Справа № 160/15135/24
Суддя: Олійник Віктор Миколайович
Дата ухвалення: 2024-08-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Олійника В. М.
розглянувши у письмовому провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовною заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-
11 червня 2024 року представник товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» через систему «Електронний суд» звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Дніпровської митниці, в якій просить:
визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товару №UA110130/2024/000020/1 від 11 січня 2024 року.
"1. Трикотажне ворсове основов`язане полотно із синтетичних волокон:
- 100% поліестер пофарбована фланелева тканина з принтом, стандартна упаковка, одинарна складка. Щільність: 240GSM, ширина: 210 см - 8 008,90 кг;
- 100% поліестер гладкофарбована фланелева тканина, стандартна упаковка, одинарна складка. Щільність: 240GSM, ширина: 210 см - 6 737,30 кг;
2. Тканини вибивні, полотняного переплетення, виготовлені з комплексних текстурованих ниток:
- 100% поліестер, без просочення, дублювання та покриття, шириною рулону 220см, щільністю 90gsm:
- 100% поліестер надрукована тканина мікрофібра шириною 220 см та щільністю 90gsm дат з принтом - 11 555 м."
Рішенням Дніпровської митниці №UA110130/2024/000020/1 від 11 січня 2024 року скориговано митну вартість товару та прийнято картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA110130/2024/000038.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білтекс» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UA110130/2024/000020/1 від 11 січня 2024 року, оскільки товариством було надано Дніпровській митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, відсутні ознаки підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості за основним методом не спростована, необхідність коригування митної вартості відповідачем не доведена, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 червня 2024 року для розгляду адміністративної справи №160/15135/24 визначено суддю Олійника В.М.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 14 червня 2024 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

02 липня 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника Дніпровської митниці надійшов відзив на позовну заяву вх.№25425/24, в якому представник відповідача заперечує проти позову та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з огляду на нижчевикладене.

28 грудня 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Білтекс» звернулося до Дніпровської митниці з метою здійснення митного оформлення наступного товару:

- товар № 1 «трикотажне ворсове основов`язане полотно із синтетичних волокон: 100% поліестер»;

- товар №2 «тканини вибивні, полотняного переплетення, виготовлені з комплексних текстурованих ниток (100% поліестер)».

Виробник DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO. LTD.

Країна виробництва: Китай (СМ).

Країна походження: Китай (СМ).

Зазначений товар надійшов на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» на підставі зовнішньоекономічного контракту від 02.11.2022 року №02/11-04, укладеного з компанією «DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO. LTD)» (Китай), специфікаціями від 22.08.2023 року №13 та від 12.09.2023 року №14, рахунком-фактурою від 10.11.2023 року 23WM708-2&23WM711-2 та заявлений до митного оформлення шляхом електронного декларування за ЕМД від 28.12.2023 №23UА74U9.

Умовами поставки товару відповідно до графи 20 ЕМД заявлено FOB СN Shanghai.

Митна вартість товару заявлена товариством з обмеженою відповідальністю «Білтекс» за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.

Відповідно до пункту 4.1 статті 54 Митного кодексу України здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.

Відповідно до пункту 2 та пункту 10 статті 58 Митного кодексу України та у відповідності з підпунктом 2 пункту 2 статті 52 Митного кодексу України декларант зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Кодексу, встановлено, що документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (пункт 3 статті 53 Митного кодексу України), а саме:

1) Відповідно до пункту 1.5 контракту від 02.11.2022 року №02/11-04 покупець направляє постачальнику заявку на поставку партії товару.

Постачальник протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання заявки від покупця засобами електронного або факсимільного зв`язку зобов`язаний узгодити її шляхом складання специфікації та направлення її покупцю. Вищезазначеної заявки до митного оформлення не надавалось.

Відповідно до специфікацій від 22.08.2023 №13 та від 12.09.2023 №14 покупець здійснює сплату у наступному порядку: 30% передоплата; 70% протягом 60 днів після надходження товару в порт призначення.

Дата відвантаження товару є датою коносаменту.

Декларантом до митного оформлення надано банківський платіжний документ Swift від 19.09.2023 на суму 10254,15 USD, в деталях платежу до якого зазначені реквізити рахунку-проформи від 12.09.2023 № 23WM711 та реквізити специфікації від 12.09.2023 №14.

Умовами зовнішньоекономічного договору не передбачено складання рахунку-проформи. Таким чином, платіжне доручення містить посилання на документ, який не передбачений договором.

Посилання на наданий до митного контролю інвойс від 10.11.2023 23WM708-2&23WM711-2 відсутнє.

За умовами контракту покупець сплачує вартість товару на підставі інвойсу, в той час як диференціація платежу вже може бути зміненою на підставі специфікаціями.

З урахуванням вищезазначеного, сума оплати за платіжним документом від 19.09.2023 року у сумі 10254,15 дол. США не кореспондується з інвойсом від 10.11.2023 №23WM708-2&23WM711-2 (дати документів, числові значення з урахуванням умов щодо 30% оплати).

Надані до митного контролю специфікації від 22.08.2023 року №13 та від 12.09.2023 №14 містять положення щодо оплати 30% згідно проформи-інвойсу (що не передбачено контрактом та не обумовлено додатками до контракту), проте наданий до митного контролю документ рахунок-проформа від 12.09.2023 року №23WM711 містить асортимент товару, що відрізняється від заявленого до митного контролю.

Таким чином, технічно сума оплати 10254,15 дол.США відповідає розрахунку на рівні 30% від рахунку-проформи від 12.09.2023 №23WM711, проте ця оплата здійснена за інший вид товару, який до митного контролю не заявлено та не відноситься до оцінюваної партії товару в повній мірі.

Здійснити порівняння позицій рахунку-проформи від 12.09.2023 №23WM711 та інвойсу від 10.11.2023 №23WM708-2&23WM711-2 неможливо, оскільки наявні у рахунку-проформі артикули (опис товару) та ціна не відповідають зазначеним відомостям у рахунку-інвойсі.

2) Умови поставки сторони визначили FOB CN Shanghai.

Декларантом на підтвердження транспортних витрат надано договір транспортно-експедиційного обслуговування від 27.06.2023 №27.06.2023/1172 ОД.

Відповідно до договору транспортно-експедиційного обслуговування декларантом до митного контролю надано заявку на перевезення від 01.11.2023 року №12884/1.

