкового обліку.
Таким чином, судом відхиляються доводи відповідача про те, що правочини укладені позивачем з ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» та ТОВ «ЛУЧ КР» є нікчемними через те, що за ланцюгом між попередніми контрагентами ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» та ТОВ «ЛУЧ КР» правочини визнані податковим органом ризикованими, оскільки відносини між учасниками попередніх ланцюгів постачань товарів не мають безпосереднього впливу на дослідження факту реальності господарської операції, вчиненої між останнім у ланцюгу постачань платником податків та його безпосереднім контрагентом.
Окрім того, відповідач не надав суду доказів того, що не виконання контрагентами ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» та ТОВ «ЛУЧ КР» своїх договірних зобов`язань мало наслідком безтоварність операцій між позивачем ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» та ТОВ «ЛУЧ КР».
Суд відзначає, що не є підставою для відмови у праві на формування фінансового результату до оподаткування порушення податкової дисципліни, вчинені ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» та ТОВ «ЛУЧ КР». Аналогічну позицію займає Верховний Суд України у постанові від 13.01.2009 року, номер судового рішення в ЄДРСР 3060678.
Отже, судом підлягає дослідженню факт реальності господарської операції між позивачем та ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» та ТОВ «ЛУЧ КР», а також дослідженню підлягає продаж позивачем продукції власного виробництва (руда залізна доменна сортована) нижче собівартості, за ціною встановленою в договорі, укладеному між позивачем та ПрАТ «БЛАСТКО».
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, між позивачем та ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» укладено договір поставки № СК0011/27 від 26.10.2022, у відповідності до умов якого ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» взяло на себе зобов`язання поставити товар, а позивач взяв на себе зобов`язання здійснити оплату за поставлений товар.
Згідно з умовами означеного договору сторони погодили:
- пункт 1.5 відпуск товару з АЗС здійснюється за довірчими документами (скретч картки) на отримання товару відповідно «Правил роздрібної торгівлі нафтопродуктами», затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1442 від 20.12.1997.
- пункт 5.1 строк поставки товарів до закінчення терміну дії довірчого документу (скретч картки).
- пункт 5.2.1. передача покупцю товару за цим договором здійснюється на АЗС постачальника шляхом заправки автомобілів покупця при пред`явлені довіреними особами покупця скретч картки.
- пункт 5.2.2. скретч картка є підставою для видачі (заправки) з АЗС вказаного у карті об`єму і марки товару, після чого всі обов`язки сторін до погашених скретч картах вважаються виконаними, при цьому постачальник не може передати покупцю товар іншої марки чи в кількості, ніж зазначено в скретч-картці.
Специфікацією №0012/0000902-С відпущених скретч-карток на нафтопродукти по купюрах до видаткової накладної №0012/0000902 від 19.07.2023 визначено кількість скретч-карток, номінал та номери.
В матеріалах справи містяться докази поставки товару (скретч карток на бензин А-95), а саме: видаткова накладна постачальника № 0012/0000902 від 19.07.2023, товарно транспортна накладна № 1 від 19.07.2023, акт від 19.07.2023 про отримання позивачем товару (скретч карток в кількості 140 штук). Оприбуткування на складі позивача підтверджується прибутковим ордером № 119 від 19.07.2023, в якому чітко вказано в розділі «Найменування матеріальної цінності» - Бензин А-95 (10л скретч-картка) та Бензин А-95 (15л скретч-картка), одиниця виміру шт.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» сформовано податкову накладну № 60 від 18.07.2023, яка зареєстрована в ЄРПН Державною податковою службою України відповідно до ст. 201 Податкового кодексу України.
Судом на підставі інформації з ЄДРПОУ встановлено, що ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» було зареєстрованою юридичною особою, на момент здійснення з позивачем господарської діяльності та платником ПДВ, про що також зазначено в акті перевірки.
Згідно вимог п. 201.10 ПК України податкова накладна складена та зареєстрована після 01.07.2017 року у ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), є для покупця таких товарів (послуг) достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є відповідність податкової накладної до порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.04.2022 року у справі № 200/5932/19.
Таким чином, судом встановлено рух активів від ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ» до позивача.
Суд не приймає доводи відповідача щодо не встановлення в ході перевірки походження, виробника/постачальника товару, оскільки скретч-картки для заправки бензином А-95 на АЗС не підлягають обов`язковій сертифікації.
