Справа № 300/6172/24
Суддя: Біньковська Н.В.
Дата ухвалення: 2024-08-30 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" серпня 2024 р. справа № 300/6172/24
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:
судді Біньковської Н.В.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови від 26.07.2024 у ВП №75015368, -
ВСТАНОВИВ:
Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області звернулася до суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови ВП № 75015368 від 26.07.2024 про накладення штрафу на територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області у розмірі 5100 грн.
На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області вжило всі необхідні та визначені законодавством дії для повного виконання постанови Верховного Суд від 21.12.2023 в справі №300/4869/22 та подальше виділення бюджетних коштів на фінансування не залежить від відповідача. Стверджує, що відповідно до листа Міністерства фінансів України від 08.12.2023 в Державному бюджеті України на 2024 рік Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою за КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя з метою виконання рішень судів стосовно всіх працівників системи правосуддя, передбачено призначення в обсязі 10 млн. гривень. В рамках зазначеної програми Територіальним управлінням Служби судової охорони у Івано-Франківській області 11.01.2024 в Головному управління Державної казначейської служби України в Івано-Франківській області відкрито рахунок за КПКВК 0501150 Загальний фонд. Згідно із затвердженим планом асигнувань (за винятком надання кредитів з бюджету) загального фонду бюджету на 2024 рік Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області за вищевказаною бюджетною програмою виділено 1112059,00 грн. Станом на 17.07.2024 (день винесення постанови про накладення штрафу) надходження відповідних асигнувань не було. Центральний орган управління Служби судової охорони у 2024 році звертався до головного розпорядника коштів - Державної судової адміністрації України щодо виділення додаткових асигнувань, однак листом Державної судової адміністрації України від 14.06.2024 було відмовлено. Просить позов задовольнити.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження, з особливостями провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, визначеними статтями 268-271, 287 КАС України.
Правом подання відзиву на позов відповідач не скористався.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд встановив наступне.
21.12.2023 Верховний Суд за результатами перегляду касаційної скарги прийняв постанову в адміністративній справі №300/4869/22 якою, серед іншого, зобов`язав Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області нарахувати й виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час в розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 9 березня 2022 року до 15 липня 2022 року.
Постанова суду від 21.12.2023 набрала законної сили 31.12.2023.

19.01.2024 позивач звернувся до Служби судової охорони з листом від 19.01.2024 №40.07-21/ССО в якому зазначив, що з метою виконання постанови Верховного Суду від 21.12.2023 в справі №300/4869/22 Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області просить виділити додаткові кошторисні призначення по КПКВ 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апарату судів та працівників органів і установ системи правосуддя за КЕКВ 2800 в сумі 6499,00 грн. (а.с.9).

18.04.2024 у вказаній справі №300/4869/22 видано два виконавчі.

16.05.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції відкрито виконавче провадження №75015368 з виконання виконавчого листа №300/4869/22 про зобов`язання Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області нарахувати й виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час в розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 9 березня 2022 року до 15 липня 2022 року (а.с.32).

Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області листом від 21.05.2024 №40-06-179 повідомило відповідача про те, що з метою виконання постанови Верховного Суду від 21.12.2023 в справі №300/4869/22 підготовлено та направлено до Служби судової охорони лист №40.07-21/ССО від 19.01.2024 щодо проведення фінансування та виділення додаткових кошторисних призначень на виконання рішень суду. Однак належного бюджетного фінансування в установленому порядку не проведено і на рахунках управління відсутні кошти для виконання вказаного рішення суду. Зазначено, що Управлінням вчинено всі можливі дії для виконання рішення суду. До цього листа позивач долучив лист №40.07-21/ССО від 19.01.2024, адресований Службі судової охорони (а.с.37).

