Справа № 363/2855/24
Суддя: Рудюк О. Д.
Дата ухвалення: 2024-09-02 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

02.09.24 363/2855/24
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 вересня 2024 року суддя Вишгородського районного суду Київської області Рудюк О.Д., розглянувши в спрощеному позовному провадженні без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Денисенко Владислава Вікторовича, Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Цвіркун І.О., який здійснює представництво ОСОБА_1 , звернувся до Вишгородського районного суду Київської області з позовною заявою в якій просить: постанову інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Денисенка В.В. від 03.06.2024 року серія ЕНА №2303628 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн. скасувати як незаконну.

Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 03.04.2024 ОСОБА_1 рухався по с. Сираї на автомобілі «FORD EXPEDIЮN» д.н.з. НОМЕР_1 , його зупинили поліцейські патрульної поліції Чернігівської області і повідомили що він порушив швидкісний режим, зафіксований приладом TruCam IT LTI 20/20 ТС008431, в населеному пункті що позначений дорожнім знаком 5.49 на білому фоні. Позивач заперечив це і повідомив, що прилад TruCam IT LTI 20/20 ТС008431 не може використовуватися в ручному режимі і покази приладу хибні. Окрім того він попросив надати йому адвоката, на, що лейтенант поліції ОСОБА_2 йому пояснили, що вони не зобов`язані це робити і наклав на нього стягнення.

У постанові вказано, що швидкість автомобіля під керуванням позивача вимірювалась приладом TruCam. Прилад TruCam при проведенні фіксації швидкості певного транспортного засобу не може триматися руками інспектора поліції, а повинен бути стаціонарно вмонтованим, що встановлено приписами ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», в якій зазначено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото-і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото-і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення правил дорожнього руху. Контроль швидкості повинен відбуватися лише в місцях, які об лаштовані відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.70), оскільки це обумовлено ч.2 ст.40 Закону України «Про Національну поліцію», згідно з якою інформація про змонтовану/розміщену автоматичну фототехніку і відеотехніку, що здійснює фіксацію, повинна бути розміщена на видному місці. У оскаржуваній постанові не зазначено, що лазерний вимірювач швидкості TruCam в момент фіксації правопорушення був стаціонарно розміщений, а також того, що фіксація правопорушення здійснювалась в зоні дії дорожнього знаку 5.70. З огляду на відсутність належних доказів допущення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.1 ст.122 КУпАП, притягнення позивача до адміністративної відповідальності є неправомірним. Таким чином, вважає винесену постанову серія ЕНА №2303628 від 03.06.2024 року незаконною.