Даний документ містить відомості щодо вартості послуг судноплавної лінії Маеrsk, що складають суму 2425 дол. США (морський фрахт, ВРР та локальні витрати в порту Констанца).

Відомості щодо вартості експедиторських послуг, що мають бути розраховані за курсом НБУ на дату виставлення рахунку на оплату, в даному випадку відсутні.

Рахунок на оплату транспортних послуг від 22.12.2023 №ТG221223011 містить відомості щодо вартості перевезення морським транспортом (при цьому маршрут такого переміщення в рахунку не зазначено), що складають - 70 500 грн.

На дату виставлення рахунку на оплату транспортних послуг 22.12.2023 курс НБУ за валютою дол. США складав - 37.59640000, що в перерахунку із зазначеною сумою вартості морського переміщення, що зазначена у заявці на перевезення - 2425 дол. США - складає 91 171,27 грн.

Таким чином, суми зазначені у документах із врахуванням зазначених умов, щодо конвертації валюти не відповідають одна одній та містять розбіжності в числових значеннях.

Рахунки на оплату транспортних послуг від 22.12.2023 №ТG221223011, від 22.12.2023 №ТС221223024 не містять посилання на договір в рамках якого вони виставлені та не містять всіх ідентифікаційних відомостей в переліку послуг за межами митної території, що надаються (маршрут перевезення, навантажувально-розвантажувальні роботи, зберігання, демередж, тощо). Відомості щодо зберігання, демереджу, форм контролю, які призначаються митницею, витрати для повернення порожнього контейнеру відсутні серед наданих до митного контролю документів.

Вказані витрати також не відображені у рахунках-фактурах про надання транспортно-експедиційних послуг. У наданих документах відсутні відомості щодо складових митної вартості.

Згідно відомостей коносаменту від 15.11.2023 року №UTRUST23110727 наявна помітка «Freight Collect», що означає збір платежів в порту призначення.

Згідно відомостей транспортних документів станом на 22.12.2023 року товар вже був в м. Констанца.

Таким чином, оплата частини послуг з транспортування вже мала бути здійсненою протягом 3-х днів (25.12.2023) відповідно до договору від 27.06.2023 року № 27.06.2023/1172 ОД.

Декларантом до митного контролю надано платіжну інструкцію від 29.12.2023 № 2551 згідно якої сплачено суму 182 360 грн., при цьому в гр.70 даної інструкції наявне посилання на рахунки від 22.12.2023 № ТG221223011, від 22.12.2023 № ТG221223012, в той час як до митного контролю надано рахунки з номерами від 22.12.2023 №ТG221223011 та від 22.12.2023 №ТG221223024, при цьому загальна сума зазначеної в них вартості послуг складає 200 220 грн.

3) Сертифікат походження від 21.09.2023 року №23С2102М0647/00066 містить посилання на заявлений до митного контролю інвойс №23WМ705, проте вага згідно даного сертифікату складає 14560,3 кг, в той час як до митного контролю заявлено 14796 кг.

Декларант листом від 11.01.2024 № 11/01 повідомив про те, що всі документи надано, а інших додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару, надати немає можливості.

Митну вартість товару № 1 скориговано за інформацією попередніх митних оформлень ідентичного товару, митну вартість якого імпортером самостійно скориговано за резервним методом визначення митної вартості товару за ЕМД від 23.11.2023 №23UА63U2 - 3,96 дол. США/кг. При цьому, за основу коригування взято поставку товару «трикотажні полотна, ворсові, виготовлені з синтетичних волокон, пофарбовані, без покриття та просочення - 70 рул. Торгівельна марка: не позначено. Виробник: Т-МАС TECHNOLOGY СО., LTD. Країна виробництва: СN» (Китай).

Митну вартість товару №2 скориговано за інформацією попередніх митних оформлень ідентичного товару, митну вартість якого імпортером самостійно скориговано за резервним методом визначення митної вартості товару за ЕМД від 04.12.2023 №23UА14U8 - 5,53 дол. США/кг (що в перерахунку на додаткову одиницю товару - метри квадратні, складає - 0,5053 дол. США/м). При цьому, за основу для коригування взято товар: «тканини вибивні, полотняного переплетення, виготовлена з комплексних текстурованих ниток поліефіру, без просочення, дублювання та покриття, для виготовлення постільної білизни Мікрофайбер поліестровий, склад: поліестер розмір ширина рулону 220см, Dyed and printed (90г/м) - Всього 10166 м. Торговельна марка DINGQIANG. Виробник CHANGXING DINGQIANG TEXTILE СО., LTD. Країна виробництва СМ Китайська Народна Республіка».

У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного прийнято Рішення про коригування митної вартості від 11.01.2024 №UА110130/2024/000020/1.

З урахуванням викладеного, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс».

05 липня 2024 року на адресу суду через систему "Електронний суд" від представника товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» надійшла відповідь на відзив вх.№25967/24, в якій представник позивача вважає, що заперечення проти позову повністю відтворюють зміст оскаржуваного рішення та не спростовують фактів та доводів, які викладені у позовній заяву, відтак представник, користуючись правом передбаченим статтею 163 Кодексу адміністративного судочинства України, надає свої пояснення по справі.

Щодо взятих відповідачем митних декларацій, які слугували підставою для коригування митної вартості та умов CPT, представник зазначив наступне.

При цьому, умови поставки у взятих відповідачем митних деклараціях за джерело для коригування відрізняються від умов поставки товару.

Товар товариством з обмеженою відповідальність «Білтекс» поставлявся на умовах FOB Shanghai, а товар за МД, які слугували джерелом, на інших умовах а саме,

за МД №23UА63U2, яку було взято за джерело для товару № 1, СРТ UА.

за МД № 23UА14U8, яку було взято за джерело для товару № 2, СІF Гдиня.

Від цих умов залежить фактурна вартість товару.

За умовами поставки FОB, на яких поставлявся оцінюваний товар у цій справі, на продавця покладено обов`язок по виконанню експортних митних процедур для вивезення товару з оплатою експортних мит і інших зборів у країні відправлення. Покупець зобов`язаний оплатити фрахт судна, розвантажити в порту прибуття, виконати імпортне митне оформлення з оплатою імпортних мит і зборів, і доставити товар до місця призначення.

