Справа № 380/6600/24
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 рокусправа № 380/6600/24
Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У. В., розглянувши в письмовому провадженні, у м. Львові, за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) звернувся з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016; ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (місцезнаходження: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053; ), в якій просить:

- визнати протиправним Рішення №528 Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.02.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов?язати ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи: з 01.08.1989 по 04.02.1993, згідно записів трудової книжки серії: НОМЕР_2 від та розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 13.02.2024.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 13.02.2024 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зі заявою про призначення пенсії за віком. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області позивачу відмовлено в призначенні пенсії, у зв`язку з відсутність необхідного страхового стажу 31 рік, який передбачений в статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», при цьому не зараховано до його страхового стажу період роботи з 01.08.1989 по 04.02.1993, оскільки відсутні відомості про встановлення та виконання норм (трудоднів) обслуговування під час роботи в колгоспі. В трудовій книжці НОМЕР_2 розділ про виконання норм (трудоднів) завірено не належним чином (відсутня підстава внесення, печатка та дата).

Позивач вказує, що працівники не несуть відповідальності за ведення власних трудових книжок, вважаючи протиправною відмову відповідача щодо зарахування періоду роботи до його страхового стажу, просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Ухвалою судді від 15.04.2024 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, за наявними у справі матеріалами.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, не погоджуючись з позовними вимогами подав до суду відзив на позовну заяву, у якому зазначив про те, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою від 06.02.2024 (встановленого взірця) про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону №1058. Після реєстрації заяви ОСОБА_1 та сканування копій документів засобами програмного забезпечення, за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, яким розглянуто подану заяву разом із документами і прийнято рішення від 12.02.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком згідно ст.26 Закону 1058, про що повідомлено заявника листом. Згодом, ОСОБА_1 знову звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві із заявою від 13.02.2024 (встановленого взірця) про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону №1058. Після реєстрації заяви від 13.02.2024 ОСОБА_1 та сканування копій документів засобами програмного забезпечення, за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві, яким розглянуто подану заяву разом із документами і прийнято рішення від 21.02.2024 про відмову у призначенні пенсії за віком згідно ст.26 Закону 1058, про що повідомлено заявника листом.

До заяви про призначення пенсії за віком позивачем подано лист від 31.01.2024 №05-07/Г-18, виданий Державним архівом Запорізької області Запорізької обласної державної адміністрації, яким позивачу надіслано архівні довідки про роботу ОСОБА_1 в колгоспі ім. Кірова с. Жовтневе Токмацького району Запорізької області та перейменування колгоспу. Так, в архівній довідці від 31.01.2024 №05-07/Г-18 зазначено, що у протоколах засідань правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу ім. Кірова с. Жовтневе Токмацького району Запорізької області за 1989, 1990, 1996, 1999 значиться:

- ОСОБА_2 (рос.мовою), який прийнятий в члени колгоспу та призначений на посаду інженера-гідротехніка з липня 1989;

- ОСОБА_2 (рос.мовою) затверджений на посаду агронома-ентомолога-насінника, звільнивши його з посади гідротехніка;

- ОСОБА_2 (рос.мовою) рекомендовано загальним зборам виключити з членів КСП з 15.03.1999.

У довідці зазначено, що у протоколах засідань правління та загальних зборів уповноважених членів колгоспу ім. Кірова (КСП ім. Кірова) с.Жовтневе Токмацького району Запорізької області за 1989-1999 відомості про встановлений мінімум вихододнів відсутні.

Основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, Постановою Ради Міністрів СССР від 21.04.1975 №310 затверджено Положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспника (далі - Положення). Згідно даного Положення трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту прийняття їх в члени колгоспу. Раніше видані трудові книжки колгоспнику встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

У трудову книжку колгоспника вносились відомості про колгоспника, відомості про членство в колгоспі, відомості про роботу, відомості про трудову участь колгоспника в колективному господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання, відомості про нагородження. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов?язковий мінімум трудової участі в колективному господарстві з причин, визнаних правлінням чи загальними зборами колгоспників поважними, адміністрація колгоспу вносила відповідні записи до трудової книжки. В разі відсутності рішення правління колгоспу або загальних зборів колгоспників або правонаступника про зарахування певного року до стажу роботи, через невиконання встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві з поважної причини, обчислення страхового стажу проводиться за фактичною тривалістю в такому порядку: загальна кількість відпрацьованих людиноднів ділиться на 25,4.

