Справа № 160/12048/24
Суддя: Конєва Світлана Олександрівна
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 рокуСправа №160/12048/24

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Конєвої С.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у місті Дніпрі адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

09.05.2024р. ОСОБА_1 звернулася з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області та просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо несписання в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 безнадійного податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який виник за період 2017-2020 роках на суму 28 981,13 грн., по земельному податку з фізичних осіб, який виник за період 2019-2020 рік на суму 9651,53 грн., по адміністративному штрафу, який виник за 2008 рік на суму 9986,28 грн.;

- зобов`язати відповідача внести відповідні зміни до даних обліку інформаційних систем ДПС, (виключити) з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 нарахування по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який виник за період 2017-2020 роках на суму 28 981,13 грн., по земельному податку з фізичних осіб, який виник за період 2019-2020 рік на суму 9651,53 грн., по адміністративному штрафу, який виник за 2008 рік на суму 9986,28 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона зверталася до відповідача із заявою про списання безнадійного податкового боргу у сумі 48618,94 грн., оскільки по ньому минув строк давності 1095 днів, проте, листом від 07.05.2024р. відповідачем було відмовлено у списанні такого безнадійного боргу з причин відсутності підстав для визнання податкового боргу безнадійним. Позивач вважає, що така відмова відповідача є протиправною, оскільки контролюючий орган має можливість та обов`язок списати такий безнадійний податковий борг шляхом прийняття посадовою особою відповідача відповідного рішення на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС у відповідності до вимог Порядку №220 від 28.07.2022р. без залучення до такого процесу платника податків, тому, на переконання позивача, бездіяльність відповідача щодо несписання такого безнадійного податкового боргу самостійно на підставі даних інформаційних систем є протиправною. Також позивач послався і на сталу позицію Верховного Суду, викладену в його постанові від 23.12.2019р. у справі №813/3277/18, щодо наявності у платника податків матеріально-правового інтересу з приводу вірного відображення даних інтегрованих карток фактичного стану розрахунків з бюджетом, реальну структуру податкових вигод та податкових зобов`язань платника податків (а.с.1-3).

Ухвалою суду від 15.05.2024р. було відкрито провадження у даній адміністративній справі, розгляд даної справи було призначено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами на 13 червня 2024 року та зобов`язано відповідача протягом 15 календарних днів з дня отримання цієї ухвали надати суду відзив на позов та докази в обґрунтування відзиву з дотриманням вимог ст.ст.162,261 Кодексу адміністративного судочинства України; надати всі копії документів на підтвердження відсутності бездіяльності відповідача у спірних правовідносинах, виходячи з вимог ч.2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України(а.с.15).

Наведена ухвала суду разом з позовом була отримана, зокрема, відповідачем у системі Електронний суд через його електронний кабінет 09.05.2024р. (адміністративний позов), 15.05.2024р. (ухвала суду), що є належним повідомленням учасників справи виходячи з вимог ст.18 Кодексу адміністративного судочинства України, про що свідчать довідки про доставку електронного листа до електронного кабінету відповідача, наявні в матеріалах справи (а.с.17-18).

На виконання вищенаведених вимог ухвали суду, 03.06.2024р. засобами поштового зв`язку на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позов, у якому останній просив у задоволенні позовних вимогах позивача відмовити в повному обсязі посилаючись на те, що згідно бази даних ІКС ДПС України станом на 20.05.2024р. по ОСОБА_1 обліковується податковий борг на загальну суму 60865,70 грн., а саме: податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 41457,14 грн.; земельний податок з фізичних осіб на суму 9422,28 грн.; адміністративні штрафи та інші санкції на суму 9986,28 грн. Відповідно до ст.101 ПК України списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг. Під терміном «безнадійний» розуміється, зокрема, податковий борг платника податків у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України. Проте, згідно пункту 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України на період дії карантину з 18.03.2020р. по останній календарний день, у якому завершується дія карантину, встановленого постановою КМУ на всій території України та Закону № 2120-ІХ зі змінами, внесеними згідно з Законом №2260-ІХ, статтю 109 було доповнено пунктом 102.9 за якими було встановлено, що на період дії карантину та воєнного стану зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПК України, тому у зв`язку із наведеним, відповідач вважає, що у податкового органу були відсутні підстави щодо визнання податкового боргу позивача безнадійним (а.с.20-21).

Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно довідки відділу управління персоналом №228 від 23.07.2024р., суддя Конєва С.О. перебувала у щорічній відпустці у період з 26.07.2024р. по 31.08.2024р. (а.с.29).

Ухвалою суду від 02.09.2024р. розгляд даної справи було продовжено згідно ст.121 Кодексу адміністративного судочинства України до 02.09.2024р. (а.с.30).

Враховуючи викладене, дана справа вирішується 02.09.2024р., тобто у межах строку, визначеного ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.

У відповідності до вимог ч.8 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Із наявних у справі документів, судом встановлені наступні обставини у даній справі.

Громадянка України ОСОБА_1 є платником податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості (код платежу 18010300) та платником земельного податку з фізичних осіб (код платежу 18010700), до бюджету, що підтверджується копіями паспорту позивача та іншими матеріалами, наявними у справі, які учасниками не оспорюється (а.с.5-12).

Згідно баз даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС України за платником - ОСОБА_1 обліковується податковий борг на загальну суму 60 865,70 грн., а саме:

- податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, сплачений фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості на суму 41457,14 грн.;

- земельний податок з фізичних осіб на суму 9422,28 грн.;

- адміністративні штрафи та інші санкції на суму 9986,28 грн. про що свідчить зміст довідки про час виникнення податкової заборгованості та історії недоїмки (а.с.22-24).

У зв`язку із наявністю у позивача податкового боргу у згаданій сумі відповідачем була сформована податкова вимога №0-0436 від 18.08.2023р. (а.с.9).

17.04.2024р. позивач звернулася із заявою (вх. №39270/6 від 16.04.2024р.) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про списання вищенаведеного податкового боргу, як безнадійного, що підтверджується змістом листа відповідача від 07.05.2024р. (а.с.11).

Листом від 07.05.2024р. ГУ ДПС у Дніпропетровській області позивачеві у задоволенні заяви та списанні безнадійного податкового боргу було відмовлено (а.с.11-12).

Не погоджуючись з вищенаведеною бездіяльністю відповідача щодо не списання в її інтегрованій картці згаданого безнадійного податкового боргу, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, проаналізувавши норми чинного законодавства України, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення спору у сукупності з наданими доказами, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного позову частково.

Задоволенню підлягають позовні вимоги позивача в частині визнання бездіяльності відповідача щодо неприйняття рішення про списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 по адміністративному штрафу, нарахованому за рішеннями про застосування штрафних санкцій №040127 від 11.09.2008р., №040133 від 17.09.2008р., який виник у 2008 році та стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 ст.102 ПК України (1095 днів), у загальному розмірі 9986,28 грн. з виходом судом у цій частині за межі позовних вимог у відповідності до приписів ч.2 ст.9 Кодексу адміністративного судочинства України, виходячи з наступного.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Визначення поняття податкового боргу надано у підпункті 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України, згідно з яким податковий борг - це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно з підпунктом 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України передбачено, що грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до підпункту «а» підпункту 14.1.11 пункту 14.1 статті 14 ПК України безнадійна заборгованість - це заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Питання списання безнадійного податкового боргу врегульоване статтею 101 ПК України.

Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг (пункт 101.1 статті 101 ПК України).

Згідно з підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 101.2 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 цього Кодексу.

Пунктом 102.4 статті 102 ПК України встановлено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 цього Кодексу.

У пункті 101.5 статті 101 ПК України передбачено, що контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Міністерство фінансів України наказом 28.07.2022 № 220, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.08.2022 № 908/38244, затвердило Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (далі - Порядок № 220).

Відповідно до підпункту 5 пункту 2 розділу II Порядку № 220 безнадійним податковим боргом є податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 глави 9 розділу II Кодексу, - станом на дату прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) територіального органу ДПС.

Визначення суми безнадійного податкового боргу, що підлягає списанню, здійснюється територіальними органами ДПС на підставі даних інформаційно-комунікаційних систем ДПС (далі - ІКС) станом на день виникнення безнадійного податкового боргу для кожного з випадків, визначених пунктом 2 цього розділу п.3 розділу ІІ Порядку №220.

