Справа № 760/30555/23
Суддя: Зуєвич Л. Л.
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/760/693/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 серпня 2024 року м. Київ

Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючого судді - Зуєвич Л.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи (в письмовому провадженні) справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 /далі - ОСОБА_1 / (РНОКПП: НОМЕР_1 ; адреса: АДРЕСА_1 ; e-mail: ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до Департаменту патрульної поліції /далі - Департамент/ (; адреса: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; e-mail: ), Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції /далі - Управління/ (адреса: 58007, м. Чернівці, вул. Заводська, 22) про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

В С ТА Н О В И В:

Рух справи

25.12.2023 до Солом`янського районного суду міста Києва через систему «Електронний суд» надійшов вказаний адміністративний позов, датований 22.12.2023, за підписом позивача, в якому позивач просить суд:

- поновити строк на оскарження постанови серії ЕНА № 1011555 від 02.07.2023;

- визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА № 1011555 від 02.07.2023, винесену лейтенантом поліції 1 батальйону 1 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Хрипливим Володимиром Володимировичем.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.01.2024 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Матеріали справи фактично передано судді по реєстру 09.01.2024.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12.01.2024 вказаний позов було залишено без руху та надано час для виправлення недоліків.

28.02.2024 до суду надійшла заява позивача у порядку усунення недоліків.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 04.03.2024 відповідний позов прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (письмового провадження).

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України /далі - КАС України/).

Обґрунтування позову

В позові, зокрема, вказується, що інспектор старший лейтенант поліції ОСОБА_2 1 бат. 1 рота склав постанову серія ЕНА №1011555 від 02.07.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн, на підставі статті 307, ч. 2 ст. 308 КУпАП за те, що 02.07.2023 о 10:31:26 на дорозі М19 540 км, водій керуючи ТЗ перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швид. режиму в населених пунктах. Швидкість руху вимірювалась TruCam LTI 20/20 008443.

Позивач звертає увагу, зокрема, на те, що на відеозаписі видно, що співробітник поліції який зупинив автомобіль і тримає TruCam LTI 20/20 008443 в подальшому не виніс постанову про накладення адміністративного стягнення. Підійшов інший співробітник поліції який не зупиняв автомобіль, не користувався пристроєм TruCam, тобто співробітник поліції який зупинив автомобіль і користувався TruCam передав розгляд справи іншому співробітнику поліції який виявився ОСОБА_2 .

Зауважує, що відповідач не надав доказ суду, що ОСОБА_2 вдень винесення постанови мав на користуванні TruCam LTI 20/20 008443 і вміє ним користуватись.

Також, у позові зазначається, що на відео видно, що автомобіль який рухається на зустріч їде по середній смузі трьох полосної дороги, з лівої сторони відбійник. Таким чином відповідно до п. 8.2-1. Правил дорожнього руху, дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту. На відео з TruCam LTI 20/20 008443 не розміщено знак 5.76, 5.49 і 5.50 і не має знаку який дублюється відповідно до п. 8.2-1. ПДР України

Крім того, у позові акцентується на тому, що відео з TruCam LTI 20/20 008443 трясеться і відображається уривчасто що може впливати на показники заміру швидкості, з відео не можливо встановити чітко хто керував автомобілем.

Позивач вважає, що як навколо дороги поля і дорога розділена смугою, то відповідно до п. 12.6 ПДР дозволена швидкість 110 км/год.

Разом з тим, звертається увага, на те що на фото або відео від TruCam або відео з боді камери 476511 встановити чи було здійснено вимірювання швидкості зазначеного автомобіля в межах населеного пункту чи поза населеним пунктом із фото та відеозаписів неможливо.

Щодо правової позиції Департаменту

30.07.2024 до суду надійшов відзив на позовну заяву, датований 19.07.2024, за підписом представника Департаменту - Маланчук М.В. (діє на підставі довіреності), в якому відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 224-232).

У відзиві вказується, що від час несення служби, в Чернівецькій області, с. Тереблече, автодорога М-19, 540 км, 02.07.2027 екіпажем патрульної поліції, за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam LTI 20/20 (серійний номер ТС008443) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу TESLA MODEL 3 з номерним знаком НОМЕР_2 , рухався зі швидкістю 84 (вісімдесят чотири) км/год, при цьому перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 (тридцять чотири) км/год, чим порушив п. 12.4 ПДР України. Після чого інспектором було подано сигнал про зупинку транспортному засобу на підставі ст. 35 ЗУ "Про Національну поліцію". Поліцейський підійшов до водія, яким виявилася ОСОБА_1 , належним чином представився, пояснив суть правопорушення, причину та підставу перевірки документів та попросив пред`явити документи, зазначені в п. 2.1 ПДР України на підставі ст. 32 ЗУ «Про Національну поліцію» та пункту 2.4.а ПДР України. Водій виконав законну вимогу патрульного та надав запитувані документи для перевірки. Встановивши факт вчинення адміністративного правопорушення, а саме порушення вимог п. 12.4 ПДР України, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 122 КУпАП було прийнято рішення про складання адміністративних матеріалів щодо позивача. Після чого водію було роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Старший лейтенант поліції виніс постанову за ч. 1 ст. 122 КУпАП та наклав стягнення на правопорушника в розмірі 340,00 грн, відповідно до санкції статті.

