Справа № 380/13678/24
Суддя: Крутько Олена Василівна
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 серпня 2024 рокусправа № 380/13678/24

Львівський окружний адміністративний суд в складі головуючої судді Крутько О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: 79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, буд. 10, ), про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в якій позивач просить суд: визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області щодо недорахування ОСОБА_1 стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області включити ОСОБА_1 до стажу який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарні періоди проходження військового служби на офіцерських посадах протягом 11 років починаючи з 05.07.1986; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області провести ОСОБА_1 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 15 вересня 2021 року у розмірі 88 % суддівської винагороди, та здійснити виплати з урахуванням фактичного стажу 39 років.

В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області протиправно не зарахувало йому до стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарні періоди проходження військового служби на офіцерських посадах протягом 11 років починаючи з 05.07.1986. Позивач вказує, що відповідно до послужного списку та військового квитка, що були предметом дослідження у судовій справі № 380/20977/23, ОСОБА_1 проходив військову службу на офіцерських посадах з 05.07.1986 по 05.05.1999.

Позивач стверджує, що згідно він мав законне сподівання, що період проходження військової служби буде зарахованим йому до стажу роботи на посаді судді, оскільки законодавство чинне на момент призначення його на посаду судді військового суду Львівського гарнізону, встановлювало вимогу для обрання суддею саме перебування на дійсній військовій службі.

Відповідач проти позову заперечив, подав відзив на позовну заяву, зазначає, що згідно ст. 142 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII, враховувати до суддівського стажу періоди проходження позивачем військової служби на офіцерських посадах протягом 11 років немає підстав. Відповідач наполягає, що щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці обчислено та виплачується з врахуванням норм чинного законодавства та наявних документів пенсійної справи. Відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач ОСОБА_1 є суддею у відставці, перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці з 15.09.2021.

Рішенням Вищої ради правосуддя від 09.09.2021 № 1962/0/15-21 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Західного апеляційного господарського суду у відставку відповідно до п. 4 частини 6 статті 126 Конституції України - подання суддею заяви про відставку.

В.о. голови Західного апеляційного господарського суду 10.09.2021 видано наказ № 06-03/98 про виключення ОСОБА_1 зі списків особового складу Західного апеляційного господарського суду.

Згідно військового квитка серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 проходив військову службу з 05 серпня 1982 року по 01 вересня 2004 року, зокрема з 01.08.1982 до 05.07.1986 курсант, в розпорядж. НЗВ 05.07.86 по 18.08.86, секретар ВЛКСМ з 18.08.86 по 23.06.89; помічник начальника політ.відділу по ком. роб. з 23.06.89 по 04.12.91, ст.поміч.опер.від. з 04.12.91 по 30.11.92; офіцер відділен.гум.культ-вихов. і прок.роб. з 30.11.92 по 17.02.95, ст.офіцер групи пропаганди відділ.вихов.роботи 17.02.95 по 29.06.95; юрисконсульт 29.06.95 по 05.05.99.

Відповідно до розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , який надав Західний апеляційний господарський суд від 15.09.2021 року №06-15/250/21, загальний стаж судді ОСОБА_1 становить 26 років 01 місяців 29 днів, з яких: юрисконсульт 30 танкової дивізії 8 армійського корпусу Прикарпатського військового округу з 29.06.1995 року по 04.05.1999 року, що становить 3 роки 10 місяців 05 днів; суддя військового суду Львівського гарнізону з 05.05.1999 року по 21.08.2002 року, що становить 03 роки 03 місяців 16 день; суддя військового апеляційного суду Західного регіону з 22.08.2002 року по 01.09.2004 року, що становить 02 роки 00 місяців 09 днів; суддя Львівського апеляційного господарського суду з 08.09.2004 року по 28.09.2018 року, що становить 14 роки 00 місяців 20 днів; суддя Західного апеляційного господарського суду з 01.10.2018 року по 10.09.2021 року, що становить 02 роки 11 місяців 09 днів.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 08.04.2022 у справі №380/4777/20 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо недорахування ОСОБА_1 стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області включити ОСОБА_1 , в стаж який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого була визначена Законом Про судоустрій та надавала право для призначення на посаду судді у кількості 2 років; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області провести ОСОБА_1 , перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з 15 вересня 2021 року у розмірі 58% суддівської винагороди, згідно розрахунку стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданого Західним апеляційним господарським судом, та здійснити виплати з урахуванням фактичного стажу 24 років.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із стажу роботи 24 роки у розмірі 58% суддівської винагороди.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 10.10.2023 у справі № 380/20977/23 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови судді у відставці ОСОБА_1 у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження військової служби курсантом військового училища, з 05.08.1982 по 05.07.1986; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження військової служби курсантом військового училища, з 05.08.1982 по 05.07.1986; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із урахуванням зазначених періодів, починаючи з 15 вересня 2021 року у розмірі 66 % суддівської винагороди, згідно з розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виданим Західним апеляційним господарським судом, та здійснити виплати з урахуванням виплачених сум.