Держава судова адміністрація України за результатами розгляду листа Служби судової охорони від 22.05.2024 №30/01.30-02.2-712 щодо виділення додаткових бюджетних асигнувань надіслала Службі судової охорони лист від 14.06.2024 №11-12690/24, в якому повідомила, що всі затверджені за бюджетною програмою 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя" (далі - Програма) видатки в розмірі 10 млн. грн. розподілені між розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня, ДСА України наразі не має можливості виділити додаткові бюджетні асигнування на зазначені в листі цілі. Вказано, що ДСА України листом від 30.04.2024 № 11-10400/24 зверталася до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету із пропозицією щодо внесення змін до Закону України "Про Державний бюджет України на 2024 рік" в частині збільшення бюджетних призначень за Програмою на суму 1318,0 млн. гривень. Однак Міністерством фінансів України зазначені пропозиції не були підтримані так як у період дії воєнного стану наявні фінансові ресурси держави насамперед спрямовуються на виконання завдань щодо відсічі збройної агресії, забезпечення недоторканості державного кордону та захисту держави, забезпечення життєво необхідних потреб жителів, реалізації заходів територіальної оборони та захисту безпеки населення (а.с.11).

18.06.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, керуючись статтями 63, 75 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення суду (а.с.39).

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29.07.2024 в адміністративній справі №300/5088/24 визнано протиправною та скасовано постанову головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іваночком В.Ю. постанову ВП № 75015368 від 18.06.2024 про накладення штрафу на територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області у розмірі 5100 грн.

26.07.2024 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, керуючись статтями 63, 75 Закону України Про виконавче провадження, винесено постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 10200,00 грн. за фактичне невиконання рішення суду (а.с.41).

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які склались між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі також КАС України) судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом (ч.3 ст.14 КАС України).

Приписами статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Згідно зі статтею 1 Закону України Про виконавче провадження (надалі також Закон №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів" (ч.1 ст.5 Закону №1404-VIII).

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 3 Закону №1404-VIII підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 16 частини 3 статті 18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

У відповідності до частин 1, 2 статті 63 Закону №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Статтею 75 Закону №1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Таким чином, накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії судового провадження. При цьому, умовою для накладення на боржника у виконавчому проваджені штрафу є невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Отже, постанова про накладення штрафу за невиконання судового рішення може бути винесена лише за умови, що судове рішення не виконано боржником без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону України Про виконавче провадження, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Як причину невиплати ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час позивач зазначає відсутність з Державного бюджету фінансування на відповідні цілі.

Відповідно до ч.2 ст.4 Бюджетного кодексу України виключно законом про Державний бюджет України визначаються надходження та витрати Державного бюджету України.

Частинами 1 та 2 статті 23 Бюджетного кодексу України передбачено, що будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років; довгострокових зобов`язань за енергосервісом, узятих на облік органами Казначейства України; довгострокових зобов`язань у рамках державно-приватного партнерства, узятих на облік органами Казначейства України; середньострокових зобов`язань за договорами щодо забезпечення судноплавного стану внутрішніх водних шляхів та судноплавних шлюзів; середньострокових зобов`язань у сфері охорони здоров`я; середньострокових зобов`язань за договорами на будівництво, реконструкцію, ремонт і утримання автомобільних доріг; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації (ч.1 ст. 48 БК України).

За приписами статті 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

Згідно із пунктами 20, 23 статті 116 Бюджетного кодексу України порушенням бюджетного законодавства визнається порушення учасником бюджетного процесу встановлених цим Кодексом чи іншим бюджетним законодавством норм щодо складання, розгляду, затвердження, внесення змін, виконання бюджету та звітування про його виконання, а саме: взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України, здійснення платежів за рахунок бюджетних коштів без реєстрації бюджетних зобов`язань, за відсутності підтвердних документів чи при включенні до платіжних документів недостовірної інформації, а також безпідставна відмова у проведенні платежу органами Казначейства України.

Відповідно до пункту 2 частини 3, частини 6 статті 148 Закону України Про судоустрій і статус суддів функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності судів здійснює Державна судова адміністрація України - щодо фінансового забезпечення діяльності всіх інших судів, діяльності Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України.

Видатки кожного місцевого та апеляційного суду всіх видів та спеціалізації, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України, органів суддівського самоврядування, Національної школи суддів України, Служби судової охорони та Державної судової адміністрації України визначаються у Державному бюджеті України в окремому додатку.

Як встановлено судом, з метою належного виконання постанови Верховного Суду від 21.12.2023 в справі №300/4869/22 позивачем було направлено лист голові Служби судової охорони від 19.01.2024 щодо виділення додаткових кошторисних призначень по КПКВ 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апарату судів та працівників органів і установ системи правосуддя за КЕКВ 2800 для нарахування та виплати ОСОБА_1 коштів в сумі 6499,00 грн.