Ціна FОB означає, що контрактна (інвойсна або митна) ціна за товар включає в себе суму вартості самого товару, експортного митного оформлення цього товару з оплатою експортних мит і інших зборів, а також вартості доставки в порт відвантаження і завантаження вантажу на борт судна без вартості перевезення (фрахту) в порт призначення.

У своїй постанові від 02.03.2018 року по справі № 804/2997/17 Верховний Суд зазначив, що згідно базису поставки FОB продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Це означає, що з цього моменту усі витрати й ризики втрати чи пошкодження товару повинен нести покупець.

За умовами FOB на продавця покладається обов`язок по митному очищенню товару для експорту. Ціна FOB складається з таких складових: закупівельної ціни товару; упаковки, маркування; отримання ліцензій та дозволів; держмита та інших митних зборів, податків (імпортні та експортні); витрат на транспортування в порт відправлення; фрахту судна; завантаження та розміщення товару на кораблі; розвантаження в порту прибуття; оплати перевізнику при транспортуванні до складу або магазину.

Товар позивача поставлявся на умовах FOB Shanghai, що означає, що у вартість товару вже включено вартість перевезення до порту у м. Шанхай, яке сплатив відправник.

Товар за МД, яку взято відповідачем за джерело для коригування, поставлявся на умовах СРТ UА, що означає, що у вартість товару вже включено вартість перевезення до міста в Україні, яке сплатив відправник.

При цьому, з доданої до відзиву митної декларації МД №23UА63U2 неможливо встановити конкретні умови поставки, оскільки дані про місце поставки замальовані, що не дає повністю проаналізувати цю декларацію та неможливо встановити відомості про постачальника, отримувача товару.

При цьому, вартість перевезення товару до міста в Україні відрізняється від вартості перевезення до порту у Шанхаї.

Аналізуючи МД №23UА63U2, яку взято відповідачем за джерело для коригування товару №1, можна дійти висновку одержувачем за цією МД не понесено витрати, пов`язані із транспортуванням товару до митної території України, оскільки такі витрати покладалися на продавця.

У той час як у нашому випадку, позивачем понесено витрати на транспортування його товару з порту Шанхай, Китай до митної території України м/п Ісакча, Україна, які й були включені до заявленої товариством з обмеженою відповідальністю «Білтекс» митної вартості товару.

Щодо умов поставки CIF, представник позивача зазначив наступне.

Поставка на умовах FОB застосовується лише для морських контейнерних перевезень.

Товар позивача поставлявся на умовах FOB Shanghai, що означає, що у вартість товару вже включено вартість перевезення до порту Карачі, яке сплатив відправник.

При цьому, ні умовами FOB, ні умовами зовнішньоекономічного контракту не передбачено страхування товару. Тобто, витрат на страхування товару позивача не було.

Товар за МД, яку взято відповідачем за джерело для коригування, поставлявся на умовах СІF Гдиня, що означає, що у вартість товару вже включено вартість перевезення до м.Гдиня та страхування товару, яке сплатив відправник.

Аналізуючи МД 23UА14U8, яку взято відповідачем за джерело для коригування товару №2, можна дійти висновку, що поставка товару по цій МД здійснювалася із страхуванням за рахунок відправника, вартість якого включена до фактурної вартості товару, відповідно, така умова поставки вплинула також на вартість товару.

У той час як у нашому випадку позивачем не понесено витрат на страхування, оскільки страхування товару товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» не здійснювалося.

Щодо митної вартості за даними автоматизованої системи, представник позивача зазначив наступне.

Верховний Суд у постанові від 21.10.2021 року в справі №420/4820/19 вказав, що навіть наявність у митного органу інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг не відповідає вартості заявленій позивачем, не може створювати підстави для відмови у визнанні заявленої митної вартості за основним методом.

Верховний Суд у постанові від 21.08.2020 року в справі №9814/1521/16 вказав, що сама по собі відмінність заявленої митної вартості і митної вартості подібних товарів не може бути беззаперечною підставою для незастосування обраного декларантом методу визначення митної вартості.

Зменшення вартості товарів в порівнянні з попередніми митними оформленнями і наявність рішень про визначення митної вартості за подібним товаром по даному підприємству не передбачено законом як підстави для витребування додаткових документів і коригування митної вартості, і не може бути підставою обґрунтованого сумніву у заявленій митній вартості.

Адже наявність в базі даних ЄАІС ДФС інформації про те, що товар, який задекларовано та ввезено в Україну за іншою вартістю, ніж задекларовано позивачем, за відсутністю інших, визначених законом підстав, не може бути підставою для коригування митної вартості товару, ввезеного позивачем, оскільки з бази даних не вбачається умови договору, між ким він укладався, при цьому безліч обставин можуть впливати на ціну товару (його характеристика, виробник, умови і обсяги поставки, наявність знижок), адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономної волі і свободи договору.

Аналогічна правова позиція також узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах Верховного Суду від 04.09.2018 року в справі №814/2659/16, від 21.08.2018 року в справі № 804/7845/17, від 07.12.2018 року в справі №809/4367/15.

Таким чином, факт наявності у автоматизованій системі митного органу інформації про те, що товар, який задекларовано товариством з обмеженою відповідальністю «Білтекс», розмитнювався цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, за значно вищою вартістю, за відсутності інших визначених законом підстав, не створює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та автоматичного збільшення митної вартості товарів до показників.

З урахуванням викладеного, представник позивача просив задовольнити позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс».

Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.

Товариство з обмеженою відповідальність «Білтекс» - позивач, , місцезнаходження: вул. Дніпросталівська, буд. 11, місто Дніпро, 49051.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Білтекс» на підставі зовнішньоекономічного контракту №02/11-04 від 02 листопада 2022 року придбало у DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO. LTD (м.Далянь, Китай) товар:

1. Трикотажне ворсове основов`язане полотно із синтетичних волокон:

- 100% поліестер пофарбована фланелева тканина з принтом, стандартна упаковка, одинарна складка. Щільність: 240GSM, ширина: 210 см - 8 008,90 кг;

- 100% поліестер гладкофарбована фланелева тканина, стандартна упаковка, одинарна складка. Щільність: 240GSM, ширина: 210 см - 6 737,30 кг;

2. Тканини вибивні, полотняного переплетення, виготовлені з комплексних текстурованих ниток:

- 100% поліестер, без просочення, дублювання та покриття, шириною рулону 220см, щільністю 90gsm:

- 100% поліестер надрукована тканина мікрофібра шириною 220 см та щільністю 90gsm дат з принтом - 11 555 м.