На виконання вказаного судового рішення відповідачем здійснено перерахунок позивачу щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 66 % суддівської винагороди.

01.05.2024 позивач звернувся з заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області, просив зарахувати до стажу роботи на посаді судді, який дає йому право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці календарні періоди проходження військової служби на офіцерських посадах протягом 11 календарних років з 05.07.1986, а також просив провести перерахунок розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці з врахуванням вказаного періоду.

Відповіді на заяву позивача відповідач не надав.

Не погодившись з бездіяльністю відповідача позивач звернувся до суду.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статус судді у відставці регулюється нормами Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 року № 1402-VIII (далі - Закон № 1402-VIII).

Згідно з частиною 1 статтею 142 Закону № 1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

Щомісячне довічне грошове утримання, як зазначено у частині 3 статті 142 Закону №1402-VIII, виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді. Таким чином, для того аби визначити розмір щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці необхідним є з`ясування його стажу роботи.

Частиною 2 статті 137 Закону №1402-VIII передбачено, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

До набрання чинності Законом від №1402-VIII зазначені правовідносини регулювались Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 07 липня 2010 року №2453-VI (далі - Закон №2453-VI), статтею 120 якого передбачено, що суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 135 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Відповідно до положень частини першої статті 135 Закону №2453-VI, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України; 2) члена Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді у судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Пунктом 11 Перехідних положень Закону №2453-VІ (в редакції, чинний до 28 березня 2015 року) передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день набрання чинності цим Законом.

До набрання чинності Законом №2453-VI зазначені правовідносини регулювались Законом України "Про статус суддів" від 15 грудня 1992 року №2862-XII (далі - Закон №2862-XII).

Відповідно до частини першої статті 43 Закону №2862-XII кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Абзацом 2 частини 4 цієї статті передбачено, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно із статтею 1 Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 "Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів" (стаття втратила чинність 20.03.2008), чинної на час призначення позивача на посаду судді, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини 1 статті 25 Конституційного Договору від 08.06.1995 №1к/95-ВР між Верховною Радою України та Президентом України "Про основні засади організації та функціонування державної влади і місцевого самоврядування в Україні на період до прийняття нової Конституції України" Президент України в межах своїх повноважень видає укази і розпорядження, які є обов`язковими для виконання на всій території України, дає їх тлумачення (зазначений Договір був чинний на момент видання Президентом України Указу Президента України від 10.07.1995 року № 584/95 Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів та втратив чинність із набранням чинності Конституції України 28.06.1996).

Відповідно до пункту 1 Розділу XV Перехідні положення Конституції України закони та інші нормативні акти, прийняті до набуття чинності цією Конституцією, є чинними у частині, що не суперечить Конституції України.

Згідно з частиною третьою статті 106 Конституції України Президент України на основі та на виконання Конституції і законів України видає укази і розпорядження, які є обов`язковими до виконання на території України. Відповідно до частини першої статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03.09.2005 року № 865 "Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів" (яка діяла одночасно із Законом № 2862-XII; втратила чинність 01.01.2012), доповненим згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2008 року № 545, до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Згідно з частиною 1 статті 7 Закону №2862-XII, на посаду судді може бути рекомендований кваліфікаційною комісією суддів громадянин України, не молодший двадцяти п`яти років, який має вищу юридичну і стаж роботи в галузі права не менш як три роки, проживає в Україні не менш як десять років та володіє державною мовою.

Крім того, у відповідності до положень частини 6 даної статті Закону №2862-XII, особливі вимоги, необхідні для зайняття посади судді Конституційного Суду України, господарських та військових судів, визначаються Конституцією України (254к/96-ВР), законами України "Про Конституційний Суд України" (422/96-ВР), "Про господарські суди" (1142-12) та іншими законами України.

Також, відповідно до вимог частини 2 статті 38-3 Закону України "Про судоустрій" від 05.06.1981 року №2022-Х (із змінами внесеними Законом №4017-12 від 24.02.1994) через особливості військового законодавства, положень військових статутів, наказів командування, специфіки проходження дійсної військової служби та законодавства про військові злочини, обов`язковими вимогами для обрання суддею військового трибуналу, окрім відповідності вимогам, визначеним статтею 7 Закону України "Про статус суддів" (2862-XI), встановлено перебування на дійсній військовій службі та наявність військового звання офіцерського складу.

Такі ж визначені законом вимоги, що надавали право для призначення на посаду судді військового суду, зокрема щодо проходження дійсної військової служби та наявності військового звання офіцерського складу, діяли на момент призначення позивача на посаду судді Військового суду Львівського гарнізону.