Відповідач звертає увагу на те, що на відеозаписі із приладу TruCam чітко видно момент фіксації і цей момент відбувся тоді, коли автомобіль позивача рухається по своїй смузі, а перед ним немає жодного транспортного засобу. Тобто на відеозаписі чітко зафіксовано тільки транспортний засіб позивача.

Відповідач вважає, що порушення позивачем швидкісного режиму в населеному пункті поліцейськими встановлено та зафіксовано вірно.

На думку відповідача, не можуть вважатись обґрунтованими доводи позивача, що поліцейський використовував прилад TruCam в незакріпленому вигляді, а утримував в руці під час вимірювання швидкості руху, оскільки лазерний вимірювач TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів. Тобто, конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач TruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Тому, як вважає відповідач, використання приладу TruCam в ручному режимі є законним, а покази приладу TruCam LTI 20/20 оцінювались інспектором як доказ в розумінні ст. 251 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Таким чином, на думку відповідача, постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є обґрунтованою та законною, а також такою, що не підлягає скасуванню.

Крім того, відповідач зауважує, що позивачем було перевищено дозволену швидкість руху саме в населеному пункті, підтвердженням чого є лист Служби автомобільних доріг Чернівецької області в якому вказано, що населений пункт с. Тереблече розташоване на автодорозі М-19 з 537 км. + 447 м. по 540 км. + 390 м., а фіксація відбулася на 540 км. авто дороги М-19 тобто в межах населеного пункту. Відповідно, місце, на якому зафіксовано рух авто під керування позивача зі швидкістю 84 км/год - це територія, яка знаходиться в межах села Тереблече.

У відзиві окремо зазначається про те що, момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, зафіксовано на нагрудну камеру працівника поліції, а саме на відеозаписі зафіксовано початок розгляду справи, з цього запису вбачається, що під час розгляду справи про адмін. правопорушення інспектором роти № 1 БУПП в Чернівецькій області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 було дотримано всіх процедур, які зазначені в ст.ст. 276-277, ст. ст. 278-279, та ст.ст. 280, 283 КУпАП, роз`яснено права особи, яка притягається до адмін. відповідальності відповідно до ст.ст. 56, 57, 59, 62, 63 Конституції України, а також ст. 268 КУпАП в ході чого було з`ясовано, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, а саме порушив пункт 12.4. ПДР України.

Таким чином, як вважає відповідач, підставою притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП є перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, тобто вина позивача була доведена в повному обсязі.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне.

02.07.2023 інспектор, старший лейтенант поліції Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Хрипливий Володимир Володимирович склав постанову серії ЕНА № 1011555 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (а.с. 175), за змістом якої 02.07.2023 о 10:31, с. Терблече, дорога № 19, 540км, водій ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , керуючи транспортним засобом TESLA MODEL 3 з номерним знаком НОМЕР_2 , перевищив встановлені обмеження швидкості руху в населеному пункті на 34 км/год, а саме рухався зі швидкістю 84 км/год; швидкість руху вимірювалась TruCam LTI 20/20 008443; чим порушив п. 12.4 ПДР - порушення швид. режиму в населених пунктах, та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП.

У зв`язку з зазначеним на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 340,00 грн.

У пункті 7 вказаної постанови («до постанови додаються») вказано: відео з боді камери 476511.

Як зазначалось, швидкість вимірювалась приладом TruCam008443, фото і відеофіксація з якого судом досліджено, як і відео з боді камери на якому зафіксовано процедуру складання оскарженої постанови (а.с. 239).

Позивач не погоджується із інкримінованим йому правопорушенням, вважає оскаржувану постанову незаконною, наголошує на відсутності доказів вчинення вказаного адміністративного правопорушення.

Департамент стверджує, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення був належним чином досліджений та встановлений інспектором під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП), Законами України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII), «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII (далі - Закон № 3353-ХІІ), Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР України).