Судом також встановлено, що між позивачем та ТОВ «ЛУЧ КР» було укладено договір № 0217 від 17.02.2023.
Специфікаціями №3 від 21.04.2023, № 6 від 10.07.2023, які є невід`ємною частиною зазначеного договору, в липні 2023 року було здійснено поставку товару (поршень, шестерня, вал-шестерня, пульт управління, патрон, вал проміжний, гільза, перехідник) на умовах EXW склад Продавця, м. Кривий Ріг.
Поставка товару підтверджується видатковими накладними постачальника № 17 від 11.07.2023, № 18 від 12.07.2023, № 19 від 27.07.2023, товарно - транспортними накладними № 12-1 від 12.07.2023, № 28-1 від 28.07.2023, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Оприбуткування на складі позивача підтверджується прибутковими ордерами № 117 від 12.07.2023, № 118 від 12.07.2023, № 132 від 28.07.2023, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
В матеріалах справи містяться сертифікати якості на поставлений товар № 62 від 11.07.2023, № 63 від 12.07.2023, № 72 від 27.07.2023, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Позивачем надано докази видачі товару у виробництво - картки складського обліку №№ 610006, 610009, 610010, 610085, 610052, 610018, 610020, 610021, 610085, 610087.
Судом під час розгляду справи встановлено, що вказані документи відповідають вимогам частини 2 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».
ТОВ «ЛУЧ КР» було сформовано податкові накладні № 63 від 11.07.2023, № 64 від 12.07.2023, № 74 від 27.07.2023, які зареєстровані в ЄРПН, містяться в матеріалах справи та вказані в акті перевірки.
Згідно вимог п. 201.10 ст. 201 ПК України податкова накладна складена та зареєстрована після 01.07.2017 року у ЄРПН платником податку, який здійснює операції з постачання товарів (послуг), є для покупця таких товарів (послуг) достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.
Визначальним фактором для формування податкового кредиту платником ПДВ є відповідність податкової накладної до порядку її заповнення та подальше використання придбаних товарів в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 27.04.2022 року у справі № 200/5932/19.
Таким чином, судом встановлено рух активів від ТОВ «ЛУЧ КР» до позивача.
У ТОВ «ЛУЧ КР» згідно інформації, яка вказана в додатку № 3 до акта перевірки №1022/32-00-04-04-02-06-00191329 від 10.10.2023, за 2 квартал 2023 року штатна чисельність 1 особа, на підприємстві обліковуються основні засоби у розмірі 28,5 тис.грн., згідно податкових накладних зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних, підприємством (з початку реєстрації 29.07.2021) оренда складських та виробничих приміщень не здійснюється.
В матеріалах справи міститься повідомлення про об`єкти оподаткування або об`єкти, пов`язані з оподаткуванням або через які провадиться діяльність Форма № 20-ОППП, яке подано ТОВ «ЛУЧ КР» 24.05.2023 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області, Криворізька Північна ДПІ, яким підтверджується наявність у товариства цеху, який розташований за адресою: м. Кривий Ріг, вулиця Фабрична, буд. 3/21, що спростовує доводи відповідача про відсутність виробничих та складських приміщень у ТОВ «ЛУЧ КР».
Окрім того, згідно Додатку 4 ДФ «Відомості про суми нарахованого доходу, утриманого та сплаченого податку на доходи фізичних осіб та військового збору за 3 квартал 2023 року, який міститься в матеріалах справи, кількість працівників ТОВ «ЛУЧ КР» 2 особи, що спростовує доводи відповідача про кількісний склад працівників.
Листом від 16.04.2024 вх. № 16-04 ТОВ "ЛУЧ КР" повідомило, що закуповує товар у ФОП ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ), окрім того зазначило, що контролюючим органом податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги відносно ТОВ "ЛУЧ КР" не виносились.
Стосовно реалізації продукції позивачем за ціною нижче її собівартості на території України ПрАТ «БЛАСТКО» (покупець) в липні 2023 року, суд зазначає таке.
В додатку 11 до акта № 1022/32-00-04-04-02-06-00191329 від 10.10.2023 відповідачем наведено текст договору №1155 від 01.02.2018, укладеного між позивачем та ПрАТ «БЛАСТКО».