Виробник DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO. LTD.

Країна виробництва: Китай (СМ).

Країна походження: Китай (СМ).

Зазначений товар надійшов на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» на підставі зовнішньоекономічного контракту від 02.11.2022 року №02/11-04, укладеного з компанією «DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO.LTD)» (Китай), специфікаціями від 22.08.2023 року №13 та від 12.09.2023 року №14, рахунком-фактурою від 10.11.2023 року 23WM708-2&23WM711-2.

Відповідно до пункту 1.3 зовнішньоекономічного контракту, постачальник зобов`язується поставити, а покупець прийняти та сплатити на умовах, передбачених цим контрактом, товар у кількості, асортименті та термінах, визначених у Cпeцифікаціях, які є невід`ємною частиною цього Контракту.

Згідно з пунктом 1.4 зовнішньоекономічного контракту, специфікації погоджуються та підписуються сторонами.

У специфікаціях до цього контракту зазначаються: повне найменування товару, країна походження, вартість за одиницю, загальна вартість, номер і дата контракту, умови постачання, терміни поставки, умови оплати, найменування постачальника, найменування покупця, найменування та реквізити вантажовідправника погоджені сторонами умови.

Умовами поставки товару відповідно до графи 20 ЕМД заявлено FOB СN Shanghai.

Митна вартість товару заявлена товариством з обмеженою відповідальністю «Білтекс» за ціною договору (основний метод) відповідно до статті 58 Митного кодексу України.

У відповідності до умов Зовнішньоекономічного контракту, було укладено дві Специфікації:

22 серпня 2023 року - Специфікацію №13 до зовнішньоекономічного контракту, сторонами було погоджено найменування, асортимент, кількість, умови поставки та ціну товару, який позивач купив.

Загальна вартість товару за специфікацією №13 до зовнішньоекономічного контракту складає 33 204,00 дол. США.

Умови оплати: передоплата у розмірі близько 30% вартості товару, оплата решти близько 70% вартості відправлення здійснюються по копії коносаменту протягом 60 днів з дати заходу товару в порт призначення. Умови поставки FOB SHANGHAI.

12 вересня 2023 року - Специфікацію №14 до зовнішньоекономічного контракту, сторонами було погоджено найменування, асортимент, кількість, умови поставки та ціну товару, який позивач купив.

Загальна вартість товару за Специфікацією №14 до зовнішньоекономічного контракту складає 34 180,50 дол. США.

Умови оплати: передоплата у розмірі близько 30% вартості товару, оплата решти близько 70% вартості відправлення здійснюються по копії коносаменту протягом 60 днів з дати заходу товару в порт призначення. Умови поставки FOB SHANGHAI.

10 листопада 2023 року товариство з обмеженою відповідальністю «Білтекс» та «DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO.LTD)» (м. Далянь, Китай) внесли зміни до Специфікації №13 та Специфікації №14 до зовнішньоекономічного контракту, яким остаточно узгоджено кількість та асортимент товару на суму:

- 31 892,56 дол. США по Специфікації №13. Умови поставки та оплати не змінювались;

- 38 463,56 дол. США по Специфікації №14. Умови поставки та оплати не змінювались.

28 грудня 2023 року товариством з обмеженою відповідальність «Білтекс» до Дніпровської митниці для здійснення митного контролю та митного оформлення подано митну декларацію №23UA74U9, а також необхідні підтверджуючі документи до декларації.

За результатами перевірки документів та відомостей, доданих до митної декларації, з урахуванням положень статті 337 Кодексу, відповідачем встановлено, що документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари (пункт 3 статті 53 Митного кодексу України), а саме:

1) Відповідно до пункту 1.5 контракту від 02.11.2022 року №02/11-04 покупець направляє постачальнику заявку на поставку партії товару.

Постачальник протягом 5 (п`яти) календарних днів з моменту отримання заявки від покупця засобами електронного або факсимільного зв`язку зобов`язаний узгодити її шляхом складання специфікації та направлення її покупцю. Вищезазначеної заявки до митного оформлення не надавалось.

Відповідно до специфікацій від 22.08.2023 №13 та від 12.09.2023 №14 покупець здійснює сплату у наступному порядку: 30% передоплата; 70% протягом 60 днів після надходження товару в порт призначення.

Дата відвантаження товару є датою коносаменту.

Декларантом до митного оформлення надано банківський платіжний документ Swift від 19.09.2023 на суму 10254,15 USD, в деталях платежу до якого зазначені реквізити рахунку-проформи від 12.09.2023 № 23WM711 та реквізити специфікації від 12.09.2023 №14.

Умовами зовнішньоекономічного договору не передбачено складання рахунку-проформи. Таким чином, платіжне доручення містить посилання на документ, який не передбачений договором.

Посилання на наданий до митного контролю інвойс від 10.11.2023 23WM708-2&23WM711-2 відсутнє.

За умовами контракту покупець сплачує вартість товару на підставі інвойсу, в той час як диференціація платежу вже може бути зміненою на підставі специфікаціями.

З урахуванням вищезазначеного, сума оплати за платіжним документом від 19.09.2023 року у сумі 10254,15 дол. США не кореспондується з інвойсом від 10.11.2023 №23WM708-2&23WM711-2 (дати документів, числові значення з урахуванням умов щодо 30% оплати).

Надані до митного контролю специфікації від 22.08.2023 року №13 та від 12.09.2023 №14 містять положення щодо оплати 30% згідно проформи-інвойсу (що не передбачено контрактом та не обумовлено додатками до контракту), проте наданий до митного контролю документ рахунок-проформа від 12.09.2023 року №23WM711 містить асортимент товару, що відрізняється від заявленого до митного контролю.

Таким чином, технічно сума оплати 10254,15 дол.США відповідає розрахунку на рівні 30% від рахунку-проформи від 12.09.2023 №23WM711, проте ця оплата здійснена за інший вид товару, який до митного контролю не заявлено та не відноситься до оцінюваної партії товару в повній мірі.

Здійснити порівняння позицій рахунку-проформи від 12.09.2023 №23WM711 та інвойсу від 10.11.2023 №23WM708-2&23WM711-2 неможливо, оскільки наявні у рахунку-проформі артикули (опис товару) та ціна не відповідають зазначеним відомостям у рахунку-інвойсі.