14.06.2024 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

09.07.2024 року від представника відповідача Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліціїдо суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого вважає позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. 03.06.2024 року о 10 год. 41 хв. в с. Сираї, а/д М-01, 71 км, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «FORD EXPEDITION», номерний знак НОМЕР_1 в населеному пункті с. Сираї позначеному д.з.5.49 на білому фоні та рухався зі швидкістю 78 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км/год. Швидкість вимірювалась лазерним вимірювачем швидкості ТЗ TruCam II LTI 20/20 ТС008431, чим порушив п.12.4 ПДР. Швидкість руху транспортного засобу зафіксовано за допомогою лазерного вимірювача швидкості TruCam II LTI 20/20 (серійний номер ТС008431). Вимірювання швидкості руху, транспортного засобу під керуванням позивача здійснювалося в с. Сираї, Чернігівської області, позначеному дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту», в якому діють вимоги Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах. Згідно п.12.4 ПДР, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год. Таким чином, гр. ОСОБА_1 своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, а саме: перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. ОСОБА_2 є уповноваженим працівником патрульної поліції, проходить службу на посаді інспектора взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДГІП, має звання лейтенант поліції, а отже, у відповідності до ст.222 КУпАП має право розглядати справи про адміністративні правопорушення, зокрема, за ч.1 ст.122 КУпАП. Таким чином, виявивши порушення правил дорожнього руху, поліцейський вжив заходів, щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та, як наслідок, у результаті розгляду справи, виніс відносно гр. ОСОБА_1 постанову серії ЕНА №2303628 від 03.06.2024 року за адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, з накладенням штрафу в розмірі 340,00 грн. Щодо правомірності використання приладуTruCam. Згідно інструкції по експлуатації та свідоцтва про повірку вимірювач TruCam II можна використовувати у ручному режимі. Зазначене свідчить, що лазерний вимірювач TruCam II відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів та, відповідно, може розмішуватись безпосередньо - в руках поліцейського при використанні по зовнішньому периметрі дороги для виявлення та фіксування правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху щодо перевищень встановлених обмежень швидкості руху транспортними засобами на вулично-шляховій мережі. Щодо доказів вчиненого правопорушення, слід зазначити наступне. Згідно п.10 Розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 №1395 під час вирішення питання про притягнення особи до відповідальності, поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Так, в пункті 7 оскаржуваної постанови зазначено: відео з п/в (портативного відео реєстратора) №470972, що і є технічним засобом за допомогою якого було здійснено фіксацію розгляду справи та зазначено прилад TruCam II LTI 20/20 ТС008431, що є технічним засобом за допомогою якого здійснювалось вимірювання швидкості руху транспортного засобу. Як вбачається із відеозапису та фото з приладу TruCam II LTI 20/20 (серійний номер ТС008431) автомобіль «FORD EXPEDITION», номерний знак НОМЕР_1 рухався зі-швидкістю 78 км/год., що є перевищенням дозволеної швидкості руху в населених пунктах згідно ПДР на 28 км/год. На відео та фото також видно, як червона позначка фіксується на автомобілі позивача на відстані 504,0 м, тобто вимірює швидкість саме даного автомобіля, що підтверджує факт вчинення правопорушення. З відеозапису портативного відео реєстратора поліцейського, вбачається, що нарядом патрульної поліції був зупинений транспортний засіб «FORD EXPEDITION», номерний знак НОМЕР_1 під керуванням позивача за перевищення швидкісного режиму в населеному пункті с. Сираї. Після зупинки транспортного засобу водія було проінформовано про причину зупинки з детальним її описом та в подальшому поліцейським було розглянуто справу про адміністративне правопорушення та винесено оскаржувану постанову. Вважаємо за необхідне зазначити, що поліцейський дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повідомив про суть вчиненого правопорушення, відповідно до ст.268 КУпАП ознайомив водія із правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, та жодним чином не перешкоджав водієві у реалізації вказаних прав. Згідно із законодавством, поліцейський лише ознайомлює особу з її правами, однак, виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і в який спосіб. Також, відеозаписом підтверджується, що після ознайомлення позивача з його правами відповідно до ст.268 КУпАП будь-яких клопотань від ОСОБА_1 , зокрема щодо бажанням скористатися правовою допомогою не надходило. Отже, посилання позивача на порушення його конституційних прав на ефективний засіб юридичного захисту не знаходять свого підтвердження, та є нічим іншим як бажання уникнути відповідальності. Крім того, згідно чинного законодавства до повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права. Враховуючи викладене, позивача ніяким чином не було обмежено у користуванні його правами та не було порушено права позивача, зокрема на правову допомогу, тому виявивши адміністративне правопорушення, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та розглянув дану справу в порядку, передбаченому ст.258 КУпАП, з дотриманням вимог ст.283 КУпАП. Таким чином, наявні відеоматеріали підтверджують факт порушення гр. ОСОБА_1 вимог п.12.4 Правил дорожнього руху, що стало достатньою і належною підставою для винесення постанови серії ЕНА №2303628 від 03.06.2024 року та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП. Отже, інспектор взводу №2 роти №4 БУПП в Чернігівській області ДПП Денисенко В.В., під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , та винесення постанови, серії ЕНА №2303628 від 03.06.2024 року діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений законодавством України, а винесена постанова повністю відповідає вимогам ст.283 КУпАП.

Позивач у відповідності до приписів статті 163 КАС України, не скористався своїм правом та не подав до суду відповідь на відзив.

Відповідач інспектор 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенант поліції ОСОБА_2 , у відповідності до приписів статті 162 КАС України, не скористався своїм правом та не подав до суду відзив на позовну заяву.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності усі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

03.06.2024 року інспектором 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенантом поліції Денисенко В.В., винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2303628, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Як вбачається з постанови серії ЕНА №2303628 від 03.06.2024 року, що 03.06.2024 року о 10 годині 41 хвилина, с. Сираї дорога М-01, водій керував транспортним засобом «FORD EXPEDITION», номерний знак НОМЕР_1 ,в населеному пункті с. Сираї 71 км., позначений д.з.5.49 на білому фоні, та рухався зі швидкістю 72 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км./год. зафіксоване приладом TruCam II LTI 20/20, чим порушив п.12.4. ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Згідно до ч.5 ст.160 КАС України, право оскаржити рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень мають особи, права, свободи та інтереси яких відповідні рішення, дії чи бездіяльність порушують.