У випадку відсутності трудової книжки колгоспника або в разі відсутності в ній відповідних записів, трудовий стаж колгоспника підтверджується довідкою господарства, в якому набуто стаж або довідкою правонаступника чи архівної установи.

Позивач додав до заяви про призначення пенсії за віком копію трудової книжки НОМЕР_3 від 02.07.1987 та копію трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 01.08.1989. Згідно поданих документів до страхового стажу не зараховано період роботи з 01.08.1989 по 04.03.1993 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 01.08.1989, оскільки відсутня довідка про кількість вироблених трудоднів, трудову участь в колгоспі. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про роботу, видану на підставі первинних документів.

Враховуючи вищезазначене, просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Від відповідача 2 - Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому заперечив проти позовних вимог. Вказує, що до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві звернувся гр. ОСОБА_1 із заявою від 13.02.2024 щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві від 21.02.2024 №28 відмовлено гр. ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. До загального страхового стажу не враховано період роботи з 01.08.1989 по 04.02.1993, оскільки відсутні відомості про встановлення та виконання норм (трудоднів) обслуговування під час роботи в колгоспі. В трудовій книжці НОМЕР_2 про виконання норм (трудоднів) завірено не належним чином (відсутня підстава внесення, печатка та дата).

Звертає увагу, що рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 12.02.2024 №528 гр. ОСОБА_1 також відмовлено щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов?язкове державне пенсійне страхування».

Від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, у якій підтримав свої позовні вимоги.

Відповідач 1 - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав до суду заперечення, в яких повторно викладено аргументи, зазначені у відзиві на позовну заяву.

Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві зі заявою від 06.02.2024 про призначення пенсії за віком згідно ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV).

Вказана заява від 06.02.2024 відповідно до екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №28 від 12.02.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу роботи 31 рік. Вказана відмова обґрунтована тим, що вік заявника 60 років, однак його страховий стаж становить 30 років 04 місяці 05 днів. При цьому, до страхового стажу не зараховано період роботи ОСОБА_1 з 01.08.1989 по 04.03.1993 згідно трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 01.08.1989, оскільки відсутня довідка про кількість вироблених трудоднів (людиноднів), трудову участь в колгоспному виробництві. Для зарахування необхідно долучити уточнюючу довідку про роботу, видану на підставі первинних документів.

Згодом, ОСОБА_1 знову звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві зі заявою від 13.02.2024 про призначення пенсії за віком згідно з ст. 26 Закону №1058-IV.

Вказана заява від 13.02.2024 відповідно до екстериторіального розподілу єдиної черги завдань, розглядалася Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві №28 від 21.02.2024 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки відсутні відомості про встановлення та виконання норм (трудоднів) обслуговування під час роботи в колгоспі. В трудовій книжці НОМЕР_2 про виконання норм (трудоднів) завірено не належним чином (відсутня підстава внесення, печатка та дата).

Вважаючи протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №28 від 12.02.2024, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи спір, суд застосовує наступні норми права.

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV; тут та надалі у чинній на момент виникнення спірних правовідносин редакції).

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону №1058-IV починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.

Статтею 24 Закону №1058-IV встановлено, зокрема, наступне: страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше.

Нормативно-правовим актом, який регулював надання трудових і соціальних пенсій всім непрацездатним громадянам України, до набрання чинності Законом №1058-IV, є Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII).

Згідно з ст. 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно із приписами статті 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-XII), частини першої статті 48 КЗпП України основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до статті 56 Закону №1788-XII до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що з 01.01.2004 законодавцем запроваджено поняття «страховий стаж», для отримання якого обов`язковою умовою є сплата страхових внесків; трудовий стаж, набутий до 01.01.2004, прирівнюється до страхового.

При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в колективному господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Порядок ведення трудових книжок колгоспників врегульований Основними положеннями про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затвердженими постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 № 310, та чинних на час розгляду справи (далі - Основні положення).

Відповідно до пунктів 1, 2 Основних положень трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів. Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

До трудової книжки колгоспника, зокрема, заносяться: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, закінчення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання (пункт 5 Основних положень).

Згідно з пунктом 6 Основних положень всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженої правлінням колгоспу особи та печаткою.

Трудові книжки зберігаються в правлінні колгоспу як бланки суворої звітності, а при припиненні членства в колгоспі видаються їх власникам на руки (пункт 8 Основних положень).

Відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу.

Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання та видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність у відповідно до статуту та правил внутрішнього розпорядку колгоспу, а у передбачених законом випадках іншу відповідальність (пункт 13 Основних положень).

Правління колгоспів вживають заходів до суворого дотримання встановленого порядку ведення трудових книжок, зміцнення кадрів працівників, які здійснюють ведення трудових книжок, підготовленими до цієї роботи людьми, які забезпечують належне зберігання архівних документів, що належать до трудової діяльності колгоспників (пункт 14 Основних положень).

Згідно з пунктом 15 Основних положень ревізійним комісіям, комітетам профспілок колгоспів та колгоспним радам соціального забезпечення рекомендується здійснювати громадський контроль за своєчасним та правильним заповненням трудових книжок колгоспників, за їх обліком, зберіганням та видачею та вживати заходів до усунення виявлених недоліків.

Цією постановою також затверджений зразок трудової книжки колгоспника, який передбачає, що трудова книжка колгоспника містить окремі розділи, зокрема: ІІІ «членство в колгоспі», де зазначаються відомості про прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі та причини такого припинення, відомості про документ, на підставі якого внесений запис; ІV «відомості про роботу» відомості про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, із зазначенням причин та відомості про документ, на підставі якого внесений запис; V «трудова участь у громадському господарстві» встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі у громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі, відомості про документ, на підставі якого внесений запис.

Зміст наведених норм свідчить, що трудова діяльність членів колгоспів підтверджується трудовою книжкою колгоспника встановленого зразка, що є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів, та до якої вносяться відомості, зокрема, про прийом на роботу, переведення на іншу посаду, звільнення з роботи, а також трудову участь у громадському господарстві (встановлений у колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі, причини невиконання встановленого мінімум трудової участі). При цьому, підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.

Водночас, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки колгоспника покладається саме на спеціально уповноважену правлінням колгоспу особу, тобто на роботодавця.

З огляду на зазначене, недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна правова позиція щодо застосування норм права в подібному спорі висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 у справі № 677/277/17.

Суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, не може бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії.

Так, судом досліджено трудову книжку позивача серії НОМЕР_2 від 01.08.1989 (трудову книжку колгоспника) та встановлено, що у ній містяться записи №1, №2 та №3 про роботу ОСОБА_1 у період з 01.08.1989 по 23.03.1999 в колгоспі імені Кірова (з 1993 року колективне сільськогосподарське підприємство ім. Кірова).

На сторінках 18-19 вказаної трудової книжки, в розділі «Трудова участь у громадському господарстві» містяться відповідні записи №№1-11, згідно з якими внесено відомості про встановлені в 1989-1999 роках у колгоспі річні мінімуми трудової участі в громадському господарстві.

Згідно з вказаними записами, позивачем виконано у 1989-1999 роках річні мінімуми трудової участі у громадському господарстві, а саме у 1989 році 131 (мінімум 100), у 1990 році 281 (мінімум 270), у 1991 році 266 (мінімум 250), у 1992 році 255 (мінімум 250), у 1993 році 263 (мінімум 250), у 1994 році 277 (мінімум 250), у 1995 році 281 (мінімум 250), у 1996 році 263 (мінімум 250), у 1997 році 275 (мінімум 200), у 1998 році 242 (мінімум 200), у 1999 році 59 (мінімум 17), при цьому містяться відомості про документи, на підставі яких внесено відповідні записи, а саме особові рахунки та їхні номера, графа причини невиконання встановленого мінімум трудової участі пуста.

Суд також зауважує, що відповідні записи засвідчені підписом уповноваженої особи колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова та його печаткою.

Водночас, аналізуючи розрахунок страхового стажу, зроблений пенсійними органом, суд констатує, що з періоду роботи позивача з 01.08.1989 по 23.03.1999 в колгоспі імені Кірова (з 1993 року колективне сільськогосподарське підприємство ім. Кірова), до страхового стажу ОСОБА_1 , Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області зараховано лише період з 05.02.1993 по 23.03.1999. Період з 01.08.1989 по 04.02.1993 зараховано не було, оскільки як стверджують відповідачі, відсутні відомості про встановлення та виконання норм (трудоднів) обслуговування під час роботи в колгоспі. В трудовій книжці НОМЕР_2 про виконання норм (трудоднів) завірено не належним чином (відсутня підстава внесення, печатка та дата).

