Справа № 420/37310/23
Суддя: Жук А.В.
Дата ухвалення: 2024-08-29 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

29 серпня 2024 року

м. Київ

справа №420/37310/23

адміністративне провадження № К/990/30403/24

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Жука А.В.,

суддів: Мельник-Томенко Ж.М., Мартинюк Н.М.,

перевірив касаційну скаргу Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області

на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року

та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2024 року

у справі №420/37310/23

за позовом ОСОБА_1

до Державної міграційної служби України

про визнання протиправним та скасування рішення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Державної міграційної служби України про визнання протиправним та скасування рішення ДМС України про позбавлення додаткового захисту ОСОБА_1 №233-23 від 14 грудня 2023 року.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2024 року, позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення ДМС України про позбавлення додаткового захисту ОСОБА_1 №233-23 від 14 грудня 2023 року.

Головне управління Державної міграційної служби України в Одеській області (далі також ГУ ДМС в Одеській Області) звернулося з касаційною скаргою як особа, яка не брала участь у справі, оскільки, на його думку, суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Так, заявник касаційної скарги вказує, що процедура позбавлення ОСОБА_1 додаткового захисту ініційовано ГУ ДМС в Одеській Області у зв`язку з надходженням листа Департаменту у справах іноземців та осіб без громадянства ДМС від 22 листопада 2023 року « 8.5/4298-23 щодо здійснення стосовно нього заходів передбачених статтею 11 Закону України «Про біженців та осіб, які потребують додаткового або тимчасового захисту», яким надіслано клопотання Департаменту захисту національної державності Служби безпеки України від 22 листопада 2023 року №5/6/3/2-22991 про позбавлення позивача додаткового захисту. На думку заявника, в касаційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення першої інстанції в цілому або рішення суду в частині, які були предметом перегляду в апеляційному порядку, незалежно від того, за скаргою якого учасника судового провадження вони переглядалися. При цьому, ГУ ДМС в Одеській Області посилається на постанову Великої Палати Верховного Суд від 22 травня 2024 року у справі №227/2301/21.

Дослідивши зміст касаційної скарги ГУ ДМС в Одеській Області, колегія суддів дійшла висновку про те, що у відкритті касаційного провадження за поданою касаційною скаргою треба відмовити з таких мотивів.

Відповідно до частини першої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України (далі за текстом - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас правилами частини шостої статті 328 КАС України передбачено, що особа, яка не брала участі у справі, якщо суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, має право подати касаційну скаргу на судове рішення лише після його перегляду в апеляційному порядку за її апеляційною скаргою, крім випадку, коли судове рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи було ухвалено безпосередньо судом апеляційної інстанції. У разі відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Отже, тлумачення положення частини першої статті 328 КАС України у логічному взаємозв`язку з приписами частини шостої цієї самої статті дає підстави для висновку, що касаційна скарга може бути подана особою, яка не брала участі у справі, тільки після перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку саме за апеляційною скаргою такої особи.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги та змісту оскаржених судових рішень, ГУ ДМС в Одеській Області не було учасником справи №420/37310/23 під час її розгляду судами першої та апеляційної інстанцій, натомість подало до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2024 року.

Водночас Верховний Суд встановив, що у суді апеляційної інстанції рішення по суті спору переглядалося за апеляційною скаргою Державної міграційної служби України, а не ГУ ДМС в Одеській Області. Доказів звернення заявника з апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції Верховному Суду не було надано.

Резолютивна частина рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року та постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі №420/37310/23 не містить прямих вказівок щодо права та обов`язків скаржника.

Отже, скаржник не брав участі у справі та не ініціював апеляційний перегляд рішення суду першої інстанції, а тому в значенні імперативних вимог, встановлених приписами частини шостої статті 328 КАС України, не набув права на касаційне оскарження судового рішення суду апеляційної інстанцій у цій справі.

Щодо посилання скаржника на постанову Великої Палати Верховного Суд від 22 травня 2024 року у справі №227/2301/21, зауважує на наступному.

При вирішенні питання подібності правовідносин у судових справах, Суд звертає увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 конкретизувала, що на предмет подібності слід оцінювати саме ті правовідносини, які є спірними у порівнюваних ситуаціях. Встановивши учасників спірних правовідносин, об`єкт спору (які можуть не відповідати складу сторін справи та предмету позову) і зміст цих відносин (права й обов`язки сторін спору), суд має визначити, чи є певні спільні риси між спірними правовідносинами насамперед за їхнім змістом. А якщо правове регулювання цих відносин залежить від складу їх учасників або об`єкта, з приводу якого вони вступають у правовідносини, то у такому разі подібність слід також визначати за суб`єктним і об`єктним критеріями відповідно. Для встановлення подібності спірних правовідносин у порівнюваних ситуаціях суб`єктний склад цих відносин, предмети, підстави позовів і відповідне правове регулювання не обов`язково мають бути тотожними, тобто однаковими (п. 39).

Так, у справі №227/2301/21 до суду касаційної інстанції звернувся учасник справи, а саме відповідач, який не оскаржував рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку. Судом досліджувала питання чи можуть бути оскаржені судові рішення першої інстанції (крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті) або судові рішення в частині, які були предметом апеляційного перегляду, незалежно від того, за скаргою якого учасника судового провадження вони переглядалися.

Тоді як, у справі №420/37310/23 з касаційною скаргою звертається особа, яка не була учасником справи під час її розгляду судами першої та апеляційної інстанцій.

З огляду на правову позицію Великої Палати Верховного Суду у постанові від 12 жовтня 2021 року у справі № 233/2021/19 Суд вважає, що постанова постанову Великої Палати Верховного Суд від 22 травня 2024 року у справі №227/2301/21 є не релевантною до ситуації, яка склалася у цій справі.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на наведене колегія суддів вважає за потрібне відмовити у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення, яке не може бути оскаржене ГУ ДМС в Одеській Області.

Згідно з наказом Голови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 24 липня 2024 року № 334/0/51-24 член колегії суддів - суддя Мельник-Томенко Ж.М. перебувала у відпустці з 07 серпня 2024 року по 28 серпня 2024 року, тому питання про відкриття чи відмову у відкриття касаційного провадження вирішується в перший день після виходу судді з відпустки.

Керуючись положеннями частини шостої статті 328 та приписами пункту 1 частини першої статті 333 КАС України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 19 березня 2024 року та постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 13 травня 2024 року у справі №420/37310/23.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною та не може бути оскаржена.

СуддіА.В. Жук Ж.М. Мельник-Томенко Н.М. Мартинюк