Згідно додатку № 29 від 14.06.2023 до договору № 1155 від 01.02.2018 ціна на руду залізну сортовану встановлена 370,00 грн. без ПДВ (аркуш 5 додатку 11).
На 9 аркуші додатку № 11 відповідачем наведено таблицю, з якої вбачається, що ПрАТ «БЛАСТКО» реалізував продукцію за ціною 509,00 грн.
Судом встановлено, що відповідно до додатку 11 до акту № 1022/32-00-04-04-02-06-00191329 від 10.10.2023 відповідачем здійснено розрахунок суми ПДВ при реалізації продукції за ціною нижче її собівартості на території України за період липень 2023 року, сума втрат по ПДВ в розмірі 490200,61грн.
В зазначеному додатку наведено показники собівартості 1 тони руди 1292,66 грн.; ціна реалізованої гірничо рудної продукції за даними ЄРПН на території України по пов`язаній особі 370,00 грн.; різниця між ціною реалізації та розміром собівартості гірничо - рудної продукції по пов`язаній особі 933,66 грн.; сума втрат по ПДВ в розмірі - 490200,61 грн. Дана сума розрахована виходячи з помноження кількості тон продукції реалізованої в липні 2023 року ПрАТ «БЛАСТКО» (2656,46 тон) на різницю між ціною реалізації та розміром собівартості 922,66 грн. (1292,66 грн. 370,00 грн.) = 2451003,05грн., ПДВ - 490200,61грн. (2451003,05 грн. : 5).
Суд відзначає помилковість означеного розрахунку, а саме: помноження кількості тон продукції реалізованої в липні 2023 року ПрАТ «БЛАСТКО» (2656,46 тон) на різницю між ціною реалізації та розміром собівартості (922,66грн.) становить 2451009,38 грн.
Судом встановлено, що відповідачем, за результатами розгляду заперечень позивача, було зменшено суму ПДВ при реалізації продукції за ціною нижче її собівартості на території України ПрАТ «БЛАСТКО» за період: липень 2023 року, з зазначенням суми ПДВ в розмірі 328439,40 грн., про що відповідачем зазначено у відзиві на адміністративний позов.
Під час розгляду справи відповідачем надано пояснення, що сума 328439,40 грн. розрахована, виходячи з різниці між найнижчою ціною за 1 тону реалізованої гірничо рудної продукції за даними ЄРПН на території України по іншим контрагентам (988,19 грн.) та ціною 1 тони реалізації на ПрАТ «БЛАСТКО» (370,00 грн.) помножену на об`єм реалізації (2656,46 тон.) = 1642197,01 грн., ПДВ - 328439,40 грн.
Отже, судом підлягає дослідженню продаж позивачем продукції власного виробництва (руда залізна доменна сортована) нижче собівартості, за ціною встановленою в договорі, укладеному між позивачем та ПрАТ «БЛАСТКО» та встановлення наявності порушення позивачем п.п. 14.1.71, п.п. 14.1.231, п. 14.1 ст. 14, п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, п. 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 зі змінами та доповненнями.
Як встановлено судом та підтверджується наявними матеріалами справи, між позивачем та ПрАТ «БЛАСТКО» укладено договір №1155 від 01.02.2018 на поставку позивачем продукції власного виробництва.
Пунктом 1.1. договору № 1155 від 01.02.2018 сторонами погоджено, що постачальник зобов`язується передати у власність покупцеві руду залізну доменну та руду залізну агломераційну (далі по тексту товар), а покупець зобов`язується прийняти у власність і оплатити товар на передбачених цим договором умовах.
Згідно з п. 1.2 договору № 1155 від 01.02.2028, номенклатурний перелік, асортимент, кількість, ціна, вартість товару та інші умови узгоджуються сторонами в Специфікаціях (Додатках), які після їх підписання є невід`ємною частиною цього договору.
Додатковою угодою № 7 від 30.12.2022 термін договору продовжено на 2023 рік.
Специфікацією № 26 від 14.06.2023, яка є невід`ємною частиною договору № 1155 від 01.02.2018, сторонами визначено найменування товару (руда залізна доменна сортована), код УКТ ЗЕД, якісні показники, кількість, ціну.
Ціна за одну тону руди залізної доменної сортованої визначена сторонами в розмірі 370,00 грн. за тону без ПДВ.