Відповідно до ч.ч.1-4 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Зазначена норма встановлює обов`язок суб`єкта владних повноважень щодо доказування правомірності своїх рішень, дій чи бездіяльності.

Статтею 72 КАС України передбачено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладаються на відповідача. Зазначена норма вказує на те, що саме на суб`єкта владних повноважень покладається обов`язок по доведенні правомірності своїх дій/рішень. При цьому суб`єкт владних повноважень при винесенні постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності має чітко дотриматися вимог КУПАП.

Згідно до ст.222 КУпАП, розгляд справ про правопорушення, передбачені зокрема ч.1 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи внутрішніх справ (Національну поліцію). Від імені органів внутрішніх справ (Національної поліції) розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право уповноважені працівники підрозділів патрульної служби Національної поліції, які мають спеціальні звання.

Відповідно до ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Згідно до ч.1, 2, 3 ст.283 КУпАП України, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України «Про дорожній рух», визначається Правилами дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 (ПДР України).

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно пункту 1.3. ПДР України, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Підпунктом «б» пункту 12.9 ПДР України передбачено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

За змістом розділу 33 ПДР України дія знака 3.29, що встановлений перед населеним пунктом, позначеним знаком 5.49, поширюється до цього знака.

5.49 «Початок населеного пункту». Найменування і початок забудови населеного пункту, в якому діють вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

5.50 «Кінець населеного пункту». Місце, з якого на даній дорозі втрачають чинність вимоги цих Правил, що визначають порядок руху в населених пунктах.

Знаки 5.49 і 5.50 установлюються на фактичній межі забудови, яка прилягає до дороги.

Відповідно до п.12.4 ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно до п. 1.10 ПДР України, населений пункт забудована територія, в`їзди на яку і виїзди з якої позначаються знаками 5.49, 5.50, 5.51, 5.52.

Обмеження швидкості 50 км/год. стосується населених пунктів, позначених дорожнім знаком 5.49 «Початок населеного пункту», дія цього обмеження скасовується знаком 5.50 «Кінець населеного пункту».

Відповідно до змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивачем допущено перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів у населеному, а саме керуючи транспортним засобом «FORD EXPEDITION» д.н.з. НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 78 км/год. в межах населеного пункту, де дозволяється рухатись зі швидкістю не більше 50 км/ год., чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України.

При цьому, у складеній постанові вказано серійний номер і назву технічного засобу, яким здійснювалося вимірювання швидкості руху керованого позивачем автомобіля.

Системний аналіз положень КУпАП дає підстави для висновку, якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, уповноважена посадова особа зобов`язана здобути докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Нормами КУпАП передбачено спрощений порядок фіксування адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, за умов якого протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, при цьому посадова особа має право винести безпосередньо постанову в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до матеріалів адміністративної справи протокол про вчинення адміністративного правопорушення як один із можливих доказів по справі не складався, однак відповідачем надані інші беззаперечні докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП.

Щодо доданого до матеріалів справи відеофайлу та роздрукованого фото з приладу вимірювання швидкості TruCam II LTI 20/20, серійний номер ТС008431 суд враховує наступне.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно до ст.31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; поверхнева перевірка і огляд; зупинення транспортного засобу; вимога залишити місце і обмеження доступу до визначеної території; обмеження пересування особи, транспортного засобу або фактичного володіння річчю; проникнення до житла чи іншого володіння особи; перевірка дотримання вимог дозвільної системи органів внутрішніх справ; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису; перевірка дотримання обмежень, установлених законом стосовно осіб, які перебувають під адміністративним наглядом, та інших категорій осіб; поліцейське піклування.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: 1) фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; 2) технічні прилади та технічні засоби з виявлення радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз; 3) безпілотні повітряні судна та спеціальні технічні засоби протидії їх застосуванню; 4) спеціальні технічні засоби перевірки на наявність стану алкогольного сп`яніння; 5) спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів.

Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Водночас, візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, можливість використання виробу технічного приладу вимірювання швидкості TruCam II LTI 20/20, серійний номер ТС008431, підтверджується свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №22-01/29287, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 07.11.2023 року, чинне до 07.11.2024 року, відповідно до якого лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam II LTI 20/20 №ТС008431 за результатами повірки відповідає вимогам технічної документації на вимірювач. Максимальна допустима похибка при вимірюванні швидкості складає ± 2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанція від 15 м. до 1 200 м.