З даного приводу суд звертає увагу, що за змістом архівної довідки №05-07/5-18 від 31.01.2024, виданої Державним архівом Запорізької області, згідно з доповненням до історичної довідки КСП ім. Кірова с. Жовтневе Токмацького району Запорізької області від 29.07.1997 №11 рішенням загальних зборів уповноважених членів колгоспу від 05.02.1993 (протокол №1) колгосп ім. Кірова був перейменований в колективне сількогосподарське підприємство ім. Кірова, затверджений статут без змін його назви та місця знаходження. КСП є правонаступником колгоспу ім. Кірова.

Таким чином, фактично пенсійним органом зараховано лише страховий стаж позивача згідно з трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_2 після перейменування колгоспу, яке відбулося 05.02.1993.

Щодо аргументів відповідача про те, що для зарахування періоду роботи позивача з 01.08.1989 по 04.03.1993 у колгоспі ім. Кірова, йому необхідно долучити уточнюючу довідку про роботу, видану на підставі первинних документів, суд зауважує, що така довідка може вимагатися лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, натомість як вже йшлося вище, у трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 містяться усі записи про виконання позивачем у 1989-1999 роках річних мінімумів трудової участі в колективному господарстві, які належним чином засвідчені підписом уповноваженої особи колективного сільськогосподарського підприємства ім. Кірова та його печаткою.

Тобто, фактично усі спірні записи засвідчені печаткою та підписом уповноваженої особи правонаступника колгоспу ім. Кірова, що відповідає чинному законодавству. Разом з тим, перейменування колгоспу, не може бути підставою для не зарахування позивачу періодів роботи у ньому до його страхового стажу.

Більше того, як вже йшлося вище, працівник не відповідає за правильність записів у трудовій книжці, і не повинен контролювати роботодавця щодо її заповнення. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці, у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині призначення пенсії.

Вказано правова позиція також підтримана Верховним Судом в постанові від 04.07.2023 у справі №580/4012/19.

Згідно з статтею 62 Закону № 1788-XII та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб дооформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Однак, як встановлено судом, відповідачі, посилаючись на неналежно оформлені записи в трудовій книжці позивача, не здійснили жодних дій, спрямованих на отримання відомостей, додаткових документів, на підставі яких можна було б додатково підтвердити його трудовий стаж.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі №638/18467/15-а та від 12.09.2022 у справі № 569/16691/16-а.

Так, судом не встановлено, а відповідачами не надано жодних доказів недостовірності записів про роботу позивача та відпрацьовані трудодні у період з 01.08.1989 по 04.02.1993 та трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.08.1989 в цілому, а тому її потрібно розглядати як належний та допустимий доказ у справі.

Таким чином, період роботи позивача з 01.08.1989 по 04.02.1993 у колгоспі імені Кірова повинен зараховуватися до його страхового стажу.

З урахуванням наведеного суд доходить висновку про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №28 від 12.02.2024, яким позивачу відмовлено в зарахуванні страхового стажу за роботу з 01.08.1989 по 04.02.1993 є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, суд враховує, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №28 від 12.02.2024 було прийняте за результатами розгляду заяви позивача від 06.02.2024, а не від 13.02.2024.

За результатами розгляду заяви позивача від 13.02.2024, Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві було прийнято рішення №28 від 21.02.2024, яке позивачем не оскаржується, тому позовні вимоги в частині зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві розглянути повторно заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 13.02.2024 задоволенню не підлягають.

За таких обставин, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Відтак, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 06.02.2024, зарахувавши при цьому до його страхового стажу період роботи з 01.08.1989 по 04.02.1993 згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.08.1989.

При цьому, суд дійшов висновку, що зобов`язати повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком потрібно саме Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, як територіальний орган ПФУ, який у порядку екстериторіальності розглядав заяву позивача від 06.02.2024 та приймав спірне у цій справі рішення №28 від 12.02.2024.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 08.02.2024 у справі № 500/1216/23.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову.

Щодо судового збору, то згідно зі статтею 139 Кодексу адміністративного судочинства України такий відшкодовується позивачу пропорційно до задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в :

позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області №28 від 12.02.2024 щодо відмови у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії від 06.02.2024, зарахувавши при цьому до його страхового стажу період роботи з 01.08.1989 по 04.02.1993 згідно з записами трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.08.1989.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (місцезнаходження: вул.Митрополита Андрея, 10, м.Львів, 79016; ) сплачений судовий збір в сумі 1211 (одна тисяча двісті одинадцять) грн. 20 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяБратичак Уляна Володимирівна