Поставка товару здійснюється на умовах FCA промислова площадка шахти «Ювілейна» або шахти ім. Фрунзе ПрАТ «СУХА БАЛКА», умови поставки визначені відповідно до Міжнародних правил Інкотермс-2010.
Судом встановлено, що в липні 2023 року позивачем поставлено товар (руда залізна доменна сортована) та виписані рахунки фактури № 000000265 від 10.07.2023, № 000000266 від 11.07.2023, №000000270 від 12.07.2023, №000000272 від 13.07.2023, № 000000275 від 14.07.2023, № 000000280 від 17.07.2023, № 000000282 від 18.07.2023, №000000284 від 19.07.2023, №000000286 від 20.07.2023, № 000000288 від 21.07.2023, № 000000290 від 24.07.2023, № 000000292 від 25.07.2023, № 000000296 від 26.07.2023, № 000000299 від 27.07.2023, № 000000300 від 28.07.2023, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Судом встановлено, що позивачем видано сертифікати якості на руду залізну доменну сортовану, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Також судом встановлено, що поставка товару підтверджується ТТН №660 від 10.07.2023, №663 від 10.07.2023, № 664 від 10.07.2023, № 667 від 10.07.2023, № 661 від 10.07.2023, № 665 від 10.07.2023, № 666 від 10.07.2023, № 668 від 11.07.2023, № 669 від 11.07.2023, № 670 від 11.07.2023, № 671 від 11.07.2023, № 674 від 11.07.2023, № 676 від 11.07.2023, № 677 від 11.07.2023, № 678 від 11.07.2023, № 679 від 12.07.2023, № 682 від 12.07.2023, № 680 від 12.07.2023, № 683 від 12.07.2023, № 684 від 13.07.2023, № 686 від 13.07.2023, № 687 від 13.07.2023, № 688 від 13.07.2023, № 692 від 13.07.2023, № 693 від 13.07.2023, № 695 від 13.07.2023, № 696 від 13.07.2023, № 698 від 14.07.2023, № 699 від 14.07.2023, № 700 від 14.07.2023, № 701 від 14.07.2023, № 703 від 14.07.2023, № 704 від 14.07.2023, № 708 від 17.07.2023, № 709 від 17.07.2023, № 710 від 17.07.2023, № 711 від 17.07.2023, № 714 від 17.07.2023, № 716 від 17.07.2023, № 717 від 18.07.2023, № 718 від 18.07.2023, № 719 від 18.07.2023, № 720 від 18.07.2023, № 722 від 18.07.2023, № 723 від 18.07.2023, № 725 від 18.07.2023, № 726 від 18.07.2023, № 729 від 19.07.2023, № 730 від 19.07.2023, № 731 від 19.07.2023, № 732 від 19.07.2023, № 733 від 19.07.2023, № 734 від 19.07.2023, № 735 від 19.07.2023, № 738 від 20.07.2023, № 739 від 20.07.2023, № 740 від 20.07.2023, № 741 від 20.07.2023, № 743 від 20.07.2023, № 744 від 20.07.2023, № 745 від 20.07.2023, № 746 від 20.07.2023, № 749 від 21.07.2023, № 750 від 21.07.2023, № 751 від 21.07.2023, № 752 від 21.07.2023, № 753 від 21.07.2023, № 754 від 21.07.2023, № 755 від 21.07.2023, № 756 від 21.07.2023, № 761 від 24.07.2023, № 762 від 24.07.2023, № 763 від 24.07.2023, № 765 від 24.07.2023, № 766 від 24.07.2023, № 768 від 24.07.2023, № 769 від 24.07.2023, № 771 від 25.07.2023, № 772 від 25.07.2023, № 773 від 25.07.2023, № 774 від 25.07.2023, № 775 від 25.07.2023, №776 від 25.07.2023, № 777 від 25.07.2023, № 778 від 25.07.2023, № 785 від 26.07.2023, № 792 від 27.07.2023, № 793 від 27.07.2023, № 795 від 27.07.2023, № 796 від 27.07.2023, № 797 від 27.07.2023, № 798 від 27.07.2023, № 799 від 27.07.2023, № 800 від 27.07.2023, № 802 від 27.07.2023, № 803 від 27.07.2023, № 805 від 28.07.2023, № 806 від 28.07.2023, № 807 від 28.07.2023, № 808 від 28.07.2023, № 810 від 28.07.2023, належним чином засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.