В листі від 22.05.2024 №30/01.30-02.2-712, адресованому ДСА України, Служба судової охорони просила виділити додаткові бюджетні асигнування.

Листом від 14.06.2024 ДСА України повідомила Службу судової охорони про відсутність можливості виділити додаткові бюджетні асигнування на зазначені в листі цілі.

Також ДСА України листом від 30.04.2024 № 11-10400/24 зверталася до Комітету Верховної Ради України з питань бюджету щодо збільшення бюджетних призначень за Програмою на суму 1318,0 млн. гривень.

Відповідно до листа Міністерства фінансів України від 08.12.2023 №08020-01-3/34132 у Державному бюджеті України на 2024 рік Державній судовій адміністрації України за бюджетною програмою за КПКВК 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя з метою виконання рішень судів стосовно всіх працівників системи правосуддя, передбачено призначення в обсязі 10,0 млн. гривень (а.с.10).

Листом від 21.05.2024 №40-06-179 відповідача було повідомлено про вжиті Територіальним управлінням Служби судової охорони у Івано-Франківській області заходи, з метою виконання постанови Верховного Суду від 21.12.2023 в справі №300/4869/22, а саме про направлення листа щодо виділення додаткових кошторисних призначень по програмі КПКВ 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя по КЕКВ 2800 з проханням виділити додаткові кошторисні призначення, для виконання вказаної постанови суду.

Суд зазначає, що виділення кошторисних призначень по програмі КПКВ 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів, працівників апаратів судів та працівників органів і установ системи правосуддя по КЕКВ 2800 із Державного бюджету не залежить від волевиявлення позивача, тому у діях Територіального управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області відсутні ознаки вини та умислу щодо невиконання у повному обсязі судового рішення, як умови притягнення особи до відповідальності та накладення, у цьому випадку, штрафу.

Невиконання судового рішення щодо виплати середнього заробітку, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Оскільки боржник не мав фінансової можливості протягом встановленого державним виконавцем строку та в подальшому - до отримання фінансування, виконати судове рішення.

Аналогічні праві висновки у подібних спірних правовідносинах викладено в постановах Верховного Суду від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.06.2018 у справі №757/29541/14-а, від 31.03.2021 у справі №360/3573/20, від 13.10.2021 у справі №360/4705/20 та у справі №360/4708/20, від 31.05.2022 у справі №360/940/20.

Судом встановлено, що позивач в межах своєї компетенції вчинив дії для забезпечення нарахування та виплати ОСОБА_1 на виконання постанови Верховного Суду від 21.12.2023 в справі №300/4869/22 відповідної суми заборгованості, проте її невиплата зумовлена виключно відсутністю необхідних бюджетних асигнувань, які мали б бути виділені з державного бюджету на цю мету.

Відповідачем не надано оцінки наявності поважних причин не проведення позивачем виплати заборгованості ОСОБА_1 та вжиття позивачем заходів щодо виділення бюджетних коштів для здійснення відповідної виплати, не встановлено вини та умислу щодо невиконання виконавчого листа, не встановлено факту невиконання боржником судового рішення без поважних причин, що зумовило протиправне прийняття спірної постанови.

Зважаючи на те, що Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області вчинило конкретні заходи, спрямовані на виконання постанови Верховного Суду від 21.12.2023 в справі №300/4869/22, однак не змогло здійснити виплату ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 09.03.2022 по 15.07.2022, у зв`язку з відсутністю відповідного фінансування, суд виснує про відсутність підстав для накладення на позивача штрафу за невиконання судового рішення, а тому оскаржувана постанова є протиправною та підлягає скасуванню.

Підсумовуючи наведене, суд доходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 268, 269, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 26.07.2024 у ВП №75015368 про накладення штрафу на Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області в розмірі 10200,00 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасники справи:

позивач Територіальне управління Служби судової охорони у Івано-Франківській області (, вул. Національної Гвардії, 14-А, м. Івано-Франківськ),

відповідач Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Івано-Франківській та Тернопільській областях Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (, вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ,76000).

Суддя /підпис/ Біньковська Н.В.