Згідно з пунктами 1, 5, 6 розділу IIІ Порядку № 220 у випадках, передбачених підпунктами 1-5, 7, 8 пункту 2 розділу II цього Порядку, за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу, керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДПС за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для територіального органу ДПС. Неотриманий платником податків примірник рішення зберігається у територіальному органі ДПС.

Структурний підрозділ територіального органу ДПС, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем кварталу.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІКС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм Порядку № 220 слідує, що списання безнадійного податкового боргу, стосовно якого минув строк давності у 1095 календарних днів, здійснюється контролюючим органом за процедурою, яке передбачає визначення суми безнадійного податкового боргу, який підлягає списанню, на підставі даних ІКС та прийняття відповідного рішення про списання такого безнадійного боргу.

Як встановлено судом із матеріалів справи, у 2008 році контролюючим органом позивачеві були донараховані наступні адміністративні штрафи, а саме:

- за рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій №040127 від 11.09.2008р. у сумі 4886,28 грн.;

- за рішенням про застосування штрафних (фінансових) санкцій №040133 від 17.09.2008р. у сумі 5100,00 грн.

Загальна суму податкового боргу позивача за вказаними рішеннями склала 9986,28 грн.

Відповідно до змісту довідки про час виникнення податкової заборгованості та історії недоїмки податковий борг за вказаними рішеннями у позивача виник, а саме: за рішенням №040127 - 20.10.2008р.; за рішення №040133 - 31.10.2008р. (а.с.22-23).

Отже, строк давності стосовно вищенаведеного податкового боргу за наведеними рішеннями у загальній сумі 9986,28 грн., встановлений пунктом 102.4 статті 102 ПК України ( у 1095 календарних днів), минув 20.10.2011р. та 31.10.2011р., відповідно.

У вказані періоди контролюючий орган не ініціював процедуру стягнення з позивача наведеного податкового боргу шляхом звернення до суду з позовом у межах 1095 днів.

Таких обставин судом не встановлено, а відповідачем на їх підтвердження жодних доказів суду не надано.

А відповідно, із аналізу вищенаведених встановлених судом обставин та приписів чинного податкового законодавства у їх сукупності, суд приходить до висновку, що грошове зобов`язання позивача за адміністративними штрафами у загальній сумі 9986,28 грн., а саме: за рішенням №040127 від 11.09.2008р. на суму 4886,28 грн., за рішенням №040133 від 17.09.2008р. на суму 5100,00 грн., є податковим боргом стосовно якого минув строк давності, встановлений п.102.4 ст.102 ПК України.

Тобто, наведений податковий борг є безнадійним податковим боргом, який підлягав списанню контролюючим органом у спосіб та у порядку, встановленому підпунктом 101.2.3 пункту 101.2 статті 101 ПК України, Порядку №220.

Окремо варто зазначити, що стягнення коштів контролюючий орган має право ініціювати тільки в межах 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу. Податковий борг платника податків, стосовно якого минув цей строк давності, не може бути ініційований контролюючим органом до стягнення, оскільки безумовно вважається безнадійним.

Аналогічний правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 23.06.2022 у справі № 2а-2002/12/1370.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що бездіяльність відповідача в частині щодо не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу у загальній сумі 9986,28 грн. за заявою позивача, суперечить вищенаведеним чинним приписам податкового законодавства, тому таку бездіяльність відповідача слід визнати протиправною.

Статтею 73 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування ст.76 наведеного Кодексу.

Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частина 2 ст. 77 КАС України визначає, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дій чи бездіяльності покладається на відповідача.

Проте, відповідачем під час судового розгляду даної справи не доведено жодними належними, достатніми та допустимими доказами правомірність бездіяльності відповідача в частині не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу позивача у загальній сумі 9986,28 грн. стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 ст.102 ПК України (1095 днів) з урахуванням аналізу обставин, встановлених судом та аналізу норм вищенаведеного законодавства.