Позивачем сформовано податкові накладні № 710002 від 10.07.2023, № 711002 від 11.07.2023, № 712001 від 12.07.2023, №713003 від 13.07.2023, №714001 від 14.07.2023, № 717001 від 17.07.2023, № 718002 від 18.07.2023, №719001 від 19.07.2023, № 720001 від 20.07.2023, № 721001 від 21.07.2023, № 724002 від 24.07.2023, № 725001 від 25.07.2023, № 726001 від 26.07.2023, №727001 від 27.07.2023, №728001 від 28.07.2023, які зареєстровано в ЄРПН, копії яких містяться в матеріалах справи.
Позивачем зазначено, що руда залізна доменна рядова та руда залізна доменна сортована, це різний товар, хімічна складова, тощо.
Суд відзначає, що жодного розрахунку собівартості 1 тони руди залізної доменної сортованої, відповідачем не надано, як і відсутній такий розрахунок в акті перевірки, додатках до акта. Також, відповідачем не надано суду доказів щодо методики, формули розрахунків, яким чином це було розраховано відповідачем та на підставі яких даних та документів.
Суд не приймає до уваги розрахунок відповідача на суму ПДВ 328439,40 грн., яка розрахована, виходячи з різниці між найнижчою ціною за 1 тону реалізованої гірничо рудної продукції за даними ЄРПН на території України по іншим контрагентам (988,19 грн.) та ціною 1 тони реалізації на ПрАТ «БЛАСТКО» (370,00 грн.) помножену на об`єм реалізації (2 656,46 тон.) = 1 642 197,01грн., оскільки продаж руди залізної доменної сортованої позивачем іншим контрагентам за ціною 988,19 грн. відповідачем не доведено та не підтверджено.
Суд не приймає до уваги інформацію, яка наведена відповідачем в додатку 11 до акта № 1022/32-00-04-04-02-06-00191329 від 10.10.2023 щодо господарських взаємовідносин позивача з ПАТ «Запоріжсталь», на підставі укладеного договору № 23/02-22 від 23.02.2022 та додатків № 15 від 07.07.2023, № 16 від 25.07.2023, якими ціна на руду залізну доменну рядову встановлена в розмірі 987,35 грн. без ПДВ, оскільки позивач реалізовував руду залізну доменну рядову, тобто інший товар, а також відповідачем визначено, за результатами проведеної перевірки, суму 922,66 грн., як різницю між розміром собівартості продукції та ціною реалізації (1292,66грн. 370,00грн.), а за результатами розгляду заперечень в розмірі 988,19 грн. (ціна за 1 тону реалізованої гірничо рудної продукції за даними ЄРПН на території України по іншим контрагентам).
Позивачем до матеріалів справи надано докази, які підтверджують продаж руди залізної доменної сортованої іншим суб`єктам господарювання на території України : договір № 01/19 від 01.08.2019, укладений між позивачем (постачальник) та ПрАТ «ІВАНО ФРАНКІВСЬКЦЕМЕНТ» (покупець), додаток № 1 від 01.08.2019 (ціна на товар визначена в розмірі 325,00 грн. за тону без ПДВ на умовах поставки FCA відповідно до Міжнародних правил Інкотермс 2010), додаток № 9 від 02.03.2023 (ціна на товар визначена в розмірі 470,83 грн. за тону без ПДВ на умовах поставки FCA відповідно до Міжнародних правил Інкотермс-2010); договір № 9450 від 20.10.2023, укладений між позивачем (постачальник) та ПрАТ «Кривий Ріг Цемент» (покупець), додаток № 1 від 20.10.2023 (ціна на товар визначена в розмірі 509,00 грн. за тону без ПДВ на умовах поставки DDP відповідно до Міжнародних правил Інкотермс -2010, тобто з врахуванням транспортних витрат).
У той же час, контролюючим органом не підтверджено встановлення вартості руди залізної доменної сортованої на території України на рівні 988,19 грн. за тону.
Підпунктом 188.1 ст. 188 ПКУ встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).
При цьому, база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг не може бути нижче ціни придбання таких товарів/послуг, база оподаткування операцій з постачання самостійно виготовлених товарів/послуг не може бути нижче звичайних цін, а база оподаткування операцій з постачання необоротних активів не може бути нижче балансової (залишкової) вартості за даними бухгалтерського обліку, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), за винятком: товарів (послуг), ціни на які підлягають державному регулюванню; газу, який постачається для потреб населення.