2) Умови поставки сторони визначили FOB CN Shanghai.

Декларантом на підтвердження транспортних витрат надано договір транспортно-експедиційного обслуговування від 27.06.2023 №27.06.2023/1172 ОД.

Відповідно до договору транспортно-експедиційного обслуговування декларантом до митного контролю надано заявку на перевезення від 01.11.2023 року №12884/1.

Даний документ містить відомості щодо вартості послуг судноплавної лінії Маеrsk, що складають суму 2425 дол. США (морський фрахт, ВРР та локальні витрати в порту Констанца).

Відомості щодо вартості експедиторських послуг, що мають бути розраховані за курсом НБУ на дату виставлення рахунку на оплату в даному випадку відсутні.

Рахунок на оплату транспортних послуг від 22.12.2023 №ТG221223011 містить відомості щодо вартості перевезення морським транспортом (при цьому, маршрут такого переміщення в рахунку не зазначено), що складають - 70 500 грн.

На дату виставлення рахунку на оплату транспортних послуг 22.12.2023 курс НБУ за валютою дол. США складав - 37.59640000, що в перерахунку із зазначеною сумою вартості морського переміщення, що зазначена у заявці на перевезення - 2425 дол. США - складає 91 171,27 грн.

Таким чином, суми зазначені у документах із врахуванням зазначених умов, щодо конвертації валюти не відповідають одна одній та містять розбіжності в числових значеннях.

Рахунки на оплату транспортних послуг від 22.12.2023 №ТG221223011, від 22.12.2023 №ТG221223024 не містять посилання на договір в рамках якого вони виставлені та не містять всіх ідентифікаційних відомостей в переліку послуг за межами митної території, що надаються (маршрут перевезення, навантажувально-розвантажувальні роботи, зберігання, демередж, тощо). Відомості щодо зберігання, демереджу, форм контролю, які призначаються митницею, витрати для повернення порожнього контейнеру відсутні серед наданих до митного контролю документів.

Вказані витрати також не відображені у рахунках-фактурах про надання транспортно-експедиційних послуг.

У наданих документах відсутні відомості щодо складових митної вартості.

Згідно відомостей коносаменту від 15.11.2023 року №UTRUST23110727 наявна помітка «Freight Collect», що означає збір платежів в порту призначення.

Згідно відомостей транспортних документів станом на 22.12.2023 року товар вже був в м. Констанца.

Таким чином, оплата частини послуг з транспортування вже мала бути здійсненою протягом 3-х днів (25.12.2023) відповідно до договору від 27.06.2023 року № 27.06.2023/1172 ОД.

Декларантом до митного контролю надано платіжну інструкцію від 29.12.2023 № 2551 згідно якої сплачено суму 182 360 грн., при цьому в гр.70 даної інструкції наявне посилання на рахунки від 22.12.2023 № ТG221223011, від 22.12.2023 № ТG221223012, в той час як до митного контролю надано рахунки з номерами від 22.12.2023 №ТG221223011 та від 22.12.2023 №ТG221223024, при цьому загальна сума зазначеної в них вартості послуг складає 200 220 грн.

3) Сертифікат походження від 21.09.2023 року №23С2102М0647/00066 містить посилання на заявлений до митного контролю інвойс №23WМ705, проте вага згідно даного сертифікату складає 14560,3 кг, в той час як до митного контролю заявлено 14796 кг.

Декларант листом від 11.01.2024 № 11/01 повідомив про те, що всі документи надано, а інших додаткових документів, які підтверджують заявлену митну вартість товару, надати немає можливості.

Митну вартість товару № 1 скориговано за інформацією попередніх митних оформлень ідентичного товару, митну вартість якого імпортером самостійно скориговано за резервним методом визначення митної вартості товару за ЕМД від 23.11.2023 №23UА63U2 - 3,96 дол. США/кг. При цьому, за основу коригування взято поставку товару «трикотажні полотна, ворсові, виготовлені з синтетичних волокон, пофарбовані, без покриття та просочення - 70 рул. Торгівельна марка: не позначено. Виробник: Т-МАС TECHNOLOGY СО., LTD. Країна виробництва: СN» (Китай).

Митну вартість товару №2 скориговано за інформацією попередніх митних оформлень ідентичного товару, митну вартість якого імпортером самостійно скориговано за резервним методом визначення митної вартості товару за ЕМД від 04.12.2023 №23UА14U8 - 5,53 дол. США/кг (що в перерахунку на додаткову одиницю товару - метри квадратні, складає - 0,5053 дол. США/м). При цьому, за основу для коригування взято товар: «тканини вибивні, полотняного переплетення, виготовлена з комплексних текстурованих ниток поліефіру, без просочення, дублювання та покриття, для виготовлення постільної білизни Мікрофайбер поліестровий, склад: поліестер розмір ширина рулону 220см, Dyed and printed (90г/м) - Всього 10166 м. Торговельна марка DINGQIANG. Виробник CHANGXING DINGQIANG TEXTILE СО., LTD. Країна виробництва СМ Китайська Народна Республіка».

У зв`язку з неможливістю застосування митної вартості, заявленої декларантом, з урахуванням вищезазначеного Дніпровською митницею прийнято рішення про коригування митної вартості від 11.01.2024 року №UА110130/2024/000020/1.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Білтекс» вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товару №UA110130/2024/000020/1 від 11 січня 2024 року, оскільки товариством було надано Дніпровській митниці належний та достатній пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару, відсутні ознаки підробки або відсутності відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар, правильність визначення митної вартості за основним методом не спростована, необхідність коригування митної вартості відповідачем не доведена, у зв`язку з чим представник позивача звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.

За приписами частини 8 статті 52 Митного кодексу України, у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України та пунктом 1.14 наказу Міністерства фінансів України «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення» № 599 від 24.05.2012, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 червня 2012 року за № 984/21296, передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.

Відповідно до частин 4, 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та (або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому, застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.

Суд зауважує, що саме по собі припущення митного органу про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, відмінність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або беззаперечною підставою для незастосування обраного ним методу визначення митної вартості.

Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.08.2020 у справі №815/3451/16, від 12.06.2020 у справі №826/4434/16, від 10.10.2019 у справі №809/1469/16.

У ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів, відповідач дійшов висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.

Проте, суд вважає необґрунтованими висновки митного органу з огляду на наступне.

Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Суд враховує, що митний орган має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.

Водночас, цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. І на підставі тих, що надані додатково з ініціативи декларанта чи на вимогу митного органу.

Щодо правильності обрання відповідачем методу для визначення митної вартості, суд зазначає наступне.

Відповідачем не дотримано положень статті 55 Митного кодексу України та «Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів», затверджених наказом міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 червня 2012 року за №883/21195), згідно яких прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо.

У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

Верховний Суд, розглядаючи судові справи щодо оскарження аналогічних рішень митниці, висловлює у своїх постановах, наступні правові висновки: «Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості товару. В цьому випадку митниця повинна здійснити дослідження документів щодо поставки товару з метою встановлення доказів, які підтверджують або спростовують цей сумнів. Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України, прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування» (постанова від 22.04.2019 № 815/6242/17).

У постанові Верховного Суду від 18.12.2020 у справі №160/5853/19 вказано, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Під час декларування товару за митною декларацією №23UA74U9 ТОВ «Білтекс», відповідно до вимог статті 53 Митного кодексу України, надано з метою митного оформлення товару, наступні документи:

- зовнішньоекономічний контракт №02/11-04 від 02 листопада 2022 року;

- прайс-лист від 15.08.2023 року;

- специфікація №13 від 22.08.2023 року;

- специфікація № 14 від 12.09.2023 року;

- проформа інвойс №23WМ711 від 12.09.2023 року;

- банківський платіжний документ Swift, що стосується товару від 19.09.2023 року;

- зміни від 10.11.2023 року до Специфікації №13 від 22.08.2023 року;

- зміни від 10.11.2023 року до Специфікації №14 від 12.09.2023 року;

- рахунок - фактура (інвойс) №23WМ708-2&23WМ711-2 від 10.11.2023 року;

- пакувальний лист №23WМ708-2&23WМ711-2 від 10.11.2023 року;

- сертифікати якості від 10.11.2023 року;

- сертифікат про походження товару №23С2102М0647/00079 від 10.11.2023 року;

- експортна митна декларацію країни відправлення №04015772 від 10.11.2023 року;

- коносамент № UTRUST23110727;

- договір транспортного експедирування №27.06.2023/1172ОД від 27.06.2023 року;

- заявка на надання транспортно-експедиторських послуг №12884/1 від 01.11.2023 року;

- рахунок - фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №ТG221223011 від 22.12.2023 року;

- рахунок - фактура про надання транспортно-експедиційних послуг №ТG221223024 від 22.12.2023 року;

- довідка про транспортні витрати №ТG012884 від 22.12.2023 року;

- платіжна інструкція №2551 від 29.12.2023 року;

- автотранспортна накладна СМR від 22.12.2023 року;

- супровідний документ Т1 23RОСТ44 від 22.12.2023 року;

- договір про перевезення №2308-25/23саt від 23.08.2023 року;

- договір про перевезення №2409/21 ОД-П від 24.09.2021 року.

Щодо оплати оцінюваного товару, суд виходить з наступного.

Як зазначалося вище, у відповідності до умов Зовнішньоекономічного контракту, було укладено дві Специфікації:

22 серпня 2023 року - Специфікацію №13 до зовнішньоекономічного контракту, сторонами було погоджено найменування, асортимент, кількість, умови поставки та ціну товару, який позивач купив.

Загальна вартість товару за специфікацією №13 до зовнішньоекономічного контракту складає 33 204,00 дол. США.

Умови оплати: передоплата у розмірі близько 30% вартості товару, оплата решти близько 70% вартості відправлення здійснюються по копії коносаменту протягом 60 днів з дати заходу товару в порт призначення. Умови поставки FOB SHANGHAI.

Інвойс - це первинний документ у міжнародній торгівлі, який супроводжує вантаж на всьому шляху закордон. Його створює продавець та надсилає покупцю.

Проформа-інвойс - це попередній інвойс, існує для узгодження ціни, обсягу поставки тощо і тільки після його затвердження складається комерційний інвойс.

У проформі - інвойсі зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною.

Ціна послуг та перелік товарів у цьому виді інвойсу не є остаточним, та у подальшому може змінюватись.

Відмінність проформи-інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними, та до нього ще можуть бути внесені зміни.

12 вересня 2023 року - Специфікацію №14 до зовнішньоекономічного контракту, сторонами було погоджено найменування, асортимент, кількість, умови поставки та ціну товару, який позивач купив.

Загальна вартість товару за Специфікацією №14 до зовнішньоекономічного контракту складає 34 180,50 дол. США.

Умови оплати: передоплата у розмірі близько 30% вартості товару, оплата решти близько 70% вартості відправлення здійснюються по копії коносаменту протягом 60 днів з дати заходу товару в порт призначення. Умови поставки FOB SHANGHAI.

19 вересня 2023 року на виконання умов проформи інвойс позивач сплатив 10 254,00 дол. США.

У подальшому 10 листопада 2023 року товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» та «DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO.LTD)» (м. Далянь, Китай) внесли зміни до Специфікації №13 та Специфікації №14 до зовнішньоекономічного контракту, яким остаточно узгоджено кількість та асортимент товару на суму:

- 31 892,56 дол. США по Специфікації №13. Умови поставки та оплати не змінювались;

- 38 463,56 дол. США по Специфікації №14. Умови поставки та оплати не змінювались.

Ця оплата була здійснена після митного оформлення товару та після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення про коригування митної вартості, а тому надати таке платіжне доручення фактично позивач не міг.

Пунктом 4 частини 2 статті 53 Митного кодексу України передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару.

Тому, у зв`язку з тим, що на момент митного оформлення товару комерційний інвойс №23WM708-2&23WM711-2 від 10 листопада 2023 року не було сплачено повністю, то відповідно у позивача не було обов`язку надати платіжний документ, що підтверджує плату цього інвойсу.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що ТОВ «Білтекс» було надано до митного оформлення достатньо документів, що підтверджують вартість товару та його оплату.

Щодо сертифікату про походження товару, суд зазначає наступне.

Дніпровська митниця у відзиві зазначає, що вага згідно наданого сертифікату складає 14560,3 кг, у той час як до митного контролю заявлено 14796 кг., а саме дослівно:

«Сертифікат про походження від 21.09.2023 року №23С2102М0647/00066 містить посилання на заявлений до митного контролю інвойс №2331WM705, проте вага згідно даного сертифікату складає 14560,3 кг, в той час як до митного контролю заявлено 14796 кг».