Не можуть бути покладені в основу даного судового рішення і аргументи відповідача з приводу того, що на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, а також на період дії воєнного стану, перебіг строків давності було зупинено, тому у відповідача були відсутні підстави для визнання податкового боргу позивача у наведеній сумі (9986,28 грн.) безнадійним, з огляду на те, що приписи про зупинення перебігу строків давності мали місце у період з 18.03.2020р. по 01.08.2023р. і не розповсюджуються на правовідносини, які мали місце у згаданий вище період та стосовно якого минув строк давності, а саме: на період з 2008 року по 2011 рік, з урахуванням приписів ст.58 Конституції України, за якими передбачено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Перевіривши у відповідності до вимог ч.2 ст.2 наведеного Кодексу, правомірність бездіяльності відповідача в частині щодо не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу у сумі 9986,28 грн. стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 ст.102 ПК України (1095 днів), суд приходить до висновку, що відповідач, вчиняючи таку бездіяльність, діяв не у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України, необґрунтовано, без врахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Отже, вищенаведеною протиправною бездіяльністю щодо не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу у сумі 9986,28 грн. стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 ст.102 ПК України (1095 днів), відповідач допустив порушення прав та інтересів позивача, які підлягають судовому захисту шляхом визнання такої бездіяльності відповідача у наведеній частині протиправною.

Також, і з урахуванням того, що у ході судового розгляду даної справи судом встановлена протиправна бездіяльність відповідача в частині не прийняття рішення про списання безнадійного податкового боргу у загальній сумі 9986,28 грн. стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 ст.102 ПК України (1095 днів), у такому випадку слід зобов`язати відповідача прийняти відповідне рішення про списання зазначеного безнадійного податкового боргу, як ефективного способу юридичного захисту порушеного права позивача, направленого на відновлення такого права, яким є саме зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, направлені на усунення виявлених порушень законодавства виходячи із повноважень адміністративного суду, визначених ст.ст.9 245 Кодексу адміністративного судочинства України та приписів статті 13 Конвенції про захист правлю людини і основоположних свобод.

Між тим, позовні вимоги позивача в частині визнання протиправною бездіяльності щодо не списання в інтегрованій картці платника ОСОБА_1 безнадійного податкового боргу по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який виник за період 2017-2020 роках на суму 28 981,13 грн., по земельному податку з фізичних осіб, який виник за період 2019-2020 рік на суму 9651,53 грн. задоволенню не підлягають з огляду на наступне.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2020 року за №533-IX "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)".

Так, згідно з абзацом 11 п.52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 ПК України.

У постанові Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року за № 651 зазначено, що відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» Кабінет Міністрів України постановляє: Відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавіpусом SАRS-СоV-2.

Разом з цим, до завершення карантину Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» № 64/2022 від 24 лютого 2022 року в Україні введений воєнний стан, який на підставі Указів Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» продовжувався та станом на час розгляду справи триває.

Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану" № 2120-ІХ від 15.03.2022 дію пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України зупинено на період дії воєнного, надзвичайного стану (пункт 2 розділу ІІ).

Тобто, Закон № 2120-IX з 17.03.2022 зупинив дію положень пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX, які в подальшому 30.06.2023 втратили юридичну силу у зв`язку із закінченням самого карантину відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року за № 651.

Крім того, Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законодавчих актів України щодо дії норм на період дії воєнного стану» від 15 березня 2022 року, № 2120-IX (набрав чинності з 17 березня 2022 року) статтю 102 доповнено пунктом 102.9 такого змісту: «102.9. На період дії правового режиму воєнного, надзвичайного стану зупиняється перебіг строків, визначених цим Кодексом, іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи».

В подальшому, пункт 102.9 статті 102 виключено на підставі Закону № 3219-IX від 30 червня 2023 року, який набрав чинності 01 серпня 2023 року.

Отже, із аналізу вищенаведених приписів слідує, що у зв`язку з дією карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), а у подальшому у зв`язку з дією воєнного стану в Україні у період з 18 березня 2020 року по 01 серпня 2023 року перебіг строків давності, встановлених ст.102 ПК України, було зупинено.

Як встановлено судом податковий борг у позивача по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості у загальній сумі 41 457,14 грн. виник у період з 18.11.2019р. по 02.04.2023р., податковий борг по земельному податку з фізичних осіб у загальній сумі 9422,28 грн. виник у період з 14.08.2023р. по 29.12.2023р. на підставі прийнятих відповідачем податкових повідомлень-рішень у 2019, 2020, 2021, 2023 роках, що підтверджується інформацією, яка міститься у довідці про час виникнення податкової заборгованості станом на 20.05.2024р. та історією недоїмки (а.с.22-24).