Підпунктом 14.1.71 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України визначено, що звичайна ціна - ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, якщо інше не встановлено цим Кодексом. Якщо не доведено зворотне, вважається, що така звичайна ціна відповідає рівню ринкових цін. Це визначення не поширюється на операції, що визнаються контрольованими відповідно до статті 39 цього Кодексу.
Згідно з п.п. 14.1.219 п. 14.1 статті 14 Податкового кодексу України ринкова ціна - ціна, за якою товари (роботи, послуги) передаються іншому власнику за умови, що продавець бажає передати такі товари (роботи, послуги), а покупець бажає їх отримати на добровільній основі, обидві сторони є взаємно незалежними юридично та фактично, володіють достатньою інформацією про такі товари (роботи, послуги), а також ціни, які склалися на ринку ідентичних (а за їх відсутності - однорідних) товарів (робіт, послуг) у порівняних економічних (комерційних) умовах.
Статтею 10 Закону України «Про ціни і ціноутворення» від 21 червня 2012 року №5007-VI визначено, що суб`єкти господарювання під час провадження господарської діяльності використовують: вільні ціни; державні регульовані ціни. Ціни на товари, які призначені для реалізації на внутрішньому ринку України, установлюються виключно у валюті України, якщо інше не передбачено міжнародними угодами, ратифікованими Україною, та постановами Кабінету Міністрів України.
Відповідно до статті 11 Закону України «Про ціни і ціноутворення», вільні ціни встановлюються суб`єктами господарювання самостійно за згодою сторін на всі товари, крім тих, щодо яких здійснюється державне регулювання цін.
Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що суб`єкти господарювання реалізують продукцію за цінами, самостійно визначеними сторонами договору. Така ціна, якщо не доведено зворотнє, вважається такою, що відповідає рівню ринкових цін. При цьому чинне законодавство не містить будь-яких нормативно визначених методик встановлення рівня відповідності договірних цін ринковим у операціях з резидентами, і це поряд з тим, що Податковий кодекс України детально визначає такі методики та порядки для контрольованих операцій.
Таким чином, законодавець, діючи послідовно, навмисне не поширював методики встановлення відповідності договірних цін звичайній ціні, викладені у ст. 39 Податкового кодексу України, на будь-які операції між резидентами України. Отже, використання податковим органом довільно обраної методики є не лише безпідставним, але й незаконним з огляду на принципи, викладені у ст.19 Конституції України.
З огляду на викладенене, посилання відповідача на те, що при визначенні бази оподаткування має враховуватися розмір собівартості самостійно виготовлених товарів/послуг не відповідає положенням податкового законодавства, які були чинними протягом періоду, що перевірявся.
Факт доведення реалізації самостійно виготовлених товарів/послуг за цінами, які не відповідають ринковим має доводити особа, яка вважає, що ціна товарів (робіт, послуг), визначена сторонами договору, не відповідає ринковим.
Відповідачем не доведено, що ціна, встановлена в договорі № 1155 від 01.02.2018, укладеному між позивачем та ПрАТ «БЛАСТКО» на реалізацію руди залізної доменної сортованої, нижче собівартості або не відповідає ринковим.
Посилання відповідача на пов`язаність позивача з ПрАТ «БЛАСТКО» є необгрунтованими, оскільки нормами чинного законодавства не встановлено заборони на укладання договорів та ведення господарської діяльності з пов`язаними особами.
Як зазначено відповідачем, позивач, як постачальниr товару повинен скласти дві податкові накладні: одну на суму, розраховану виходячи з фактичної ціни постачання, іншу на суму, розраховану виходячи з перевищення звичайної ціни, яка не може бути нижче їх виробничої собівартості, над фактичною ціною.