При цьому, до митного оформлення не надавалося сертифікату про походження із таким номером та датою.

ТОВ «Білтекс» було надано сертифікат про походження товару 23С2102М0647/00079 від 10.11.2023 року.

У наданому до митного оформлення сертифікаті про походження товару відсутні будь-які розбіжності з іншими поданими документами щодо ваги товару.

Як зазначалося вище, у DALIAN EVEREST INDUSTRIAL CO.LTD (м. Далянь, Китай) ТОВ «Білтекс» придбано товар:

1. Трикотажне ворсове основов`язане полотно із синтетичних волокон:

- 100% поліестер пофарбована фланелева тканина з принтом, стандартна упаковка, одинарна складка. Щільність: 240GSM, ширина: 210 см - 8 008,90 кг;

- 100% поліестер гладкофарбована фланелева тканина, стандартна упаковка, одинарна складка. Щільність: 240GSM, ширина: 210 см - 6 737,30 кг;

2. Тканини вибивні, полотняного переплетення, виготовлені з комплексних текстурованих ниток:

- 100% поліестер, без просочення, дублювання та покриття, шириною рулону 220см, щільністю 90gsm:

- 100% поліестер надрукована тканина мікрофібра шириною 220 см та щільністю 90gsm дат з принтом - 11 555 м.

Загальна вага брутто товару № 1 та 2 становить 14 844,9 кг.

У сертифікаті про походження товару окремо згруповано поставлені товари відповідно Товарної номенклатури зовнішньоекономічної діяльності, а саме:

60019200 - полотна інші із синтетичного або штучного волокна (товари № 1, 2 по інвойсу);

54075200 - пофарбовані тканини з синтетичних комплексних ниток, включаючи тканини, виготовлені з матеріалів товарної позиції (товар № 3 по інвойсу).

У сертифікаті про походження товару вказано у графі №9 «кількість» вказано вагу брутто:

14 844,9 кг товару з кодом 60019200, що в інвойсі та в пакувальному листі перелічені під номерами 1 та 2;

11 555 м товару з кодом 54075200, що в інвойсі та в пакувальному листі перелічено під номером 3.

Аналогічні коди товару згідно УКТЗЕД у графі заповнення відповідного товару було вказано позивачем в митній декларації.

Частиною 3 статті 41 Митного кодексу України визначено, що сертифікат про походження товару - це документ, який однозначно свідчить про країну походження товару і виданий компетентним органом цієї країни.

Тобто, при оформленні сертифікату про походження товару компетентним органом КНР було перелічено поставлений позивачу товар не за його найменуванням, а перелічено у форматі відповідного коду згідно з Товарною номенклатурою зовнішньоекономічної діяльності, яка є аналогічною коду УКТЗЕД. При цьому відомості щодо ваги і кількості не мають розбіжностей з іншими товаросупровідними документами.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що розбіжностей у відомостях про вагу оцінюваного товару у наданих документах не має і відповідне твердження відповідача суперечить відомостям, що містяться у товаросупровідних документах, а тому не може слугувати підставою для коригування заявленої позивачем митної вартості.

Щодо витрат на транспортування, суд виходить з наступного.

Вартість морського фрахту за межами території України становить 70 500,00 грн.

Вартість транспортно-експедиторського обслуговування за межами території України становить 18 280,00 грн.

Експедиторська винагорода на території України становить 2400,00 грн.

Цей рахунок було сплачено 29 грудня 2023 року, що підтверджується платіжною інструкцією № 2551, яка була надана до митного оформлення, яка також містить посилання на рахунок на оплату №ТG221223011 від 22.12.2023 року

22 грудня 2023 року ТОВ «ТАНІТ ГРУП» виставило позивачеві рахунок на оплату № ТG221223024 на суму 109 040,00 грн.

До митного оформлення було надано довідку від ТОВ «ТАНІТ ГРУП» від 22 грудня 2023 року вих.№ТG012884 про транспортні витрати, відповідно до якої:

«Транспортно-експедиторські витрати з перевезення вантажу згідно коносаменту ІГПШ8Т23110727, контейнер НА81І4877822 по маршруту Шанхай (Китай) - Констанца (Румунія) - м/п Орлівка (пункт перетину кордону України) склали:

Морський фрахт Шанхай (Китай) - Констанца (Румунія): 70 500,00 грн. без ПДВ;

Транспортно-експедиторське обслуговування за межами території України: 31 449,18 грн. /без ПДВ;

Міжнародні автомобільні вантажні перевезення (авто д/н НОМЕР_1 /ВН1590ХР) за маршрутом: м. Констанца, Польща - м/п Орлівка, Україна: 16 500,00 грн. без ПДВ.

Страхування вантажу не проводилося.

Після митного оформлення товару та після прийняття відповідачем оскаржуваного рішення позивачем та ТОВ «ТАНІТ ГРУП» склали акти надання послуг, які підтверджують відомості у наданих до митного оформлення рахунках на оплату від ТОВ «ТАНІТ ГРУП».

13 січня 2024 року ТОВ «Білтекс» та ТОВ «ТАНІТ ГРУП» склали Акт про надання транспортно-експедиційних послуг №ТG221223011, у якому є посилання на рахунок №ТG221223011 від 22.12.2023 року та на контейнер №HASU877822.

Відповідно до даного акту виконавцем було виконано наступні послуги:

1. Морський фрахт за межами території України становить 70 500,00 грн.

2.Транспортно - експедиторське обслуговування за межами території України становить 18 280,00 грн.

3. Експедиторська винагорода на території України становить 2 000,00 грн.

Загальна вартість наданих послуг за цим актом складає 91 180,00 грн. з ПДВ.

13 січня 2024 року ТОВ «Білтекс» та ТОВ «ТАНІТ ГРУП» склали Акт про надання транспортно-експедиційних послуг №ТG221223024, у якому є посилання на контейнер №HASU4877822. Відповідно до даного акту виконавцем було виконано наступні послуги:

1. Транспортно-експедиційного обслуговування за межами території України становить 13 169,18 грн.

2. Вартість міжнародного перевезення контейнера №HASU877822 за маршрутом м. Констанца, Румунія - м.п. Ісакча НОМЕР_1 / НОМЕР_2 становить 16 500,00 грн.