Законодавство, яке діяло на момент набрання чинності Законом № 2453-VI, передбачало право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів, календарного періоду проходження строкової військової служби, а також часу роботи на посадах прокурорів і слідчих.

Верховний Суд у постанові від 15.11.2021 року у справі № 580/6051/20 дійшов висновку, що законодавство, яке діяло на момент набрання чинності Законом України від 07.07.2010 №2453-VI "Про судоустрій і статус суддів", передбачало право судді на зарахування до стажу, який дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання за умови роботи на посаді судді не менше як 10 років, половини строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарного періоду проходження строкової військової служби. Невключення його до відповідного стажу роботи на посаді судді і врахування відповідачем для встановлення (визначення) розміру щомісячного довічного грошового утримання лише періоду роботи на посаді судді є неправомірним.

Вказана позиція суду також узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.03.2023 у справі №280/2167/21.

Надаючи оцінку посиланням відповідача, що до спірних правовідносин повинен застосовуватись той закон, під час дії якого вони настали, суд зазначає наступне.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 26 червня 2014 року у справі "Суханов та Ільченко проти України" зазначив, що за певних обставин "законне сподівання" на отримання "активу" також може захищатися статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (пункт 35).

За змістом судової практики Європейського суду з прав людини захист законних сподівань (очікувань) є одним з аспектів правової визначеності. Принцип законного очікування спрямований на те, щоб у випадках, коли особа переконана, що досягне певного результату, якщо буде діяти відповідно до норм правової системи, забезпечити захист цих очікувань.

Конституційний Суд України в Рішенні від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) зазначив, що дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Отже, законне сподівання на те, що положення певного нормативно-правового акта будуть застосовані до тих чи інших правовідносин, не може перебувати поза зв`язком з дією такого нормативно-правового акта в часі.

Таким чином, позивач мав законне сподівання, що період проходження військової служби буде зарахованим йому до стажу роботи на посаді судді, оскільки законодавство чинне на момент призначення ОСОБА_1 на посаду судді військового суду Львівського гарнізону, встановлювало вимогу для обрання суддею саме перебування на дійсній військовій службі.

Крім того, наведене узгоджується із діючою нормою частини 2 статті 137 Закону №1402-VIII яка вказує, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Щодо календарних періодів проходження позивачем військової служби суд встановив, що такі підтверджуються записами у військовому квитку Серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 виданому Франківським райвійськоматом м. Львова 28.04.2006.

Постановою Верховної Ради України від 12.09.1991 року №1545-ХХІІ "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" встановлено, що до прийняття відповідних актів законодавства України на території Республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, які не врегульовані законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції і законам України.

У статті 5 Закону СРСР від 12.10.1967 року №1950-VII "Про загальний військовий обов`язок" (далі - Закон 1950-VII) передбачено, що військова служба складається з дійсної військової служби та служби у запасі Збройних Сил СРСР.

Постановою Кабінету Міністрів України №393 року від 17.07.1992 року (зі змінами та доповненнями) Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей встановлено порядок обчислення вислуги років.

Пунктом 1 вказаної Постанови встановлено, що для призначення пенсій за вислугу років зараховується дійсна військова служба у Радянській Арії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу, органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Згідно частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відтак, за сукупністю наведених обставин та відповідного правового регулювання, період проходження військової служби з 05.05.1982 по 05.05.1999 повинен бути зарахований до стажу роботи позивача, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

На виконання рішень Львівського окружного адміністративного суду частково вищезазначений період вже було зараховано позивачу до стажу роботи судді, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці. При цьому протиправно не було зараховано з 05.07.86 період проходження позивачем військової служби протягом 11 років.

З метою ефективного поновлення порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження військової служби на офіцерських посадах протягом 11 років починаючи з 05.07.1986 та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 із урахуванням зазначених періодів, починаючи з 15 вересня 2021 року у розмірі 88 % суддівської винагороди (виходячи з стажу 39 повних років) та здійснити виплати з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для задоволення адміністративного позову.

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору та ним не понесено витрат, пов`язаних з розглядом справи, тому судові витрати у даній справі не розподіляються.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (адреса: вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, Львівська обл., Львівський р-н, 79016; ) про визнання протиправною бездіяльності - задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо не зарахування ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період проходження військової служби на офіцерських посадах протягом 11 років, починаючи з 05.07.1986.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати судді у відставці ОСОБА_1 до стажу роботи на посаді судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, період проходження військової служби на офіцерських посадах протягом 11 років починаючи з 05.07.1986.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 , починаючи з 15 вересня 2021 року у розмірі 88 % суддівської винагороди та здійснити виплати з урахуванням виплачених сум.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У випадку розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяКрутько Олена Василівна