Відповідно до п.15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 зі змінами та доповненнями, у разі постачання товарів/послуг, крім постачання товарів, базою оподаткування для яких встановлено максимальні роздрібні ціни, база оподаткування яких, визначена відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, перевищує фактичну ціну постачання таких товарів/послуг (зокрема, якщо база оподаткування визначається виходячи із ціни придбання товарів/послуг, звичайної ціни самостійно виготовлених товарів/послуг або балансової (залишкової) вартості необоротних активів і перевищує суму постачання таких товарів/послуг, необоротних активів, визначену виходячи з їх договірної вартості, тобто ціна придбання / звичайна ціна / балансова (залишкова) вартість перевищує фактичну ціну (договірну вартість) постачання), постачальник (продавець) складає дві податкові накладні: одну - на суму, розраховану виходячи з фактичної ціни постачання, іншу - на суму, розраховану виходячи з перевищення ціни придбання / звичайної ціни / балансової (залишкової) вартості над фактичною ціною, або може скласти не пізніше останнього дня місяця, в якому здійснено такі постачання, зведену податкову накладну з урахуванням сум податку, розрахованих виходячи з перевищення бази оподаткування над фактичною ціною, визначених окремо за кожною операцією з постачання товарів/послуг.
У податковій накладній (в тому числі зведеній), яка складена на суму такого перевищення, робиться позначка відповідно до пункту 8 цього Порядку (15 - Складена на суму перевищення бази оподаткування, визначеної відповідно до статей 188 і 189 Податкового кодексу України, над фактичною ціною постачання). Така податкова накладна отримувачу (покупцю) не надається. При цьому у рядках такої податкової накладної, відведених для зазначення даних покупця, постачальник (продавець) зазначає власні дані.
Отже, пунктом 15 Порядку заповнення податкової накладної, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31.12.2015 № 1307 зі змінами та доповненнями, встановлені вимоги до складання двох податкових накладних, при продажі товарів ціна придбання/звичайна ціна/балансова (залишкова) вартість перевищує фактичну ціну (договірну вартість) постачання).
Відповідачем не надано доказів того, що позивач здійснив продаж товарів ціна придбання/звичайна ціна/балансова (залишкова) вартість яких перевищує фактичну ціну (договірну вартість) постачання).
Суд зазначає, що позивач здійснив продаж продукції власного виробництва, а не продавав придбаний раніше товар.
Суд також відхиляє доводи відповідача, що проведення такої діяльності позивачем призводить не до росту, а до зменшення власного капіталу на різницю між собівартістю зазначеної продукції та вартістю її продажу, оскільки матеріалами справи підтверджується (Звіт про фінансовий результат (Звіт про сукупний дохід) Форма №2 станом на 30.09.2023), що за результатами здійснення господарської діяльності протягом 9 (дев`яти) місяців 2023 року, позивачем отримано чистий дохід від реалізації продукції в розмірі 2 444 335 тис. грн.
Суд зазначає, що посилання відповідача на п.п. 14.1.231 п. 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України є безпідставним, оскільки дана норма застосовується для цілей статті 39 цього Кодексу, в тому числі при доведенні обставин, що свідчать про відсутність ділової мети, у випадках, визначених пунктом 140.5 статті 140 цього Кодексу, які передбачають застосування відповідних положень статті 39 цього Кодексу, тобто виключно у відносинах з нерезидентами у межах контрольованих операцій.
За встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що надані позивачем та наявні в матеріалах справи документи підтверджують правомірність формування та декларування даних податкового обліку за наслідками господарських операцій позивача із ТОВ «ІНТЕКС ІНВЕСТ», ТОВ «ЛУЧ КР» які, як встановлено судом, складено за результатами проведених операцій з дотриманням вимог податкового законодавства і які містять у собі відомості щодо змісту та обсягу господарських операцій, що фактично відбулися, та які узгоджуються між собою за своїм господарсько-правовим змістом. У той же час, контролюючим органом не доведено реалізації позивачем основного виду продукції (руда залізна доменна сортована) за цінами, що є нижче її собівартості по контрагенту покупцю на вітчизняному ринку ПрАТ «БЛАСТКО».
Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно ч. 2 ст. 71 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.
Згідно з п. 1, 3 ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Таким чином, позовні ПрАТ «Суха Балка» є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом.
Вирішуючи питання про розподіл між сторонами судових витрат, суд зазначає таке.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Згідно із приписами статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання адміністративного позову до суду на загальну суму 5652,84 грн. за платіжною інструкцією № 191 від 07.12.2023.
Враховуючи положення ч.1 ст.139 КАС України, суд доходить до висновку, що сума сплаченого позивачем судового збору за подання адміністративного позову до суду в розмірі 5652,84 грн. підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача - суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. ст. 6, 72-77, 132, 134, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складений 02 травня 2024 року.

Суддя О.В. Царікова