3. Вартість міжнародного перевезення контейнера USTRU5552453 за маршрутом м.п. Орлівка - м. Дніпро, Україна НОМЕР_1 / НОМЕР_2 становить 79 370,82 грн.

Загальна вартість наданих послуг за цим актом складає 109 040,00 грн. з ПДВ.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що акти наданих послуг є належними доказами, що підтверджують витрати ТОВ «Білтекс» на транспортування оцінюваного товару.

Отже, наведені у рішенні доводи Дніпровської митниці не є належними для застосування резервного методу при визначенні митної вартості товару та доказом неможливості застосування попередніх п`яти методів визначення митної вартості, відповідно до вимог Митного кодексу України.

За таких обставин, митницею не дотримано вимоги щодо послідовності застосування методів визначення митної вартості та вимог встановлених статтею 55 Митного кодексу України, щодо змісту рішення про коригування митної вартості товару.

Відповідно до позиції Верховного Суду у постанові від 27.07.2018 року по справі №809/1174/17, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, митний орган повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію, яка використовувалася митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Так, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім визначення джерела інформації, яка взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням другорядних методів.

Таку правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 08.02.2019 року у справі №825/648/17.

З аналізу матеріалів справи судом встановлено, що декларантом подано всі наявні документи, які ідентифікували оцінювані товари та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товарів, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця, тобто підтверджували митну вартість товарів за ціною договору, а недоліки, на які посилається митниця, не перешкоджали визначенню митної вартості товарів.

Декларантом включено до митної вартості товару всі необхідні складові, визначено їх числові значення, підтверджено та обґрунтовано документально складові митної вартості товарів - ціну, що підлягала сплаті за товар, та транспортні витрати, а також спростовано обставини, які унеможливлюють, на думку контролюючого органу, застосування основного методу визначення митної вартості товарів.

Митним органом не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товарів, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за ціною договору.

Суд зазначає, що обов`язок доведення обґрунтованості такого сумніву митним органом підтверджено також і у висновках Верховного Суду, викладених в постанові від 06.03.2019 у справі №809/278/17.

Суд зазначає, що зміст спірних рішень відповідача, які є індивідуально-правовим актом, оскільки породжує права і обов`язки для позивача, має відповідати вимогам, визначеним статтею 2 Кодексу адміністративного судочинства України.

Загальними вимогами, які висуваються до актів індивідуальної дії, як актів правозастосування, є їх обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення суб`єктом владних повноважень конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Обґрунтованість, в силу статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є однією з обов`язкових ознак рішення (дії, бездіяльності) суб`єкта владних повноважень, що підлягає встановленню адміністративним судом.

Рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує Закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

У рішенні №37801/97 від 1 липня 2003 у справі «Суомінен проти Фінляндії» Європейський суд вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень, а в рішенні від 10 лютого 2010 р. у справі "Серявін та інші проти України" Європейський суд відзначив, що у рішеннях судів та органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. В рішенні від 27 вересня 2010 р. по справі «Гірвісаарі проти Фінляндії» Європейський суд зазначив, що призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті.

Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону.

Так, критерій прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині 2 статті 19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

"На підставі" означає, що суб`єкт владних повноважень: - має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; - зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним.

Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи.

Відповідно до частини 5 статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною другою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини першої статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що тягар доказування у спорі покладається на відповідача - суб`єкта владних повноважень, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідачем не доведено належними доказами правомірність свого рішення.

З урахуванням наведеного вище, рішення Дніпровської митниці про коригування митної вартості товарів №UA110130/2024/000020/1 від 11 січня 2024 року є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

З огляду на викладене, адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» до Дніпровської митниці підлягає задоволенню повністю.

Щодо розподілу судових витрат, пов`язаних зі сплатою судового збору, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Судом встановлено, що позивачем при зверненні до адміністративного суду з позовною заявою сплачено суму судового збору у розмірі 4106,83 грн., що документально підтверджується платіжною інструкцією АТ "Райффайзен Банк" №1576 від 10 червня 2024 року.

А отже, суд приходить до висновку про стягнення на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» () за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 4106,83 грн. (чотири тисячі сто шість гривень вісімдесят три копійки).

Щодо відшкодування судових витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, у розмірі 8000,00 грн., суд зазначає наступне.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд виходить з того, що статтею 132 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено вичерпний перелік видів судових витрат.

Так, згідно з частиною 1 статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, крім іншого, витрати на професійну правничу допомогу та витрати по підготовці справи до розгляду.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини.

Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Згідно з частинами 1-3 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (частина 4 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (частина 5 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

У разі недотримання вимог частини 4 статті 134, суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина 7 статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частиною 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Аналіз наведених положень процесуального законодавства, дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

На підтвердження наданих послуг представником позивача до суду 11 червня 2024 року надано:

- копію договору про надання правничої допомоги №63 від 02 січня 2019 року;

- копію ордера на надання правничої (правової) допомоги до договору №63 року від 03 березня 2023 року;

- свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ДП №3073 від 18 травня 2016 року на ім`я ОСОБА_1 ;

- копію додаткової угоди №2 від 31 грудня 2020 року до договору про надання правничої допомоги №63 від 02 січня 2019 року;

- копію додатку №2/1 до договору №63 року від 31 грудня 2021 року;

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву не викладала своїх заперечень проти відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000,00 грн.

У позовній заяві товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» зазначено про орієнтовний розрахунок витрат, які позивач може понести під час розгляду судового процесу - 8000,00 грн., які включають в себе повне супроводження справи у суді першої інстанції.

Відповідно до частини 7 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що понесені витрати позивача на правничу допомогу адвоката у розмірі 8000,00 грн. є не співмірними зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, а тому суд вважає за можливе стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» () за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень нуль копійок).

Керуючись ст. ст. 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» до Дніпровської митниці про визнання протиправним та скасування рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Дніпровської митниці () про коригування митної вартості товарів №UA110130/2024/000020/1 від 11 січня 2024 року.

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» () за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 4106,83 грн. (чотири тисячі сто шість гривень вісімдесят три копійки).

Стягнути на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Білтекс» () за рахунок бюджетних асигнувань Дніпровської митниці () судові витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, у розмірі 4000,00 грн. (чотири тисячі гривень нуль копійок).

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України, до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.М. Олійник