Відповідно до листа Міністерства економічного розвитку і торгівлі України засоби вимірювальної техніки, які були введені в експлуатацію до моменту виключення типу ЗВТ з Державного реєстру ЗВТ, дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки. Для всіх законодавчо регульованих ЗВТ, що застосовуються в Україні, наказом Мінекономрозвитку від 13.10.2016 №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» зареєстрованим в Мін`юсті 01.11.2016 за №1417/29547, встановлені міжповірочні інтервали незалежно від назви, типу, модифікації, виробника цих ЗВТ. Для вимірювачів швидкості руху транспортних засобів дистанційних встановлено міжповірочний інтервал - 1 рік.

Також правильність використання приладу вимірювання швидкості TruCam II LTI 20/20, серійний номер ТС008431, виробництва Laser Technology Inc., США, підтверджується наявністю виданого Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку №04/05/02/-3560 від 24.12.2020 року, який зазначає про правильність реалізації криптографічного алгоритму шифрування AES, визначений п.5.1 ДСТУ ISO/IES 18033-3:2015.

Таким чином, лазерні вимірювачі швидкості TruCam дозволяється застосовувати за умови позитивних результатів їх повірки.

Крім цього, суд вважає недоцільним посилання позивача на те, що прилад TruCam не може застосовуватися працівниками поліції, тримаючи в руці.

Дане твердження є хибним з тих підстав, що враховуючи положення ст.40 Закону України «Про Національну поліцію» зазначені вище, оскаржувана постанова накладає адміністративне стягнення на позивача за вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam II LTI 20/20 є засобом вимірювальної техніки, а не пристроєм, що здійснює автоматичну фото - та відеозйомку.

Суд звертає увагу, на тому що згідно інформації ДП «Укрметртестстандарт», лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Належність доказів слідує з приписів ст.251 КУпАП, відповідно до яких доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, наявними в матеріалах справи відеозаписом та фотознімком №20240 від 03.06.2024 року, зробленим приладом TruCam серійний номер ТС008431 підтверджено, що 03.06.2024 року о 10 годині 41 хвилина, с. Сираї дорога М-01, водій керував транспортним засобом «FORD EXPEDITION», номерний знак НОМЕР_1 ,в населеному пункті с. Сираї 71 км., позначений д.з.5.49 на білому фоні, та рухався зі швидкістю 72 км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху більше ніж на 20 км./год. зафіксоване приладом TruCam II LTI 20/20, чим порушив п.12.4. ПДР порушення швидкісного режиму в населених пунктах.

Отже, суд дійшов висновку, що належними доказами підтверджено порушення позивачем ПДР України.

Також не заслуговують на увагу доводи позивача, щодо відсутності розміщення на вказаному відрізку дороги дорожнього знаку «5.70», оскільки це знак «Зміна схеми руху» та наявність чи відсутність цього знаку не впливає на суть вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

Знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху», позначає ділянки доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням Правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів.

Разом з тим, цей дорожній знак, стосується фіксації порушення ПДР саме в автоматичному режимі.

Водночас, прилад ТruCam не є автоматичним засобом вимірювальної техніки, а до позивача застосовано стягнення у вигляді штрафу за скоєння правопорушення зафіксованого не в автоматичному режимі, тому відсутність дорожнього знаку 5.76 ПДР України не впливає на суть вчиненого позивачем адміністративного правопорушення.

Дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» є обов`язковим лише при фіксації правопорушень, зафіксованих в автоматичному режимі (камер автофіксації), про що зазначено у п.5 Порядку функціонування системи фіксації адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху в автоматичному режимі затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2017 р. №833. Дорожній знак 5.76, передбачає: «Інформування учасників дорожнього руху про фіксацію (фотозйомку або відеозапис) фактів адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху стаціонарними технічними засобами (приладами контролю) здійснюється не пізніше початку роботи таких технічних засобів (приладів контролю) на визначених місцях (ділянках вулично-дорожньої мережі) шляхом установлення відповідних дорожніх знаків на вулично-дорожній мережі, а також шляхом розміщення відповідних відомостей на офіційних веб-сайтах МВС та Національної поліції.