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині першій статті 3 Закону № 580-VIII закріплено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону № 580-VIII передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 14 Закону № 580-VIII учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.3 ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п. 1.9).

У п.п. 8.1, 8.2 ПДР України визначено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Дорожні знаки мають перевагу перед дорожньою розміткою і можуть бути постійними, тимчасовими та із змінною інформацією.

Пунктом 8.4 ПДР України передбачено, що дорожні знаки(додаток 1) поділяються на групи: а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду; б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги; в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі; г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження; ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила; д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування; е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Згідно з розділом 33 ПДР України, дорожній знак 5.49 означає "Початок населеного пункту". Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Частиною першою статті 122 КУпАП передбачено накладення адміністративного стягнення за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно до ч. 1 ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, серед іншого, справи про адміністративні правопорушення, зокрема передбачені ст. 122 цього Кодексу.

Пунктом 5 розділу IV Інструкції № 1395 передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

У ст. 276 КУпАП визначено місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Так, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Процедуру оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі визначає Інструкція № 1395.

У разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу (п. 4 р. 1 Інструкції № 1395).

Пункт 1 розділу ІІІ Інструкції № 1395 передбачає, що справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

У ст. 245 КУпАП закріплено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як було зазначено, відповідно до оскаржуваної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, у зв`язку з порушенням ПДР за перевищення встановленої швидкості руху в межах населеного пункту.

У постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCam ТС 008443.

Не погоджуючись з оскарженою постановою, позивач, зокрема, звертає увагу на те, що згідно з судовою практикою використання з руки приладу TruCam, яким здійснено вимірювання швидкості руху автомобіля позивача не відповідає вимогам ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», оскільки простежуються певні коливання, що можуть дати більшу похибку, ніж передбачено свідоцтвом про повірку.

Надаючи оцінку таким доводам позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо-регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26578, виданого ДП "Укрметртестстандарт" від 17.11.2022, яке чинне до 17.11.2023, прилад TruCam ТС 008443 станом на час виникнення спірних правовідносин був придатним до застосування (а.с. 234).

Крім того, цим же свідоцтвом передбачено можливість використання вказаного приладу в ручному режимі вимірювання з похибкою +/- 2км/год.

Таким чином, технічними характеристиками приладу TruCam LTІ 20/20, яким було зафіксовано порушення позивачем швидкісного режиму передбачено можливість застосування такого приладу в ручному режимі та навіть відведено на це допустиму похибку: +/-2км/год, +/-1%.

Відтак, вказане підтверджує факт правомірності використання приладу TruCam LTІ 20/20 для вимірювання швидкості.

Матеріалами відеозаписів, долучених до матеріалів справи (а.с. 239) підтверджуються обставини події, викладені в оскарженій постанові, та дотримання встановленої законом процедури її складання.

Посилання позивача на висновки місцевих та апеляційних судів у інших справ судом відхиляються, оскільки згідно з імперативними вимогами ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст. 6 Закону України «Про адміністративну процедуру» та ст. 242 КАС України лише висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права; при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Доводи позивача щодо відсутності доказів місцезнаходження дорожніх знаків та зони їх дій спростовуються матеріалами справи, зокрема доказами розміщення дорожніх знаків на автомобільній дорозі М-19 (а.с. 236-237).

Разом з тим, відповідно до підпункту «б» пункту 12.9 ПДР водієві забороняється: перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту "и" пункту 30.3 цих Правил.

Знак 3.31 "Зона обмеження максимальної швидкості" забороняє в зоні (населений пункт, мікрорайон, зона відпочинку тощо) рух із швидкістю, яка перевищує зазначену на знаку.

Згідно з п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Окрім того, суд зазначає, що дії знаків 3.31 ПДР щодо обмеження швидкості руху 50км/год поширюється на весь населений пункт, при в`їзді в населений пункт, та не обмежується лише відрізком дороги, де було зафіксовано правопорушення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що постанова про накладення адміністративного стягнення на позивача за ч. 1 ст. 122 КУпАП була винесена обґрунтовано, дії працівників поліції є правомірними та відповідають вимогам закону.

При цьому, позивачем не надано суду будь-яких належних та достовірних доказів, які б спростували факти викладені в оскаржуваній постанові та факт відсутності в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зважаючи на те, що судом не встановлено доказів, що спростовують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку про те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення є правомірною та підстави для її скасування відсутні.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на відмову у позові судові витрати позивача у справі покладаються на нього ж.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 72-78, 90, 139, 241-247, 255, 257, 269, 286 КАС України, ст.ст. 7, 9, 18, 251, 256, 268, 276, 286-289, 293 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Л. Л. Зуєвич