А отже, з урахуванням того, що перебіг строків давності, встановлених ст.102 ПК України, було зупинено у період з 18.03.2020р. по 01.08.2023р., тому строк давності у 1095 днів щодо стягнення вищенаведених сум податкового боргу з позивача ще не минув, контролюючий орган може реалізувати свої владні управлінські функції щодо стягнення зазначених сум податкового боргу з позивача у судовому порядку.

За викладених обставин, суд приходить до висновку, що у відповідача були відсутні підстави для прийняття рішення про списання податкового боргу за наведеними сумами з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки та по земельному податку, як безнадійного податкового боргу, тому відмова відповідача у списанні згаданого податкового боргу як безнадійного, відображена у листі від 07.05.2024р., є правомірною.

Відповідно, за умови встановлених судом обставин, у наведеній частині позовних вимог позивачеві слід відмовити.

Також не підлягають задоволенню і позовні вимоги позивача в частині зобов`язання відповідача внести відповідні зміни до даних обліку інформаційних систем ДПС, (виключити) з інтегрованої картки платника ОСОБА_1 нарахування по податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який виник за період 2017-2020 роках на суму 28 981,13 грн., по земельному податку з фізичних осіб, який виник за період 2019-2020 рік на суму 9651,53 грн., по адміністративному штрафу, який виник за 2008 рік на суму 9986,28 грн. з огляду на те, що вчинення таких дій контролюючим органом без прийняття відповідного рішення про списання безнадійного податкового боргу за процедурою, встановленою Порядком №220, податковим законодавством не передбачено, а відповідно, такі вимоги позивача є передчасними.

Такий висновок узгоджується і з приписами абзацу 2 пункту 6 розділу Ш Порядку №220 за якими передбачено, що рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІКС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Тобто, із наведеного аналізу податкового законодавства, можна дійти висновку, що позовні вимоги позивача про зобов`язання внести відповідні зміни до даних обліку інформаційних систем ДПС (виключити) інтегрованої картки позивача без наявності рішення контролюючого органу про списання безнадійного податкового бору направлені на захист права на майбутнє, оскільки таке право ще не є порушеним, тому не підлягає судового захисту у розумінні ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України.

А отже, у задоволені вищенаведених позовних вимог позивачеві також слід відмовити.

Приймаючи до уваги все вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність обґрунтованих правових підстав для задоволення даного адміністративного позову частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить із того, що відповідно до ч.3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на користь позивачки судові витрати по сплаті судового збору понесені нею згідно квитанції ID:0774-4171-6204-4943 від 08.04.2024р. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 605 грн. 60 коп. виходячи із розрахунку 1211,20/2 (а.с.4,14).

Керуючись ст.ст. 2-10, 11, 12, 47, 72-77, 94, 122, 132, 139, 193, 194, 241-246, 250, 251, 257-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Дніпропетровській області щодо неприйняття рішення про списання безнадійного податкового боргу ОСОБА_1 по адміністративному штрафу, нарахованому за рішеннями про застосування штрафних санкцій №040127 від 11.09.2008р., №040133 від 17.09.2008р., який виник у 2008 році та стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 ст.102 ПК України (1095 днів), у загальному розмірі 9986,28 грн.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Дніпропетровській області (49000, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, буд. 17-А, ) прийняти рішення про списання безнадійного податкового боргу по адміністративному штрафу, нарахованому за рішеннями про застосування штрафних санкцій №040127 від 11.09.2008р., №040133 від 17.09.2008р., який виник у 2008 році та стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 ст.102 ПК України (1095 днів), у загальному розмірі 9986,28 грн. (дев`ять тисяч дев`ятсот вісімдесят шість грн. 28 коп.).

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (49005, м. Дніпро, вул. Сімферопольська, 17-а, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 605 грн. 60 коп. (шістсот п`ять гривень 60 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення відповідно до вимог ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду набирає законної сили у строки, визначені статтею 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя С.О. Конєва