Варто зазначити, що наявність або відсутність дорожнього знаку 5.76 не звільняє водіїв від обов`язку виконувати вимоги ПДР щодо дотримання швидкості руху саме у населених пунктах.

Пункт 14.7.67 Національного стандарту України ДСТУ 4100-2021 визначає, що дорожній Знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» застосовують для позначення ділянок доріг, де можливе здійснення контролю за порушенням правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів. Для зазначення довжини ділянки дороги, на якій можливе здійснення контролю за порушенням правил дорожнього руху за допомогою спеціальних технічних та/або електронних засобів, знак 5.76 застосовують із табличкою 7.2.1. Дозволено довжину ділянки зазначати у нижній частині знака 5.76.

Встановлення дорожнього знаку 5.76 передбачається, якщо порушення фіксуються за допомогою автоматичної системи вимірювання швидкості (камери автоматичної фіксації). Встановлення даного дорожнього знаку перед використанням приладу TruCAM має рекомендаційний характер і законодавством не передбачено обов`язковість їх встановлення.

Натомість наявність дорожнього знаку 5.76 підтверджується довідкою начальника відділу БДР УПП в Чернігівській області ДПП від 20.06.2024 року та схемою розміщення дорожніх знаків, відповідно до яких відрізок автомобільної дороги М01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі з км 70+500 по км 72+700 (с. Сираї) знаходиться в зоні дії дорожніх знаків 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху» з табличкою 7.2.1 «Зона дії» 26 км.

Також наказом Департаменту патрульної поліції №794 від 18.04.2023 року затверджено перелік ділянок автомобільних доріг на яких швидкість руху транспортних засобів контролюється за допомогою лазерних вимірювачів швидкості TruCam (копія додається). Відповідно до додатку, на автомобільній дорозі М01 Київ-Чернігів-Нові Яриловичі (64-90) проводиться вимірювання швидкості за допомогою приладу TruCam.

Окрім того, з відеозапису з портативного відеореєстратора убачається, що поліцейський дотримався передбаченої законодавством процедури розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повідомив про суть вчиненого правопорушення, відповідно до ст.268 КУпАП ознайомив водія із правами, якими користується особа, стосовно якої проводиться розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, та жодним чином не перешкоджав водієві у реалізації вказаних прав.

Європейський суд з прав людини в пункті 32 справи «Максименко проти України» обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ч.1 ст.122 КУпАП, не передбачає застосування адміністративного арешту.

У постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.12.2023 року, справа №750/11909/23, зазначено, що відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував своє право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, отже подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Крім того, згідно чинного законодавства до повноважень та обов`язків поліцейського патрульної поліції не входить надавати юридичний захист та забезпечувати адвокатом осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності. Законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення та реалізація цього права позивачем не пов`язана з обов`язком інспектора відкласти розгляд справи чи терміново викликати фахівця у галузі права.

Поліцейський згідно із законодавством лише ознайомлює особу з її правами, однак, виключно правопорушник вирішує, чи скористається він своїми правами і в який спосіб.

Враховуючи викладене, позивача ніяким чином не було обмежено у користуванні його правами та не було порушено права позивача, зокрема на правову допомогу, оскільки законодавством не визнана обов`язкова участь адвоката чи іншого фахівця у галузі права у випадку розгляду справи про адміністративне правопорушення безпосередньо на місці його вчинення, тому виявивши адміністративне правопорушення, поліцейський вжив заходів щодо притягнення винної особи до адміністративної відповідальності та розглянув дану справу в порядку, передбаченому ст.258 КУпАП, з дотриманням вимог ст.283 КУпАП.

Таким чином, наявні у матеріалах справи матеріали підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п.12.4 Правил дорожнього руху, що стало достатньою і належною підставою для винесення постанови серії ЕНА №2303628 від 03.06.2024 року та притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.122 КУпАП, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ЕНА №2303628 від 03.06.2024 року складена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки судом відмовлено у задоволенні позову розподіл судових витрат не проводиться.

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенанта поліції Денисенко Владислава Вікторовича, Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а у разі подання апеляційної скарги - після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ).

Відповідач: Інспектор 2 взводу 4 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в Чернігівській області лейтенант поліції Денисенко Владислав Вікторович (14037, м. Чернігів, вул. Громадська (Борисенка), 66);

Управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції (, 14037, м. Чернігів, вул. Громадська (Борисенка), 66).

Суддя О.Д. Рудюк